РЕШЕНИЕ № 1080/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Съюза и за отмяна на Решение № 633/2009/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната си мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, от 1963 г. насам Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните политики на Съюза. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външни региони, да бъдат допълвани от финансовата сила на ЕИБ в полза на държавите бенефициери. Като извършва такива операции по финансиране, ЕИБ допринася за общите ръководни принципи и политически цели на Съюза, включително за развитието на трети държави и за просперитета на Съюза в условията на променената икономическа обстановка в световен мащаб. Операциите по финансиране на ЕИБ в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължават да се извършват в съответствие с принципите на разумната банкова практика.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ дава своя принос при условията, посочени в нейния устав, за прилагането на необходимите мерки за постигане на целите на политиката на Съюза за сътрудничество за развитие.
(3)
Съгласно член 19 от Устава на ЕИБ, искания, отправени директно към ЕИБ относно операции на ЕИБ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, се внасят в Комисията за становище („искане на ЕИБ за финансиране“).
(4)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да е в състояние ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния рейтинг на ЕИБ, по-голямата част от нейните операции във външни региони се ползват с бюджетна гаранция от ЕС („гаранция от ЕС”), предоставяна от Комисията.
(5)
Гаранцията от ЕС е учредена за периода 2007-2011 г. с Решение № 633/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (2).
(6)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционен фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (3), осигурява ликвиден резерв за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при други външни дейности на Съюза.
(7)
В съответствие с Решение № 633/2009/ЕО Комисията и ЕИБ изготвиха междинен преглед на външното финансиране от ЕИБ въз основа на независима външна оценка, осъществена под надзора на ръководен комитет от „мъдреци“, преглед от външна консултантска компания и специални оценки, изготвени от ЕИБ. На 12 февруари 2010 г. ръководният комитет представи доклад на Европейския парламент, Съвета, Комисията и ЕИБ, съдържащ неговите заключения и препоръки.
(8)
В своя доклад ръководният комитет прави заключението, че гаранцията от ЕС е ефикасен и мощен политически инструмент със силно финансово и политическо въздействие и че тя следва да бъде запазена, за да се покриват политически рискове и рискове, свързани със суверенитета. Някои изменения на Решение № 633/2009/ЕО бяха предложени с цел да се осигури максимална добавена стойност и ефективност на външните операции на ЕИБ.
(9)
Особено важно е да се състави списък на държавите, за които може да бъде допуснато финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Също така е подходящо да се разшири списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, който в момента се съдържа в приложение I към Решение № 633/2009/ЕО.
(10)
С цел отразяване на значимите нови елементи в политиките на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема в съответствие с член 290 ДФЕС актове за изменение на приложение III към настоящото решение. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Сумите, покрити от гаранцията от ЕС във всеки регион, следва да продължават да бъдат таваните за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които се изисква ЕИБ да изпълни.
(12)
В рамките на подкрепата, оказвана от Съюза на трети държави за справяне със световната икономическа и финансова криза, още през 2009 г. и 2010 г. ЕИБ незабавно осъществи преобладаващата част от дейностите за външно кредитиране по сегашния си мандат, предимно в държавите на предприсъединителен етап и съседните и партньорски държави. Нещо повече, напрежението в Южното Средиземноморие в началото на 2011 г. изисква помощта на Съюза за осигуряване на средствата, с които засегнатите държави да възстановят и модернизират своите икономики. Ето защо за оставащия период от мандата следва общият таван на мандата да бъде преразгледан и увеличен с 1 684 000 000 EUR с цел адаптиране към тези временни и извънредни обстоятелства, без с това да се предопределят таваните за следващата многогодишна финансова рамка.
(13)
Операциите на ЕИБ по финансиране, които произтичат от посоченото по-горе повишаване на тавана на общия мандат с 1 684 000 000 EUR, следва да са в отговор на политическите реформи, предприемани от отделните държави партньори, при оценка от страна на Комисията с участието на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), като се отчитат резолюциите на Европейския парламент и решенията и заключенията на Съвета. В тази оценка следва да бъдат отразени също така прегледът на европейска политика за съседство и подновеният акцент върху диференциацията. В държавите на предприсъединителен етап финансирането от ЕИБ ще продължи да допълва подпомагането от Съюза.
(14)
В допълнение към регионалните тавани факултативният мандат в размер на 2 000 000 000 EUR следва да бъде активиран и разпределен като финансов пакет в подкрепа на операциите на ЕИБ по финансиране в областта на смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него в регионите, влизащи в обхвата на мандата. ЕИБ, в тясно сътрудничество с Комисията, би могла да допринесе със своя експертен опит и ресурси за оказване на подкрепа на публичните органи и на частния сектор за справяне с предизвикателствата на изменението на климата, както и за възможно най-оптимално оползотворяване на наличното финансиране. Що се отнася до проектите за смекчаване и адаптиране, ресурсите на ЕИБ следва, когато това е възможно и целесъобразно, да бъдат допълвани, с налични средства от бюджета на Съюза, при облекчени условия, чрез ефикасно и последователно съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в контекста на външната помощ на Съюза. В това отношение е целесъобразно годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета да съдържа подробен доклад относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, в който да се посочват размерът на финансирането от ЕИБ по факултативния мандат и съответните размери на безвъзмездните средства.
(15)
Допустимостта за получаване на финансиране от страна на ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранцията от ЕС би могла да бъде ограничена съгласно мандата за борба с изменението на климата за държави, за които се счита, че не са се ангажирали с постигане на подходящи цели, свързани с изменението на климата. Всяко такова ограничаване на допустимостта следва да се основава на комплексни и всеобхватни политически оценки. Затова Съветът следва да има правомощието, по предложение на Комисията с участието на ЕСВД, да взема решения за ограничаване на допустимостта на дадена държава да получава финансиране от ЕИБ, предназначено за смекчаване на последиците от изменението на климата, с гаранция от ЕС. Такова ограничение следва да се прилага единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след влизане в сила на настоящото решение, и които са подписани след 1 януари 2012 г.
(16)
В рамките на мандата за борба с изменението на климата следва да се предвиди известна гъвкавост по отношение на регионалното разпределение, така че да се позволи възможно най-бързо и ефективно усвояване на наличните средства за финансиране през тригодишния период 2011-2013 г, като същевременно се полагат усилия през този период да се гарантира балансираното им разпределение сред регионите въз основа на установените в общия мандат приоритети за външната помощ.
(17)
Средносрочният преглед на изпълнението на външния мандат на ЕИБ, показа, че въпреки че операциите на ЕИБ по финансиране, осъществени в периода, обхванат от оценката (2000-2009 г.), са били като цяло в съответствие с външните политики на Съюза, връзката между политическите цели на Съюза и тяхното оперативно изпълнение от ЕИБ следва да бъде укрепена и по-ясно изразена и структурирана.
(18)
С цел да се повиши последователността на мандата и да се насочи в по-голяма степен външната дейност на ЕИБ за финансиране към подкрепа за политиките на Съюза, както и с оглед да се постигне максимална полза за бенефициерите, настоящото решение следва да определи хоризонтални цели на високо равнище в мандата за операциите на ЕИБ по финансиране във всички допустими региони и държави, на основата на сравнителните предимства на ЕИБ в области, в които има доказани постижения. Ето защо, в регионите, обхванати от настоящото решение, ЕИБ следва да финансира проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него (включително чрез трансфер на технологии, свързани с нови източници на енергия), на социалната и икономическата инфраструктура (по-специално транспорт, енергетика, включваща енергия от възобновяеми източници, енергийна сигурност, енергийна инфраструктура, на екологичната инфраструктура, включваща водоснабдяване и канализация, както и в областта на информационните и комуникационни технологии) и развитието на местния частен сектор, по-специално в подкрепа на малките и средните предприятия (МСП). Следва да се припомни, че подобряването на достъпа на МСП до финансиране може да изиграе съществена роля за стимулирането на икономическото развитие и борбата с безработицата. В рамките на тези области регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, следва да бъде основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ следва да разполага с възможността да оказва подкрепа за присъствието на Съюза в държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции, които да спомагат за насърчаване на трансфера на технологии и познания, или в рамките на гаранцията от ЕС за инвестиции в горепосочените области, или на собствен риск.
(19)
За да съдейства ефективно на МСП, ЕИБ следва да сътрудничи с местните финансови институции посредници в допустимите региони и държави, по-специално за да гарантира, че част от финансовите ползи достига до техните клиенти, и създава добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. Когато е целесъобразно, чрез споразуменията си за сътрудничество с тези финансови институции посредници ЕИБ следва да изисква проектите на техните клиенти да бъдат проверявани за съответствие с договорените критерии съгласно целите на Съюза за развитие, така че да се осигури добавена стойност. Дейностите на финансовите посредници в подкрепа на МСП следва да са напълно прозрачни и да се докладват редовно на ЕИБ.
(20)
Освен това операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, както е посочено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), за насърчаване и утвърждаване на демокрацията и принципите на правовата държава, на правата на човека и основните свободи, както и за изпълнение на международните екологични споразумения, по които е Съюзът е страна. По-специално по отношение на развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават следното: устойчиво икономическо, социално и екологично развитие в тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение; плавното и постепенното им интегриране в световната икономика; кампанията за борба с бедността; както и изпълнението на приетите от Съюза цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации.
(21)
Докато силата на ЕИБ остава в нейната специфика като инвестиционна банка, ЕИБ следва съгласно настоящото решение да определя въздействието на външните си операции върху развитието в тясна координация с Комисията и в рамките на демократичния контрол от страна на Европейския парламент, като следва принципите на Европейския консенсус за развитие и принципите, посочени в член 208 ДФЕС, както и принципите за ефективност на помощта, очертани в Парижката декларация от 2005 г. и Програмата за действие от Акра от 2008 г. Това следва да се реализира чрез редица конкретни мерки, по-специално чрез укрепване на капацитета за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите, включително правата на човека и свързаните с конфликтите рискове, както и чрез насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. При извършване на надлежна проверка във връзка с проект ЕИБ следва да изисква, когато това е целесъобразно, и в съответствие със социалните и екологичните принципи на Съюза, организаторът на проекта да провежда консултации на местно равнище и да оповестява резултатите от тях на обществеността. Нещо повече, ЕИБ следва да засили фокуса си върху сектори, в които тя има солиден експертен опит от операции по финансиране в рамките на Съюза и които ще спомогнат за по-нататъшното развитие на дадена държава, например върху достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията, за екологична инфраструктура, включително водоснабдяване и канализация, устойчив транспорт и смекчаване на последиците от изменението на климата, по-специално в областта на енергията от възобновяеми източници. Финансирането би могло да включва също така проекти в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
(22)
ЕИБ следва постепенно да засили и дейността си в подкрепа на адаптирането към изменението на климата, в сътрудничество, когато това е уместно, с международни финансови институции (МФИ) и с европейски институции за финансиране на двустранна основа (ЕИФДО). Допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, ще изискват достъп до средства при облекчени условия и постепенно адаптиране на човешките ресурси, които следва да се прилагат при постигане на ефикасност, ефективност и взаимодействие. Дейността на ЕИБ също така следва да допълва целите и приоритетите на Съюза по отношение на институционалното изграждане и секторните реформи. Накрая, ЕИБ следва да определи показатели за изпълнение на свързаните с развитието и околната среда аспекти на проектите и техните резултати.
