РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 13 juli 2011
om det statliga stöd SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) som Bulgarien har genomfört till förmån för Ruse Industry
[delgivet med nr K(2011) 4903]
(Endast den bulgariska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och
av följande skäl:
I FÖRFARANDE
(1)
Den 30 juni 2009 anmälde de bulgariska myndigheterna till kommissionen en omstruktureringsåtgärd avseende företaget Ruse Industry AD (nedan kallat Ruse Industry eller företaget) i form av en omläggning av och ett anstånd med betalningen av en skuld till staten på 9,85 miljoner euro.
(2)
Ett detaljerat frågeformulär översändes till de bulgariska myndigheterna den 28 juli 2009. Den 24 augusti 2009 besvarade Bulgarien en del av frågorna och begärde i samma skrivelse en förlängning av den tidsfrist som hade beviljats i skrivelsen av den 28 augusti 2009. Den 30 september 2009 lämnade Bulgarien ytterligare information. Den 27 november 2009 begärde kommissionen ytterligare klargöranden, som Bulgarien lämnade den 15 december 2009. En ytterligare förlängning av tidsfristen beviljades den 20 december 2009 för inlämnande av den information som saknades. Den 17 februari 2010 översände Bulgarien ytterligare information.
(3)
Genom en skrivelse av den 14 april 2010 underrättade kommissionen Bulgarien om sitt beslut att inleda det förfarande som fastställs i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (2) (EUF-fördraget) avseende detta stöd.
(4)
Kommissionens beslut att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (3).
(5)
Inga synpunkter har inkommit från berörda parter.
(6)
Bulgarien lämnade synpunkter på kommissionens beslut att inleda förfarandet genom en skrivelse av den 10 maj 2010, som översändes till kommissionen och registrerades av denna den 17 juni 2010. Den 7 juni 2010 tillhandahöll de bulgariska myndigheterna ytterligare information.
(7)
Den 29 oktober översände kommissionen en ytterligare begäran om information, som de bulgariska myndigheterna besvarade i en skrivelse av den 12 november 2010, som skickades till kommissionen och registrerades av denna den 23 november 2010, och i en skrivelse av den 3 december 2010, som skickades till kommissionen och registrerades av denna den 6 december 2010.
(8)
Den 11 november 2010 inledde de bulgariska myndigheterna ett insolvensförfarande mot företaget.
(9)
Genom en skrivelse av den 14 