(23)
С влизането в сила на Договора от Лисабон беше създадена длъжността върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“) с цел да се увеличи въздействието и съгласуваността на външните отношения на Съюза.
(24)
През последните години се наблюдава също така разширяване и укрепване на политиките на Съюза в областта на външните отношения. Такъв е случаят по-специално с предприсъединителната стратегия, европейската политика за съседство, стратегията на Съюза за Централна Азия, подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Съюза с Русия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политики на Съюза за сътрудничество за развитие, които бяха разширени и вече включват всички развиващи се държави. От 2007 г. външните отношения на Съюза се подкрепят и от нови финансови инструменти, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП), Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) и Инструмента за стабилност.
(25)
Предвид създаването на ЕСВД, след влизането в сила на настоящото решение Комисията и ЕИБ следва да изменят меморандума за разбирателство, отнасящ се до сътрудничеството и координацията в регионите, посочени в Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (4), и по съответния ред и със съгласието на върховния представител, да включат в новия меморандум за разбирателство ЕСВД, по-специално във връзка с редовния и систематичен диалог между Комисията и ЕИБ на стратегическо равнище, в който следва да се включи ЕСВД, както и до други аспекти в рамките на компетентността на ЕСВД.
(26)
Като допринася за изпълнението на мерките, необходими за подпомагане постигането на целите на политиката на Съюза за развитие на сътрудничеството в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г. във всички региони, в които извършва дейност.
(27)
За да се повиши съгласуваността на цялостната подкрепа на Съюза за съответните региони, следва да се намерят възможности за съчетаване на финансиране от ЕИБ с бюджетни ресурси на Съюза, когато и доколкото е целесъобразно, под формата например на гаранции, рисков капитал и лихвени субсидии, съвместно финансиране на инвестиции, наред с техническа помощ за изготвяне и осъществяване на проекти чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност. Когато е налице подобна комбинация от финансиране от страна на ЕИБ и от друг бюджетен ресурс на Съюза, във всички решения за финансиране следва ясно да се определят ресурсите, които ще бъдат ангажирани. Годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение, следва да съдържа подробна разбивка на бюджетните ресурси и финансовите инструменти, използвани в комбинация с финансиране от страна на ЕИБ.
(28)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на проекти - следва да се гарантира, че външните операции на ЕИБ по финансиране съответстват и са в подкрепа на външните политики на Съюза и целите на високо равнище, посочени в настоящото решение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът между Комисията, ЕСВД и ЕИБ по въпросите на политиката и стратегията следва да се укрепи допълнително. Със същата цел следва да се осъществява засилено сътрудничество и своевременен взаимен обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСВД и ЕИБ. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва да бъдат разположени предимно в делегациите на Съюза, с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. От особено значение е своевременният обмен на мнения между Комисията, ЕСВД и ЕИБ в процеса на изготвяне на програмни документи с цел да се постигне максимално взаимодействие между дейностите на тези три органа на Съюза.
(29)
Практическите мерки за обвързване на общите цели на мандата с тяхното осъществяване следва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да отговарят на една по-широка рамка на регионалната политика на Съюза, установена в настоящото решение. Тези насоки следва да отразяват националните стратегии на Съюза и да си поставят за цел да гарантират, че финансирането от ЕИБ допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
(30)
ЕИБ следва в консултация с Комисията да изготви примерна многогодишна програма за планирания обем на операциите на ЕИБ по финансиране, за да се гарантира подходящо бюджетно планиране за обезпечаване на гаранционния фонд и да се осигури съгласуваност между размера на прогнозното финансиране от ЕИБ и таваните, установени в настоящото решение. Комисията следва да вземе предвид този план в редовната бюджетна прогноза, което представя на бюджетния орган.
(31)
Следва да се проучи възможността за разработване на „Платформа на Съюза за сътрудничество и развитие“ с цел да се оптимизира функционирането на механизми за съчетаване на безвъзмездните средства и заемите във външните региони. За целта Комисията следва да създаде група от експерти от държавите-членки, ЕСВД и ЕИБ, която да направи оценка на ползите и разходите, свързани с подобна платформа. В процеса на работа тази група следва да се консултира с останалите действащи фактори в тази област, включително с европейските многостранни и двустранни финансови институции. С такава платформа ще продължи насърчаването на взаимодействие и договорености за взаимно доверие на основата на сравнителните предимства на различните институции, като се зачитат ролята и прерогативите на Комисията и на ЕИБ съответно при изпълнение на бюджета на Съюза и отпускане на заеми от ЕИБ. Въз основа на заключенията на групата експерти Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета до средата на 2012 г. и ако е целесъобразно - да направи предложение за платформата.
(32)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да разширява операциите си и да разнообразява финансовите си инструменти извън Съюза без да прибягва до гаранция от ЕС, така че използването на гаранцията да може да се насочва към държави и проекти с ограничен достъп до пазара, като се вземат предвид съображения за устойчивост на дълга, при които поради тази причина гаранцията осигурява по-голяма добавена стойност. Следователно, и все така с оглед да се окаже подкрепа за целите на политиката на външните отношения на Съюза, ЕИБ, като отчита собствения си капацитет за покриване на риска, следва да бъде насърчавана да увеличи сумите, които отпуска на собствен риск, включително чрез подкрепата на икономическите интереси на Съюза, по-специално в държавите на предприсъединителен етап и в съседните държави, в държави с инвестиционен рейтинг в други региони, както и в държави с по-високо равнище на кредитен риск, за които ЕИБ разполага с подходящи гаранции от трети страни. В консултации с Комисията ЕИБ следва да разработи политика за вземане на решения за това дали дадени проекти да влязат в рамките на мандата с гаранция от ЕС или да се финансират от ЕИБ на собствен риск. При подобна политика би се отчитала по-специално кредитоспособността на съответните държави и проекти.
(33)
ЕИБ следва да обмисли възможността за увеличаване на операциите си по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение на поддържавни публични образувания, когато за такива операции има подходяща оценка на кредитния риск от страна на ЕИБ.
(34)
ЕИБ следва да разшири предлаганата гама от нови и иновативни свои инструменти за финансиране, включително като се насочи, доколкото е възможно, към разработване на гаранционни инструменти, като се отчитат политиките на ЕИБ по отношение на риска. Нещо повече, ЕИБ следва да бъде насърчавана да предоставя заеми в местна валута и да издава облигации на местните пазари, при условие че държавите партньори са осъществили необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ.
(35)
За да се гарантира, че ЕИБ изпълнява изискванията на мандата във всички региони и подрегиони, във времето достатъчно човешки и финансови ресурси следва да бъдат отделени за осъществяване на нейните външните дейности. Това следва по-специално да обхваща наличието на достатъчен капацитет за подкрепа на целите на Съюза в сътрудничеството за развитие, за засилване на фокуса върху предварителната оценка на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на нейните дейности, както и за ефективно наблюдение на проекти в хода на тяхното изпълнение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
(36)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с МФИ и ЕФИДО, включително, когато е уместно, сътрудничеството по отношение на обвързаността с условия за секторите и взаимната надеждност на процедурите, използването на съвместно съфинансиране и участието в глобални инициативи, като инициативи за насърчаване на координацията и ефективността на помощите. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване. Тези усилия следва да са основани на реципрочност. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други МФИ и ЕФИДО.
(37)
По-специално в държавите извън Съюза - предмет на обща интервенция, ЕИБ следва да подобри сътрудничеството си с другите европейски финансови институции чрез споразумения като тристранния Меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза и като се дава възможност на Групата на ЕИБ и на ЕБВР да се допълват в действията си, като всяка от тях разчита на сравнителните си предимства.
(38)
Отчитането и предаването на информация от ЕИБ на Комисията следва да бъде засилено, за да може Комисията да задълбочи годишния си доклад до Европейския парламент и Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени по силата на настоящото решение. Допълнителните изисквания за отчитане, посочени в настоящото съображение, следва да се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след датата на влизане в сила на настоящото решение и които са подписани след 1 януари 2012 г. В доклада следва по-специално да се направи оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, и следва да се включат раздели относно следното: добавената стойност на ЕИБ, като подкрепата за външните политики на Съюза, изискванията на мандата, качеството на финансираните операции, прехвърлянето на финансови ползи на клиенти, както и раздели относно сътрудничеството, включително съфинансиране, с Комисията и с други МФИ и донори на двустранна основа. В доклада следва също така да се направи оценка доколко ЕИБ е отчела икономическата, финансовата, екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти. Този доклад следва да съдържа и специален раздел, посветен на обстойна оценка на мерките, предприети от ЕИБ за спазване на текущия мандат, установен с Решение № 633/2009/ЕО, в който да се обърне особено внимание на операциите на ЕИБ по финансиране, при които се използват финансови инструменти в юрисдикции, които не оказват съдействие. В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага адекватно политиките си по отношение на слабо регулираните юрисдикции или юрисдикциите, които не оказват съдействие, за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами и укриването на данъци. Докладът следва също да включва оценка на социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите. Той следва да бъде оповестен публично, като това ще даде възможност на гражданското общество и държавите бенефициери да изразят гледните си точки. При необходимост докладът следва да включва позовавания на значителни промени в обстоятелствата, които биха дали основание за допълнителни изменения на мандата преди изтичането му. Този доклад следва по-конкретно да включва разбивка на финансирането от ЕИБ по силата на настоящото решение в съчетание с всички финансови ресурси на Съюза и други донори, като по този начин прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране.
(39)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително с подходящи мерки за контрол и мерки срещу укриването на данъци, както и със съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(40)
Когато представя предложението си за гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка, Комисията следва да бъде приканена по-специално да разгледа - в тясно сътрудничество с ЕИБ и при отчитане на значението на обезпечаването на Гаранционния фонд - таваните за финансиране, покрити от гаранцията от ЕС, списъка на потенциално допустимите държави и възможността ЕИБ да предоставя финансиране за микрокредити и други видове инструменти. Комисията и ЕИБ следва също да проучат възможността да се засили в бъдеще взаимодействието между инструментите за финансиране чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност и мандата на ЕИБ за външни дейности.
(41)
Настоящото решение не следва да засяга преговорите и решенията относно следващата многогодишна финансова рамка.
(42)
Следователно и с оглед постигането на правна сигурност и яснота Решение № 633/2009/ЕО следва да бъде отменено,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Европейският съюз предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция от ЕС за операции по финансиране, осъществявани извън Съюза („гаранция от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като глобална гаранция по отношение на плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, във връзка със заеми и гаранции по заеми за инвестиционни проекти на ЕИБ, които отговарят на условията в съответствие с параграф 2. Дейностите за финансиране от страна на ЕИБ са в съответствие с общите ръководни принципи на външната дейност на Съюза и допринасят за постигане на нейните цели и изпълнение на нейните политики. Една от целите на финансирането от ЕИБ в развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от ОИСР е да допринесе непряко за цели на развитието като намаляване на бедността чрез приобщаващ растеж и устойчиво икономическо и социално развитие.
2. Заемите от ЕИБ и гаранциите по заеми от ЕИБ, които са допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС, са тези, предоставени за инвестиционни проекти, осъществявани в държавите, изброени в приложение III, и предоставени в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включващи позицията на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране”).
3. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
4. Гаранцията от ЕС покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани през периода между 1 февруари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Операции на ЕИБ по финансиране, подписани съгласно Решение 2006/1016/ЕО на Съвета, Решение 2008/847/ЕО (5) на Съвета и съгласно Решение № 633/2009/ЕО, продължават да се ползват от гаранция от ЕС по силата на настоящото решение.
5. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 4, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за операциите по финансиране извън Съюза в съответствие с член 16, този срок автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Тавани на мандата
1. Максималният таван на обезпечените с гаранция от ЕС операции на ЕИБ по финансиране за периода 2007-2013 г., минус освободените суми, не надхвърля сумата от 29 484 000 000 EUR, разбита на следните две части:
а)
общ мандат в размер на 27 484 000 000 EUR;
б)
мандат за борба срещу изменението на климата в размер на 2 000 000 000 EUR.
2. Общият мандат се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ прогресивно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, обхванати от общия мандат.
3. Общият мандат обхваща само операциите на ЕИБ по финансиране, които преследват определените в член 3 цели.
4. Мандатът за борба с изменението на климата обхваща операциите на ЕИБ по финансиране във всички държави, обхванати от настоящото решение, когато тези операции по финансиране подкрепят ключовата политическа цел на Съюза за борба с изменението на климата чрез подпомагане на проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, което допринася за цялостната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, или чрез увеличаване на устойчивостта на неблагоприятните въздействия от изменението на климата върху уязвими държави, сектори и общности. Мандатът за борба с изменението на климата се осъществява в тясно сътрудничество с Комисията, като се съчетават, когато е възможно и целесъобразно, финансирането от ЕИБ и бюджетните средства на Съюза.
Когато е целесъобразно, по предложение на Комисията Съветът може да вземе решение за ограничаване на допустимостта на дадена държава за получаване на финансиране от ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранция от ЕС. Всяко такова ограничение на допустимостта по отношение на мандата за борба с изменението на климата се прилага единствено за онези операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
5. По време на мандата за борба с изменението на климата ЕИБ се стреми да гарантира балансирано разпределение на операциите по финансиране, подписани за регионите, обхванати от приложение III, до края на периода, посочен в член 1, параграф 4. По-специално ЕИБ гарантира, че регионът, посочен в точка А от приложение III, не получава повече от 40 % от сумата, предназначена за този мандат, регионът, посочен в точка Б - не повече от 50 %, регионът, посочен в точка В - не повече от 30 % и регионът, посочен в точка Г - не повече от 10 %. Като цяло мандатът за борба с изменението на климата се използва за финансиране на проекти, които са тясно свързани с основните правомощия на ЕИБ, добавят стойност и увеличават максимално ефекта за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптирането към него.
6. Както общият мандат, така и мандатът за борба с изменението на климата се управляват в съответствие с принципите на разумните банкови практики.
Член 3
Цели на общия мандат
1. Гаранцията от ЕС се предоставя за операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в подкрепа на която и да е от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа на МСП;
б)
развитие на социалната и икономическата инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии;
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, съгласно посоченото в член 2, параграф 4;
2. В рамките на основните правомощия, операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от ДЕС, както и за прилагането на международните екологични споразумения, по които Съюзът е страна.
3. Регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, е основна цел на операциите на ЕИБ по финансиране в рамките на областите, обхванати от общите цели, изброени в параграф 1.
4. ЕИБ обмисля възможности за увеличаване на дейностите си в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
Член 4
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, потенциално допустими за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, се съдържа в приложение III и то включва единствено държави, включени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 5 делегирани актове относно изменения на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна икономическа и политическа оценка, включително на аспектите, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и на решенията и заключенията на Съвета. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, подписани преди влизането в сила на посочените делегирани актове.
3. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в допустими държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо правните условия, в съответствие с които се извършват операциите.
4. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в конкретна държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването на тази държава към Съюза.
Член 5
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочени в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен период от време, считано от 30 октомври 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 6
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. В сътрудничество с ЕИБ Комисията разработва регионални технически оперативни насоки за финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки, които имат за цел да гарантират подкрепата на операциите на ЕИБ по финансиране на политиките на Съюза, отговарят на по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално регионалните технически оперативни насоки ще гарантират, че финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При изготвянето на тези насоки Комисията и ЕИБ ще се консултират съответно с ЕСВД по въпросите на политиките и вземат под внимание имащите отношение към тях резолюции на Европейския парламент и решения и заключения на Съвета.
Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета насоките, както и всичките им актуализирани текстове веднага щом бъдат съставени.
В рамките, зададени от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните финансови стратегии и осигурява тяхното изпълнение.
2. Съгласуваността на операциите на ЕИБ по финансиране с целите на външната политика на Съюза, подлежи на наблюдение в съответствие с член 11. За улесняване на това наблюдение ЕИБ разработва показатели за изпълнение за свързаните с развитието, околната среда и правата на човека аспекти на финансираните проекти, като отчита същевременно съответните показатели съгласно Парижката декларация за ефективност на помощите. Показателите за свързаните с околната среда аспекти на проектите следва да включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийна ефективност и технологии за намаляване на емисиите.
3. Операция на ЕИБ по финансиране не се покрива от гаранцията от ЕС, в случай че Комисията даде отрицателно становище за подобна операция в рамките на процедурата, предвидена в член 19 от устава на ЕИБ.
4. В съответствие с целите на Съюза и международните цели в областта на изменението на климата, до 31 декември 2012 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, представя стратегия за постепенното и планомерно увеличаване в рамките на външния си мандат на дела на проектите, насърчаващи намаляването на емисиите на CO2, и за поетапното прекратяване на финансирането на проектите, вредящи на постигането на целите на Съюза в областта на климата.
5. Предвид допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, управителните органи на ЕИБ осигуряват постепенното адаптиране на ресурсите на ЕИБ, включително на нейния персонал, с цел да отговарят оптимално на изискванията, изложени в настоящото решение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
Член 7
Оценка от ЕИБ на свързаните с развитието аспекти на проектите
1. ЕИБ извършва щателна надлежна проверка и, когато е целесъобразно и в съответствие със социалните и екологични принципи на Съюза, изисква да се проведат подходящи консултации на местно равнище по свързаните с развитието аспекти на проектите, покрити от гаранцията от ЕС.
Правилата и процедурите на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичните и социални въздействия на проектите, както и на аспекти, свързани с правата на човека, за да се гарантира, че по настоящото решение се подпомагат единствено проекти, които са икономически, финансово, екологично и социално устойчиви.
Комисията включва на съвкупна основа в годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета оценка на измерението на развитието на дейностите на ЕИБ, въз основа на извършената надлежна проверка на проекти.
Когато това е уместно, оценката включва заключение за начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде укрепван чрез техническа помощ в хода на целия цикъл на проекта.
2. В допълнение към предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти, ЕИБ изисква от организаторите на проекта да извършват щателно наблюдение на изпълнението на проекта до неговото завършване, inter alia по отношение на въздействието на проекта върху развитието, околната среда и правата на човека. ЕИБ прави оценка на информацията, предоставена от изпълнителите на проекта. Когато е възможно, наблюдението от страна на ЕИБ включва наблюдение на работата на финансовите посредници в подкрепа на МСП. При възможност резултатите от наблюдението се оповестяват.
3. ЕИБ представя на Комисията годишни доклади за оценка на прогнозираното въздействие върху развитието на финансираните през годината операции.
Докладите се основават на показателите за изпълнение на ЕИБ, посочени в член 6, параграф 2. В рамките на годишната процедура за докладване, предвидена в член 11, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета докладите на ЕИБ за развитието и ги прави достъпни за обществеността, така че заинтересованите страни, включително гражданското общество и държавите бенефициери, също да получат възможност да изразят мнението си по въпроса.
Европейският парламент разисква годишните доклади, като отчита гледните точки на всички заинтересовани страни.
4. Изискванията, посочени в настоящия член, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г., и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 8
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се укрепва с цел максимално увеличаване на взаимодействието между финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез установяване на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени съответно от Комисията и/или ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, примерни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически планови документи на ЕИБ и линии за проекти;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 9
Сътрудничество с други публични финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен в сътрудничество с други международни финансови институции или европейски институции за финансиране на двустранна основа, с цел максимално да се увеличат взаимодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигурят предпазливо и разумно разпределение на риска и съгласувана обвързаност с условия по отношение на проектите и секторите, за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство или съответно други рамки на Съюза за регионално сътрудничество между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции за финансиране на двустранна основа, които работят в различните региони, като същевременно се отчитат правомощията на ЕСВД.
Член 10
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват с регионални или местни органи или с публични предприятия или институции, собственост на държавата и/или контролирани от нея, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат необходимата оценка от ЕИБ за кредитния риск, отчитаща положението с кредитния риск в съответната държава.
2. За целите на параграф 1 Западният бряг и Ивицата Газа се представляват от Палестинската власт, а Косово (6) се представлява от Мисията на Организацията на обединените нации в Косово или от администрация, определена в регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6.
3. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
непревеждане на парични средства;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договора.
4. В консултации с Комисията ЕИБ разработва ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, чрез която да се вземат решения относно източника на финансиране на операции, които са допустими както за обезпечаване с гаранция от ЕС, така и за финансиране от ЕИБ на собствен риск.
5. Когато бъде поискана гаранцията от ЕС, ЕИБ дава на Съюза съответните правомощия съгласно споразумението, посочено в член 13, параграф 2.
Член 11
Годишни доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион, както и оценка на приноса на тези операции по финансиране за изпълнение на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза. В доклада се прави обзор на текущите проекти на съвкупна основа.
По-специално в доклада се прави оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, и се включват раздели относно добавената стойност за постигане на целите на политиките на Съюза, относно оценката на прогнозираното въздействие върху развитието на съвкупна основа и степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти, както и относно сътрудничеството с Комисията и с други международни финансови институции и институции на двустранна основа, включително съвместното финансиране.
Този доклад съдържа по-специално разбивка на всички финансови ресурси на Съюза, използвани в комбинация с финансиране от ЕИБ и от други донори, като по този начин се прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Той съдържа също така специален раздел, посветен на подробната оценка на мерките, предприети от ЕИБ с цел да се спази член 1, параграф 2.
2. ЕИБ продължава да предоставя на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията всичките си независими доклади за оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от специфичните дейности на ЕИБ по външните мандати.
3. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение на равнище проект, сектор, държава и регион, и за изпълнението на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза, включително сътрудничеството с Комисията, с други международни финансови институции и с институции на двустранна основа, както и доклад за оценка на въздействието върху развитието, съгласно посоченото в член 7. Всеки меморандум за разбирателство между ЕИБ и други международни финансови институции или институции на двустранна основа, отнасящ се до осъществяването на операции по финансиране по настоящото решение, се оповестява, а когато оповестяването му не е възможно, за него се уведомяват Европейският парламент и Съветът в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член годишен доклад на Комисията.
4. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, а също и всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или на исканията на Сметната палата и одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
5. За целите на осчетоводяването и представянето от Комисията на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, съгласно определението в член 10, параграф 1, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемополучатели или гарантирани длъжници.
6. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 3, 4 и 5, на собствени разноски.
7. Освен това ЕИБ прави публично достояние информацията, посочена в параграфи 3 и 4, в общи линии и без да включва никакви поверителни сведения.
8. Информация за това дали проектът е обхванат от гаранция от ЕС се включва в „резюмето на проекта“, което се оповестява на уебсайта на ЕИБ след етапа на одобрение.
9. В годишния си доклад ЕИБ включва последваща оценка на функционирането на Меморандума за разбирателство с европейския омбудсман, доколкото Меморандума за разбирателство засяга обхванатите от настоящото решение операции на ЕИБ по финансиране.
10. Когато е подходящо, изискванията, посочени в параграфи 1 и 3, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 12
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В операциите си по финансиране ЕИБ не толерира никакви действия, извършвани за постигане на незаконни цели, включително пране на пари, финансиране на тероризма, данъчни измами и укриване на данъци. По-конкретно ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в допустима държава чрез чуждестранна юрисдикция, която не оказва съдействие, идентифицирана като такава от ОИСР, Специалната група за финансови действия или други компетентни международни организации.
Член 13
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия вместо Комисията и от нейно име за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури за възстановяване на суми по искове.
3. В интерес на прозрачността Комисията прави публично достояние на своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на възстановяване на суми по гаранционното споразумение, посочено в член 14, освен ако не се налага тази информация да остане поверителна.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, и информират съответно Европейския парламент.
Член 15
Одит от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и възстановените плащания по нея, предназначени за общия бюджет на Европейския съюз, подлежат на одит от Сметната палата.
Член 16
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета по целесъобразност предложение за учредяване на гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка.
Член 17
Окончателен доклад
До 31 октомври 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 18
Отмяна
Решение № 633/2009/ЕО се отменя.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 1080/2011/EU
av den 25 oktober 2011
om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför unionen och om upphävande av beslut nr 633/2009/EG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 209 och 212,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Utöver sin huvuduppgift att finansiera investeringar i Europeiska unionen har Europeiska investeringsbanken (EIB) sedan 1963 finansierat verksamhet utanför unionen för att stödja unionens politik för yttre förbindelser. Härigenom kan de av unionens budgetmedel som är tillgängliga för externa regioner kompletteras med EIB:s finansiella styrka, till nytta för mottagarländerna. Genom att bedriva sådana finansieringstransaktioner bidrar EIB till unionens allmänna vägledande principer och politiska målsättningar, inklusive tredjeländers utveckling och unionens välstånd i den nya globala ekonomiska situationen. EIB:s finansieringstransaktioner till stöd för unionens politik för yttre förbindelser bör fortsätta att genomföras i enlighet med principen om sund bankpraxis.
(2)
I artikel 209.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), jämförd med artikel 208 i EUF-fördraget, föreskrivs att EIB, i enlighet med bestämmelserna i sin stadga, ska bidra till genomförandet av de åtgärder som krävs för att främja målen i unionens politik för utvecklingssamarbete.
(3)
Enligt artikel 19 i EIB:s stadga ska ansökningar som görs direkt till EIB om finansieringstransaktioner som ska ske i enlighet med detta beslut (ansökan om EIB-finansiering) inges till kommissionen för yttrande.
(4)
För att stödja unionens externa åtgärder och möjliggöra för EIB att finansiera investeringar utanför unionen utan att påverka EIB:s kreditvärdighet har majoriteten av EIB:s verksamhet i externa regioner åtnjutit en EU-budgetgaranti (EU-garanti) som förvaltas av kommissionen.
(5)
EU-garantin fastställdes för perioden 2007-2011 genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 633/2009/EG av den 13 juli 2009 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen (2).
(6)
Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland (garantifonden), som inrättades genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 av den 25 maj 2009 om upprättande av en garantifond för åtgärder avseende tredje land (3), utgör en likviditetsbuffert för unionens budget mot förluster vid EIB:s finansieringstransaktioner och unionens andra externa åtgärder.
(7)
I enlighet med beslut nr 633/2009/EG har kommissionen och EIB gjort en halvtidsöversyn av EIB:s externa finansiering, som baseras på en oberoende extern utvärdering övervakad av en styrkommitté med "visa personer", en översyn utförd av en extern konsult och särskilda utvärderingar utförda av EIB. Styrkommittén lade den 12 februari 2010 fram en rapport med sina slutsatser och rekommendationer till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och EIB.
(8)
I sin rapport drog styrkommittén slutsatsen att EU-garantin utgör ett effektivt och kraftfullt politiskt instrument som ger ett stort finansiellt och politiskt inflytande och att den bör bibehållas för att täcka politiska risker eller statsrisker. Vissa ändringar av beslut nr 633/2009/EG föreslogs i syfte att uppnå största möjliga mervärde av och effektivitet i EIB:s externa verksamhet.
(9)
Det är mycket viktigt att upprätta en förteckning över länder som är potentiellt berättigade till EIB-finansiering med EU-garantin. Det är också lämpligt att utvidga förteckningen över de länder som är berättigade till EIB-finansiering med EU-garantin, som för närvarande återfinns i bilaga I till beslut nr 633/2009/EG.
(10)
I syfte att återspegla viktigare politiska utvecklingar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av bilaga III till detta beslut. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet, och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(11)
De belopp som täcks av EU-garantin i respektive region bör fortsätta att utgöra tak för EIB-finansiering inom ramen för EU-garantin, och de bör således inte utgöra mål som EIB måste uppnå.
(12)
Inom ramen för det stöd som unionen ger till tredjeländer för att hjälpa dem att klara den globala ekonomiska och finansiella krisen tidigarelade EIB sin externa utlåningsverksamhet under 2009 och 2010 främst i föranslutningsländerna och i grannskaps- och partnerskapsländerna enligt sitt nuvarande mandat. Vidare är det efter oroligheterna i södra Medelhavsområdet i början av 2011 påkallat med stöd från unionens sida för att bidra till att det är möjligt för de berörda länderna att återuppbygga och modernisera sina ekonomier. Det allmänna taket för mandatet bör därför revideras och höjas med 1 684 000 000 EUR för resten av mandatperioden för att bättre kunna hantera dessa tillfälliga och exceptionella omständigheter, utan att det påverkar taken för nästa fleråriga budgetram.
(13)
EIB:s finansieringstransaktioner som följer av denna höjning av det allmänna taket för mandatet bör svara mot de politiska reformer som har inletts i enskilda partnerländer enligt kommissionens bedömning med deltagande av Europeiska avdelningen för yttre åtgärder (utrikestjänsten) och med hänsyn tagen till Europaparlamentets resolutioner och rådets beslut och slutsatser. Översynen av den europeiska grannskapspolitiken och den förnyade betoningen av differentiering bör också återspeglas i den bedömningen. I föranslutningsländer kommer EIB:s finansiering även i fortsättningen att komplettera unionens stöd.
(14)
Utöver de regionala taken bör det villkorade mandatet på 2 000 000 000 EUR aktiveras och fördelas som ett anslag för att stödja EIB:s finansieringstransaktioner i fråga om åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringen, i alla de regioner som täcks av mandatet. EIB kan bidra med sin expertis och sina resurser för att i nära samarbete med kommissionen stödja offentliga myndigheter och den privata sektorn när det gäller att hantera klimatförändringen och använda tillgänglig finansiering på bästa möjliga sätt. När det gäller projekt för begränsning av och anpassning till klimatförändringen bör EIB-medlen så långt det är möjligt och lämpligt kompletteras med subventionerade medel som är tillgängliga från unionens budget, genom att gåvobistånd och lån kombineras effektivt och konsekvent för att finansiera klimatförändringsåtgärder inom ramen för unionens yttre bistånd. I detta avseende är det lämpligt att kommissionens årsrapport till Europaparlamentet och rådet innehåller en detaljerad redogörelse för vilka finansiella instrument som har använts för att finansiera dessa projekt, med angivande av beloppen för EIB:s finansiering enligt det villkorade mandatet samt motsvarande bidragsbelopp.
(15)
Berättigande att erhålla EIB-finansiering för insatser för att begränsa klimatförändringen inom ramen för EU-garantin kan enligt klimatförändringsmandatet inskränkas för länder som inte anses ha gjort åtaganden att uppnå lämpliga klimatrelaterade mål. Sådana inskränkningar av berättigandet bör grundas på komplexa och heltäckande politiska bedömningar. Rådet bör därför ha befogenhet att, på förslag från kommissionen med utrikestjänstens medverkan, besluta om att inskränka ett lands berättigande att erhålla EIB-finansiering för begränsning av klimatförändringen inom ramen för EU-garantin. En sådan inskränkning bör endast avse EIB:s finansieringstransaktioner för vilka en ansökan om EIB-finansiering lämnas in efter detta besluts ikraftträdande och som undertecknats efter den 1 januari 2012.
(16)
För att möjliggöra en snabb och effektiv användning av tillgänglig finansiering inom treårsperioden 2011-2013 bör viss flexibilitet medges i fråga om den regionala fördelningen inom ramen för klimatförändringsmandatet samtidigt som man strävar efter att säkerställa en balanserad fördelning mellan regionerna under denna period på grundval av fastställda prioriteringar för det externa biståndet inom ramen för det allmänna mandatet.
(17)
Vid halvtidsöversynen av genomförandet av EIB:s externa mandat konstaterades att även om EIB:s finansieringstransaktioner under utvärderingsperioden (2000-2009) allmänt sett låg i linje med unionens politik för yttre förbindelser bör kopplingen mellan unionens politiska mål och EIB:s omsättning av dem i praktiken förstärkas och bli tydligare och mer strukturerad.
(18)
För att skapa ett mera sammanhängande mandat och fokusera EIB:s externa finansiering så att den stöder unionens politiska mål och skapa största möjliga nytta för mottagarna bör detta beslut fastställa övergripande mål i mandatet för EIB:s finansieringstransaktioner i samtliga berättigade regioner och länder, med utgångspunkt i EIB:s relativa styrka på områden där banken har väldokumenterad erfarenhet. Följaktligen bör EIB i de regioner som omfattas av detta beslut finansiera projekt i fråga om åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringen (inbegripet genom överföring av teknik med anknytning till nya energikällor), social och ekonomisk infrastruktur (särskilt för transport, energi inklusive förnybar energi, energitrygghet, energiinfrastruktur, miljöinfrastruktur inbegripet vatten och avlopp och informations- och kommunikationsteknik) och utveckling av den lokala privata sektorn, särskilt små och medelstora företag. Det förtjänar att upprepas att bättre tillgång till finansiering för små och medelstora företag kan spela en avgörande roll för att stimulera ekonomisk utveckling och bekämpa arbetslöshet. Inom ramen för detta bör regional integrering mellan partnerländerna, inklusive ekonomisk integration mellan föranslutningsländer, grannskapsländer och unionen, utgöra ett grundläggande mål för EIB:s finansieringstransaktioner. EIB bör kunna stödja unionens närvaro i partnerländerna genom utländska direktinvesteringar som bidrar till att främja teknik- och kunskapsöverföring, antingen inom ramen för EU-garantin för investeringar inom tidigare nämnda områden eller på egen risk.
(19)
För att effektivt nå ut till små och medelstora företag bör EIB i de berättigade länderna samarbeta med lokala finansiella förmedlingsinstitut, framför allt för att säkerställa att finansiella fördelar överförs till deras kunder och erbjuder ett mervärde i jämförelse med andra finansieringskällor. I lämpliga fall bör EIB genom sina samarbetsavtal med dessa förmedlingsinstitut begära att kundernas projekt stäms av mot fastställda kriterier i linje med unionens utvecklingsmål så att mervärde erbjuds. De finansiella mellanhändernas verksamhet för stöd åt små och medelstora företag bör vara helt transparent och bör regelbundet rapporteras till EIB.
(20)
EIB:s finansiering bör vidare bidra till uppfyllandet de allmänna principer som vägleder unionens yttre åtgärder i enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), dvs. främjande och befästande av demokrati och rättsstatliga principer, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, samt till genomförandet av de internationella miljöavtal där unionen är en part. När det gäller i synnerhet utvecklingsländer, som de definieras i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD) förteckning över mottagare av offentligt utvecklingsbistånd bör EIB:s finansieringstransaktioner främja en hållbar ekonomisk, social och miljövänlig utveckling i dessa länder, särskilt i de minst gynnade av dem, en smidig och gradvis integrering av dessa länders ekonomier i världsekonomin, kampen mot fattigdom och uppfyllandet av de mål som unionen antagit inom ramen för Förenta nationerna och andra behöriga internationella organisationer.
(21)
Samtidigt som EIB:s styrka fortfarande är dess tydliga roll som investeringsbank så bör EIB enligt detta beslut utforma utvecklingseffekten av dess externa verksamhet i nära samarbete med kommissionen och under Europaparlamentets demokratiska kontroll och därvid följa principerna i det europeiska samförståndet om utveckling och de principer som anges i artikel 208 i EUF-fördraget, samt principerna för effektivt bistånd som anges i Parisdeklarationen från 2005 och Accraåtgärdsplanen från 2008. Detta bör genomföras med hjälp av ett antal konkreta åtgärder, särskilt förstärkning av EIB:s kapacitet att bedöma projektens miljömässiga, sociala och utvecklingsrelaterade aspekter, däribland mänskliga rättigheter och konfliktrisker, och genom att främja samråd på lokal nivå med offentliga myndigheter och det civila samhället. Inom ramen för due diligence-granskningen av EIB:s projekt bör banken när det är lämpligt och i enlighet med unionens sociala principer och miljöprinciper kräva att den projektansvarige genomför lokala samråd och redovisar resultatet av dessa samråd. EIB bör också inrikta sig mer på områden där den har god sakkunskap från finansieringstransaktioner inom unionen och som kommer att främja det berörda landets utveckling, t.ex. tillgång till finansiering för små och medelstora företag och mikroföretag, miljöinfrastruktur inbegripet vatten och avlopp, hållbara transporter och begränsning av klimatförändringens effekter, särskilt i fråga om förnybar energi. Finansiering kan även omfatta projekt för infrastruktur för hälso- och sjukvård och utbildning när det finns ett tydligt mervärde.
(22)
EIB bör även successivt stärka sin verksamhet för att stödja anpassning till klimatförändring, vid behov i samarbete med andra internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut. De ytterligare krav som införs genom detta beslut förutsätter tillgång till subventionerade medel och gradvis anpassning av personalen, samtidigt som effektivitet, ändamålsenlighet och synergier bör eftersträvas och utnyttjas. Bankens verksamhet bör vidare komplettera unionens mål och prioriteringar avseende institutionsuppbyggnad och sektorsreformer. Slutligen måste EIB fastställa indikatorer knutna till projektens utvecklings- och miljöaspekter och resultat.
(23)
Med ikraftträdandet av Lissabonfördraget inrättades en unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (den höga representanten), med syftet att göra unionens yttre förbindelser mera verkningsfulla och samstämmiga.
(24)
Under senare år har också unionens politik för yttre förbindelser breddats och förstärkts. Detta gäller särskilt föranslutningsstrategin, den europeiska grannskapspolitiken, unionens strategi för Centralasien, de förnyade partnerskapen med Latinamerika och Sydostasien samt unionens strategiska partnerskap med Ryssland, Kina och Indien. Det gäller även unionens politik för utvecklingssamarbete, som nu har utvidgats till att omfatta samtliga utvecklingsländer. Sedan 2007 har unionens yttre förbindelser dessutom fått stöd av nya finansieringsinstrument, dvs. instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter samt stabilitetsinstrumentet.
(25)
Mot bakgrund av inrättandet av utrikestjänsten och efter ikraftträdandet av detta beslut bör kommissionen och EIB ändra samförståndsavtalet om samarbete och samordning i de regioner som avses i rådets beslut 2006/1016/EG av den 19 december 2006 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen (4) och, där så är möjligt och efter godkännande av den höga representanten, utvidga det nya samförståndsavtalet till att omfatta utrikestjänsten, särskilt vad gäller den regelbundna och systematiska dialogen mellan kommissionen och EIB på strategisk nivå, vilket även bör inbegripa utrikestjänsten, och andra aspekter som omfattas av utrikestjänstens behörighet.
(26)
Samtidigt som EIB bidrar till genomförandet av de åtgärder som är nödvändiga för att främja målen för unionens politik för utvecklingssamarbete i enlighet med artikel 209.3 i EUF-fördraget, bör EIB sträva efter att indirekt stödja arbetet mot millennieutvecklingsmålen för 2015 i alla regioner där banken är aktiv.
(27)
För att öka samstämmigheten i unionens övergripande stöd till de berörda regionerna bör man hitta möjligheter att i lämpliga fall kombinera EIB-finansiering med unionens budgetmedel, exempelvis i form av garantier, riskkapital, räntesubventioner och samfinansiering av investeringar i kombination med tekniskt bistånd till utarbetande och genomförande av projekt, genom instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter och stabilitetsinstrumentet. Närhelst en sådan kombination av EIB-finansiering och andra av unionens budgetresurser äger rum, ska det i varje finansieringsbeslut anges vilka resurser som ska användas. Kommissionens årsrapport till Europaparlamentet och rådet om EIB:s finansieringstransaktioner som genomförs i enlighet med detta beslut bör innehålla en detaljerad redovisning av de budgetmedel och finansiella instrument som används i kombination med EIB:s finansiering.
(28)
Det bör på alla nivåer, från tidig strategisk planering till projektutformning på fältet, säkerställas att EIB:s externa finansieringstransaktioner överensstämmer med och stöder unionens politik för yttre förbindelser och de övergripande mål som anges i detta beslut. För att öka samstämmigheten i unionens yttre åtgärder bör dialogen om politik och strategier mellan kommissionen, den europeiska avdelningen för yttre åtgärder och EIB stärkas ytterligare. I samma syfte bör man ha ett utökat samarbete och ett tidigt informationsutbyte mellan kommissionen, utrikestjänsten och EIB på operativ nivå. EIB:s kontor utanför unionen bör i första hand placeras vid unionens delegationskontor, så att det inbördes samarbetet förbättras samtidigt som driftskostnaderna delas. Det är särskilt viktigt att det i lämpliga fall finns ett tidigt åsiktsutbyte mellan kommissionen, utrikestjänsten och EIB när det gäller utarbetande av planeringsdokument, så att synergieffekterna mellan dessa tre unionsorgans verksamheter maximeras.
(29)
Åtgärderna för att omsätta målen enligt det allmänna mandatet i praktiken kommer att anges i regionala tekniska operativa riktlinjer. Sådana riktlinjer bör vara förenliga med den vidare ramen för unionens regionalpolitik som anges i detta beslut. Dessa riktlinjer bör återspegla unionens landstrategier och sträva efter att EIB:s finansiering ska komplettera unionens motsvarande politik, program och instrument för stöd till de olika regionerna.
(30)
EIB bör i samråd med kommissionen utarbeta ett vägledande flerårigt program för den planerade volymen av tecknade avtal om finansiering från EIB, i syfte att säkerställa en lämplig budgetplanering för avsättning av medel till garantifonden och för att säkerställa att EIB:s prognostiserade finansiering överensstämmer med de tak som fastställs i detta beslut. Kommissionen bör ta hänsyn till denna prognos i den ordinarie budgetplanering som läggs fram för budgetmyndigheten.
(31)
Möjligheterna att utveckla en unionsplattform för samarbete och utveckling bör undersökas för att man ska kunna optimera användningen av instrumenten för att kombinera gåvobistånd och lån till regioner utanför unionen. I detta syfte bör kommissionen skapa en grupp med experter från medlemsstaterna, utrikestjänsten och EIB som skulle bedöma kostnader och nytta med en sådan plattform. Härvid bör gruppen samråda med andra berörda aktörer, bland annat med europeiska multilaterala och bilaterala finansinstitut. En sådan plattform skulle fortsätta att främja synergieffekter och överenskommelser om ömsesidig tillit vilka baseras på respektive institutions komparativa fördel samtidigt som kommissionens och EIB:s roll och företrädesrätt vid genomförandet av unionsbudgeten och EIB-lån iakttas. Med utgångspunkt i expertgruppens resultat bör kommissionen förse Europaparlamentet och rådet med en rapport senast vid mitten av 2012 och, om det är lämpligt, lämna ett förslag till plattformen.
(32)
EIB bör uppmuntras att utvidga sin verksamhet och diversifiera sina finansieringsinstrument utanför unionen, utan att EU-garantin används, så att användningen av garantin uppmuntras för länder och projekt där tillträdet till marknaden är dåligt, med beaktande av överväganden avseende hållbar skuldsättning, och där garantin därför tillför större mervärde. EIB bör således, och alltid i syfte att stödja målen med unionens politik för yttre förbindelser och med beaktande av sin egen riskabsorptionsförmåga, uppmuntras att öka de belopp som banken lånar ut på egen risk, även med stöd av unionens ekonomiska intressen och i synnerhet i föranslutningsländer, grannskapsländer och länder med hög kreditvärdighet i andra regioner, men också i länder med lägre kreditvärdighet när EIB har lämpliga garantier från tredje part. Banken bör i samförstånd med kommissionen utforma en policy för att fördela projekten till antingen mandatet inom ramen för EU-garantin eller till EIB:s finansiering på egen risk. En sådan policy skulle särskilt beakta ländernas och projektens kreditvärdighet.
(33)
EIB bör överväga att öka sina finansieringstransaktioner enligt detta beslut för regionala och/eller lokala enheter, om dessa transaktioner varit föremål för lämplig bedömning av EIB:s kreditrisk.
(34)
EIB bör så långt som möjligt utvidga sitt sortiment av nya och innovativa finansieringsinstrument, bl.a. genom större inriktning på att utveckla garantiinstrument i största möjliga utsträckning, med beaktande av EIB:s riskpolicy. EIB bör också uppmuntras att ge lån i lokal valuta och emittera obligationer på lokala marknader, förutsatt att partnerländerna genomför nödvändiga strukturreformer, i synnerhet för finanssektorn, samt andra åtgärder som underlättar EIB:s verksamhet.
(35)
För att EIB ska kunna fullgöra sitt mandat i alla regioner och underregioner bör tillräcklig personal och tillräckliga finansiella medel för dess externa verksamhet ställas till förfogande allteftersom. Detta bör särskilt inbegripa tillräcklig kapacitet för att främja unionens mål med utvecklingssamarbetet, en ökad inriktning på förhandsbedömningar av verksamhetens miljö- och utvecklingsaspekter och sociala aspekter och en effektiv projektövervakning under genomförandet. Möjligheter att ytterligare öka effektiviteten och ändamålsenligheten bör utnyttjas och synergieffekter aktivt eftersträvas.
(36)
I de finansieringstransaktioner utanför unionen som ingår i tillämpningsområdet för detta beslut bör EIB i relevanta fall ytterligare sträva efter att förbättra samordningen och samarbetet med internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut, inklusive vid behov samarbete om sektorsvillkor och ömsesidig tillit till förfaranden, användning av samfinansiering och deltagande i globala initiativ, exempelvis sådana som främjar stödets samordning och effektivitet. Denna samordning och detta samarbete bör syfta till att minimera eventuell dubblering av kostnader och onödig överlappning. Dessa ansträngningar bör baseras på ömsesidighet. Principerna i detta beslut bör tillämpas även när EIB:s finansiering genomförs genom samarbetsavtal med andra internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut.
(37)
Särskilt i länder utanför unionen där flera europeiska finansinstitut är verksamma bör EIB förbättra sitt samarbete med övriga europeiska finansinstitut genom avtal som det trepartssamförståndavtal mellan kommissionen, EIB-gruppen och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), när det gäller samarbetet utanför unionen och genom att göra det möjligt för EIB-gruppen och EBRD att komplettera varandra genom att utnyttja sina respektive komparativa fördelar.
(38)
EIB:s rapportering och uppgiftslämnande till kommissionen bör stärkas så att kommissionen kan förbättra sin årliga rapport till Europaparlamentet och rådet om den EIB-finansiering som genomförs inom ramen för detta beslut. De ytterligare rapporteringskrav som avses i detta skäl bör endast avse EIB-finansieringstransaktioner för vilka en ansökan om EIB-finansiering lämnats in efter detta besluts ikraftträdande och vilka undertecknats efter den 1 januari 2012. Rapporten bör särskilt innehålla en bedömning av hur EIB:s finansieringstransaktioner uppfyller kraven i detta beslut med hänsyn till de regionala tekniska operativa riktlinjerna, och bör innehålla avsnitt om följande: EIB:s mervärde, t.ex. stödet till unionens externa politik, krav på mandaten, kvalitén när det gäller finansierad verksamhet, överföringen av finansiella fördelar till kunder, och avsnitt om samarbetet, inbegripet samfinansieringen, med kommissionen och med andra internationella finansinstitut och bilaterala givare. Rapporten bör också utvärdera i vilken utsträckning EIB har tagit hänsyn till den ekonomiska, finansiella, miljömässiga och sociala hållbarheten i utformningen och övervakningen av de finansierade projekten. Rapporten bör även innehålla ett särskilt avsnitt med en detaljerad utvärdering av de åtgärder som EIB har vidtagit för att följa det nuvarande mandatet som fastställdes i beslut nr 633/2009/EG, och särskild uppmärksamhet bör ägnas åt EIB:s finansieringstransaktioner som använder finansinstrument i icke samarbetsvilliga jurisdiktioner. I sina finansieringstransaktioner bör EIB på ett tillfredsställande sätt genomföra sin politik gentemot svagt reglerade eller icke samarbetsvilliga jurisdiktioner för att bidra till den internationella kampen mot skattebedrägerier och skatteflykt. Rapporten bör också innehålla en uppskattning av de sociala och utvecklingsrelaterade aspekterna på projekt. Rapporten bör offentliggöras och därigenom göra det möjligt för det civila samhället och mottagarländerna att ge uttryck för sin uppfattning. Vid behov bör rapporten hänvisa till viktiga förändringar av omständigheterna som motiverar ytterligare ändringar av mandatet före löptidens utgång. Denna rapport bör särskilt innehålla en särredovisning av EIB:s finansiering enligt detta beslut tillsammans med alla finansiella medel från unionen och andra givare, och härigenom ge en översikt över den finansierade verksamhetens finansiella exponering.
(39)
EIB:s finansieringstransaktioner bör fortsätta att förvaltas i enlighet med bankens egna regler och förfaranden, inklusive lämpliga kontrollåtgärder och åtgärder för att motverka skatteundandragande, och i enlighet med relevanta regler och förfaranden som avser revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).
(40)
Kommissionen bör, när den lägger fram förslaget om EU-garantin till EIB enligt nästa fleråriga budgetram, framför allt uppmanas att - i nära samarbete med EIB och med beaktande av konsekvenserna för tillförsel av medel till garantifonden - behandla de tak som EU-garantin täcker, förteckningen över potentiellt berättigade länder och möjligheten för EIB att ge mikrokreditfinansiering och andra typer av instrument. Kommissionen och EIB bör också undersöka möjligheterna att i framtiden öka synergierna mellan finansieringen genom instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter samt stabilitetsinstrumentet och EIB:s externa mandat
(41)
Detta beslut bör inte påverka förhandlingar och beslut om nästa fleråriga budgetram.
(42)
Med beaktande av ovanstående, och av rättssäkerhets- och tydlighetsskäl, bör beslut nr 633/2009/EG upphävas och ersättas med det här beslutet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
EU-garanti
1. Europeiska unionen ska bevilja Europeiska investeringsbanken (EIB) en EU-budgetgaranti för finansieringstransaktioner som utförs utanför unionen (EU-garanti). EU-garantin ska beviljas som en generell garanti för betalningar som EIB inte har fått in men som förfallit till betalning, i samband med lån och lånegarantier för EIB-investeringsprojekt som är garantiberättigade i enlighet med punkt 2. EIB:s finansieringstransaktioner ska överensstämma med de övergripande vägledande principerna för unionens yttre åtgärder och bidra till att målen och politiken för dessa uppnås. Ett mål för EIB:s finansiering i utvecklingsländer, som de definieras i OECD:s förteckning över mottagare av offentligt utvecklingsbistånd, ska vara att indirekt bidra till utvecklingsmål som fattigdomsminskning genom tillväxt för alla och hållbar ekonomisk och social utveckling.
2. De lån och lånegarantier från EIB som är berättigade till EU-garantin ska avse investeringsprojekt som genomförs i de länder som förtecknas i bilaga III och ska ha beviljats i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, inbegripet EIB:s uttalande om sociala och miljömässiga normer, och för att främja relevanta mål för unionens politik för yttre förbindelser, om finansieringen från EIB har beviljats i enlighet med ett undertecknat avtal som varken har löpt ut eller sagts upp (EIB:s finansieringstransaktioner).
3. EU-garantin ska vara begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av utbetalda krediter och ställda garantier inom ramen för EIB-finansiering, minus återbetalda belopp, plus alla anknutna kostnader.
4. EU-garantin ska täcka EIB:s finansieringstransaktioner som har undertecknats eller kommer att undertecknas under perioden 1 februari 2007-31 december 2013. Finansieringstransaktioner som EIB har undertecknat enligt rådets beslut 2006/1016/EG och 2008/847/EG (5) och beslut nr 633/2009/EG ska fortsätta att åtnjuta EU-garantin enligt detta beslut.
5. Om Europaparlamentet och rådet vid utgången av den period som anges i punkt 4 inte har antagit ett beslut om beviljande av en ny EU-garanti till EIB för dess finansieringstransaktioner utanför unionen enligt artikel 16, ska den perioden automatiskt förlängas med sex månader.
Artikel 2
Tak för mandaten
1. Det maximala taket för EIB-finansiering med EU-garanti under perioden 2007-2013, minus återförda belopp, får inte överskrida 29 484 000 000 EUR; detta maximala tak ska delas upp i följande två delar:
a)
Ett allmänt mandat på 27 484 000 000 EUR.
b)
Ett klimatförändringsmandat på 2 000 000 000 EUR.
2. Det allmänna mandatet ska delas upp i regionala tak och deltak enligt bilaga I. Inom de regionala taken ska EIB successivt säkerställa en balanserad fördelning mellan olika länder i de regioner som omfattas av det allmänna mandatet.
3. Det allmänna mandatet ska endast omfatta EIB:s finansieringstransaktioner som uppfyller de mål som anges i artikel 3.
4. Klimatförändringsmandatet ska täcka EIB:s finansieringstransaktioner i samtliga länder som omfattas av detta beslut, när sådana transaktioner främjar unionens huvudmål att hantera klimatförändringen genom att stödja projekt för begränsning av och anpassning till klimatförändringen. Dessa projekt ska bidra till det övergripande målet med Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, särskilt genom att undvika eller minska växthusgasutsläppen på områdena förnybar energi, energieffektivitet och hållbara transporter, eller genom att öka sårbara länders, sektorers och lokalsamhällens motståndskraft mot klimatförändringens negativa effekter. Klimatförändringsmandatet ska genomföras i nära samarbete med kommissionen och i möjligaste mån kombinera EIB-finansiering med unionens budgetmedel.
Rådet får, där så är lämpligt och på förslag från kommissionen, besluta att inskränka ett lands berättigande att erhålla EIB-finansiering för begränsning av klimatförändringen inom ramen för EU-garantin. Varje sådan inskränkning av berättigande till klimatförändringsmandatet ska endast avse EIB:s finansieringstransaktioner för vilka en ansökan om EIB-finansiering lämnats in efter den 30 oktober 2011 och som undertecknats efter den 1 januari 2012.
5. När det gäller klimatförändringsmandatet ska EIB sträva efter att uppnå en balanserad fördelning av finansieringen mellan de olika regioner som omfattas av bilaga III fram till utgången av den period som avses i artikel 1.4. EIB ska särskilt säkerställa att den region som avses i bilaga III led A inte får mer än 40 % av det belopp som tilldelats detta mandat, att den region som avses i led B inte får mer än 50 %, att den region som avses i led C inte får mer än 30 % och att den region som avses i led D inte får mer än 10 %. Rent allmänt ska klimatförändringsmandatet användas till att finansiera projekt som är nära kopplade till EIB:s kärnkompetenser och som bidrar med mervärde och maximerar effekten av anpassning till och begränsning av klimatförändringen.
6. Både det allmänna mandatet och klimatförändringsmandatet ska hanteras enligt principen om sund bankpraxis.
Artikel 3
Mål enligt det allmänna mandatet
1. EU-garantin ska beviljas för EIB-finansiering som främjar något eller några av följande allmänna mål:
a)
Utveckling av lokal privat sektor, i synnerhet stöd till små och medelstora företag.
b)
Utveckling av social och ekonomisk infrastruktur, inbegripet transport-, energi- och miljöinfrastruktur, och informations- och kommunikationsteknik.
c)
Åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringen enligt artikel 2.4.
2. EIB ska inom ramen för sina kärnkompetenser genom sina finansieringstransaktioner enligt detta beslut bidra till uppfyllandet av de allmänna principer som vägleder unionens yttre åtgärder i enlighet med artikel 21 i EU-fördraget och ska bidra till genomförandet av de internationella miljöavtal där unionen är en part.
3. Regional integrering mellan partnerländer, inbegripet ekonomisk integration mellan föranslutningsländer, grannskapsländer och unionen, ska utgöra ett grundläggande mål för EIB:s finansieringstransaktioner på de områden som omfattas av de allmänna målen i punkt 1.
4. EIB ska överväga att utöka sin verksamhet till förmån för infrastruktur för hälso- och sjukvård och utbildning när detta är förenat med ett tydligt mervärde.
Artikel 4
Länder som omfattas av beslutet
1. Förteckningen över de länder som är potentiellt berättigade till EIB-finansiering med EU-garanti anges i bilaga II. Förteckningen över de länder som är berättigade till EIB-finansiering med EU-garanti anges i bilaga III och får inte innehålla några andra länder än de som förtecknas i bilaga II. I fråga om länder som inte förtecknas i bilaga II ska beslut fattas från fall till fall och i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet om landet är berättigat till EIB-finansiering med EU-garanti.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 5 avseende ändringar av bilaga III. Kommissionens beslut ska grundas på en övergripande ekonomisk och politisk bedömning som omfattar aspekter som rör demokrati, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter likaväl som Europaparlamentets relevanta resolutioner och rådets beslut och slutsatser. Delegerade akter som ändrar bilaga III ska inte påverka EU-garantins täckning av sådan EIB-finansiering som har undertecknats före de delegerade akternas ikraftträdande.
3. EU-garantin ska bara täcka EIB-finansieringstransaktioner som genomförs i berättigade länder som har ingått ett ramavtal med EIB om de rättsliga villkoren för sådan finansiering.
4. EU-garantin får inte täcka EIB-finansieringstransaktioner i ett visst land om avtalet om sådan finansiering har undertecknats efter det att landet blev medlem i unionen.
Artikel 5
Utövande av delegering
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 4 ska ges till kommissionen på obestämd tid från och med den 30 oktober 2011.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 4 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 4 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 6
EIB:s finansieringstransaktioners bidrag till unionens politiska mål
1. Kommissionen ska tillsammans med EIB utforma regionala tekniska operativa riktlinjer för EIB-finansiering enligt detta beslut.
De regionala tekniska operativa riktlinjerna, med syftet att säkerställa att EIB:s finansiering stöder unionens politik, ska vara förenliga med den vidare ram för unionens regionalpolitik som anges i bilaga IV. Framför allt kommer de regionala tekniska operativa riktlinjerna att säkerställa att EIB:s finansiering enligt detta beslut kompletterar unionens motsvarande politik, program och instrument för stöd till de olika regionerna.
Vid utformningen av dessa riktlinjer kommer kommissionen och EIB vid behov att samråda med utrikestjänsten och ska beakta relevanta resolutioner från Europaparlamentet och rådets beslut och slutsatser.
Så snart riktlinjerna har fastställts ska kommissionen översända dem, och eventuella uppdateringar, till Europaparlamentet och rådet.
Inom ramen för de regionala tekniska operativa riktlinjerna ska EIB fastställa motsvarande finansieringsstrategier och se till att de genomförs.
2. I enlighet med artikel 11 ska det övervakas att EIB:s finansieringstransaktioner är förenliga med målen för unionens politik för yttre förbindelser. För att underlätta en sådan övervakning ska EIB utarbeta resultatindikatorer avseende utvecklings-, miljö- och människorättsaspekterna på finansierade projekt med beaktande av de relevanta indikatorerna enligt Parisdeklarationen om biståndseffektivitet. Indikatorer för projektens miljöaspekter ska omfatta kriterier för "ren teknik", vilka i princip ska vara inriktade på energieffektivitet och teknik för att minska utsläppen.
3. En EIB-finansieringstransaktion ska inte täckas av EU-garantin om kommissionen avger ett negativt yttrande om en sådan transaktion enligt förfarandet i artikel 19 i EIB:s stadga.
4. I enlighet med unionens klimatförändringsmål och de internationella klimatförändringsmålen ska EIB i samarbete med kommissionen inom ramen för sitt externa mandat senast den 31 december 2012 lägga fram en strategi för hur man stegvis och stadigt kan öka andelen projekt som främjar en minskning av koldioxidutsläppen, och snabbt avveckla finansieringsprojekt som står i strid med ambitionen att uppnå unionens klimatmål.
5. Med hänsyn till de ytterligare krav som införs genom detta beslut ska EIB:s styrande organ se till att EIB:s resurser, inbegripet personalen, gradvis anpassas för att på ett tillfredsställande sätt uppfylla de krav som fastställs i detta beslut. Möjligheter att ytterligare öka effektiviteten och ändamålsenligheten bör utnyttjas och synergieffekter aktivt eftersträvas.
Artikel 7
EIB:s bedömning av projektens utvecklingsaspekter
1. EIB ska genomföra en due diligence och när det är lämpligt och i linje med unionens sociala principer och miljöprinciper kräva att lämpligt samråd med lokala myndigheter har skett i fråga om utvecklingsaspekterna av de projekt som omfattas av EU-garantin.
EIB:s egna regler och förfaranden ska innehålla nödvändiga bestämmelser om bedömning av projektens miljöeffekter, sociala effekter och människorättsaspekter, så att det säkerställs att enbart projekt som ur ekonomisk, finansiell, miljömässig och social synvinkel är hållbara får stöd enligt detta beslut.
Kommissionen ska i årsrapporten till Europaparlamentet och rådet ta med en sammanställning med en bedömning av utvecklingsdimensionen av EIB:s verksamhet, baserad på den due diligence-granskning som genomförts av projekten.
Vid behov ska granskningen innefatta en bedömning av hur kapaciteten hos mottagarna av EIB-finansiering kan stärkas under projektcykeln med hjälp av tekniskt bistånd.
2. Utöver förhandsbedömningen av utvecklingsaspekter ska EIB begära att de projektansvariga genomför en grundlig övervakning under projektgenomförandet till och med slutförandet av projektet, bl.a. i fråga om projektens utvecklingseffekter och inverkan på miljön och mänskliga rättigheter. EIB ska bedöma den information som tillhandahålls av de projektansvariga. EIB:s övervakning ska när så är möjligt omfatta det arbete som utförs av finansiella mellanhänder till stöd för små och medelstora företag. Resultaten av övervakningen ska om möjligt offentliggöras.
3. EIB ska inför kommissionen lägga fram årliga rapporter som bedömer den uppskattade utvecklingseffekten av de verksamheter som finansierats under året.
Rapporterna ska baseras på EIB:s resultatindikationer som avses i artikel 6.2. Kommissionen ska lägga fram EIB:s utvecklingsrapporter inför Europaparlamentet och rådet inom ramen för den årliga rapportering som föreskrivs i artikel 11 och göra dem tillgängliga för allmänheten så att de aktörer som är berörda, t.ex. det civila samhället och mottagarländer, också kan uttrycka sina åsikter i frågan.
Europaparlamentet ska diskutera de årliga rapporterna, med beaktande av åsikterna från alla berörda parter.
4. De krav som avses i denna artikel ska endast avse EIB:s finansieringstransaktioner för vilka en ansökan om EIB-finansiering lämnats in efter den 30 oktober 2011 och som undertecknats efter den 1 januari 2012.
Artikel 8
Samarbete med kommissionen och utrikestjänsten
1. Överensstämmelsen mellan EIB:s externa verksamhet och målen för unionens politik för yttre förbindelser ska stärkas i syfte att maximera synergieffekterna mellan EIB-finansiering och unionens budgetmedel, särskilt genom fastställande av de regionala tekniska operativa riktlinjer som avses i artikel 6 och genom en regelbunden och systematisk dialog och tidigt informationsutbyte om följande:
a)
Strategidokument som utarbetas av kommissionen och/eller utrikestjänsten, exempelvis landstrategidokument, regionstrategidokument, vägledande program, handlingsplaner och föranslutningsdokument.
b)
EIB:s strategiska planeringsdokument och projektplanering.
c)
Övriga policyaspekter och operativa aspekter.
2. Samarbetet ska genomföras på regionbasis, med beaktande av EIB:s roll och unionens politik för respektive region.
Artikel 9
Samarbete med andra offentliga finansieringsinstitut
1. EIB:s finansieringstransaktioner ska, när det är lämpligt, i allt större utsträckning genomföras i samarbete med andra internationella finansinstitut eller europeiska bilaterala finansinstitut, för att maximera synergieffekter, samverkan och effektivitet och säkerställa en försiktig och rimlig riskdelning och samstämda projekt- och sektorsvillkor för att minimera eventuell dubblering av kostnader och onödig överlappning.
2. Det samarbete som avses i punkt 1 ska underlättas genom samordning, som ska genomföras särskilt inom ramen för samförståndsavtal eller andra unionsordningar för regionalt samarbete, när så är lämpligt, mellan kommissionen, EIB och de främsta internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut som bedriver verksamhet i de olika regionerna, och hänsyn ska i detta sammanhang tas till de befogenheter som utrikestjänsten har.
Artikel 10
EU-garantins omfattning och dess villkor
1. EU-garantin ska täcka alla betalningar som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning (nedan kallad totalgaranti) för finansieringstransaktioner som EIB inlett med en stat eller som garanteras av en stat och för övriga finansieringstransaktioner som EIB inlett med regionala eller lokala myndigheter eller statligt ägda och/eller kontrollerade offentliga företag eller institutioner, där EIB för dessa övriga EIB-finansieringstransaktioner gjort en lämplig riskanalys med beaktande av kreditrisksituationen i det berörda landet.
2. Vid tillämpning av punkt 1 ska Västbanken och Gaza företrädas av den palestinska myndigheten, och Kosovo (6) ska företrädas av FN:s uppdrag i Kosovo eller en förvaltning som utsetts i de regionala tekniska operativa riktlinjer som avses i artikel 6.
3. För de av EIB:s finansieringstransaktioner som inte anges i punkt 1 ska EU-garantin omfatta alla belopp som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning, om den uteblivna återbetalningen följer av att någon av följande politiska risker har förverkligats (nedan kallad garanti för politisk risk):
a)
Hinder för valutaöverföringar.
b)
Expropriation.
c)
Krig eller inre oroligheter.
d)
Rättsvägran vid avtalsbrott.
4. EIB ska i samråd med kommissionen utforma en tydlig och öppen politik för uppdelning på finansieringskällor för de transaktioner som är berättigade både till täckning genom EU-garantin och till EIB-finansiering på egen risk.
5. När EU-garantin löses in ska EIB tilldela unionen de relevanta rättigheterna i enlighet med det avtal som avses i artikel 13.2.
Artikel 11
Årsrapporter och räkenskaper
1. Kommissionen ska varje år lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om EIB-finansieringstransaktioner som genomförs enligt detta beslut. Rapporten ska innehålla en granskning av EIB-finansieringstransaktionerna uppdelade på projekt, sektorer, länder och regioner, och en utvärdering av i vilken utsträckning EIB-finansieringstransaktionerna har bidragit till att uppnå målen för unionens politik för yttre förbindelser och strategiska mål. Rapporten ska innehålla en helhetsöversikt av pågående projekt.
Rapporten ska särskilt bedöma i vilken mån EIB-finansieringstransaktionerna uppfyller villkoren i detta beslut, med beaktande av de regionala tekniska operativa riktlinjer som avses i artikel 6, och ska innehålla avsnitt om mervärde i fråga om uppnåendet av unionens politiska mål, om bedömningen av utvecklingseffekten som helhet och EIB:s hänsynstagande till den miljömässiga och sociala hållbarheten vid utformningen och övervakningen av de finansierade projekten samt om samarbetet med kommissionen och andra internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut, inbegripet samfinansiering.
Rapporten ska särskilt innehålla en särredovisning av alla de unionsmedel som använts i kombination med EIB:s finansiering och andra givare, och därigenom ge en översikt över den finansiella exponering som finansieringstransaktioner utförda enligt detta beslut innebär. Dessutom ska den innehålla ett särskilt avsnitt med en detaljerad utvärdering av de åtgärder som EIB har vidtagit för att följa artikel 1.2.
2. EIB ska fortsätta att till Europaparlamentet, rådet och kommissionen överlämna alla sina oberoende utvärderingsrapporter med en bedömning av de praktiska resultat som uppnåtts genom EIB:s specifika verksamheter under de externa mandaten.
3. EIB ska för tillämpningen av punkt 1 till kommissionen lämna årliga rapporter om de finansieringstransaktioner som EIB genomför enligt detta beslut, med uppdelning på projekt, sektorer, länder och regioner, och om uppnåendet av unionens mål för yttre förbindelser och unionens strategiska mål, inbegripet samarbetet med kommissionen, andra internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut, liksom en rapport för bedömning av utvecklingseffekten i enlighet med artikel 7. Samförståndsavtal mellan EIB och andra internationella finansinstitut eller europeiska bilaterala finansinstitut avseende genomförande av finansieringstransaktioner enligt detta beslut ska offentliggöras, eller, om offentliggörande inte är möjligt, meddelas Europaparlamentet och rådet som en del av kommissionens årliga rapportering i enlighet med punkt 1 i den här artikeln.
4. EIB ska till kommissionen lämna de statistiska, finansiella och räkenskapsmässiga uppgifter om var och en av EIB:s finansieringstransaktioner och eventuell ytterligare information som krävs för att uppfylla kommissionens rapporteringsskyldigheter eller besvara förfrågningar från revisionsrätten, samt ett revisionsintyg om utestående belopp avseende EIB:s finansieringstransaktioner.
5. Med tanke på kommissionens räkenskaper och rapportering om de risker som täcks av totalgarantin, i enlighet med definitionen i artikel 10.1, ska EIB till kommissionen lämna sin riskanalys och sina kreditvärderingsuppgifter avseende EIB-finansieringstransaktioner när det gäller andra låntagare eller garanterade gäldenärer än stater.
6. EIB ska överlämna de uppgifter som anges i punkterna 3, 4 och 5 på bankens egen bekostnad.
7. EIB ska även offentliggöra den information som avses i punkterna 3 och 4, i allmänt hållen form och med undantag för konfidentiell information.
8. Information om huruvida projektet omfattas av EU-garantin ska ingå i den "projektsammanfattning" som ska offentliggöras på EIB:s webbplats efter godkännandeskedet.
9. I EIB:s årsrapport ska ingå en utvärdering som följer upp hur samförståndsavtalet med Europeiska ombudsmannen fungerar i den mån som samförståndsavtalet rör de EIB-finansieringstransaktioner som omfattas av detta beslut.
10. I lämpliga fall ska de rapporteringskrav som nämns i punkterna 1 och 3 endast avse EIB-finansiering för vilka en ansökan om EIB-finansiering lämnats in efter den 30 oktober 2011 och som undertecknats efter den 1 januari 2012.
Artikel 12
Icke samarbetsvilliga jurisdiktioner
EIB ska i sina finansieringstransaktioner inte tolerera någon verksamhet som genomförs för olagliga syften, inklusive penningtvätt, finansiering av terrorism, skattebedrägeri och skatteflykt. EIB ska i synnerhet inte delta i några finansieringstransaktioner som genomförs i ett berättigat land genom en utländsk jurisdiktion som definierats som icke samarbetsvillig av OECD, arbetsgruppen för finansiella åtgärder eller andra relevanta internationella organisationer.
Artikel 13
Indrivning av kommissionens utbetalningar
1. Om kommissionen gör en utbetalning som omfattas av EU-garantin, ska EIB i kommissionens namn och på dess vägnar ansvara för att driva in fordringar som rör de utbetalda beloppen.
2. Senast den dag då det garantiavtal som avses i artikel 14 ingås ska kommissionen och EIB ingå ett avtal med närmare bestämmelser och förfaranden för indrivning av fordringar.
3. Särskilda uppgifter om alla indrivningar enligt det garantiavtal som avses i artikel 14 ska för transparensens skull offentliggöras på kommissionens webbplats, såvida inte konfidentialitet är påkallad.
Artikel 14
Garantiavtal
Kommissionen och EIB ska ingå ett garantiavtal med närmare bestämmelser och förfaranden för EU-garantin och ska i vederbörlig ordning informera Europaparlamentet.
Artikel 15
Revisionsrättens revision
EU-garantin och betalningarna och de indrivna beloppen enligt denna ska när de hör till Europeiska unionens allmänna budget revideras av revisionsrätten.
Artikel 16
Översyn
Kommissionen ska för Europaparlamentet och rådet lägga fram ett förslag, i lämpliga fall, om inrättande av EU-garantin inom ramen för nästa fleråriga budgetram.
Artikel 17
Slutrapport
Senast den 31 oktober 2014 ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet lägga fram en slutrapport om tillämpningen av detta beslut.
Artikel 18
Upphävande
Beslut nr 633/2009/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 19
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Strasbourg den 25 oktober 2011.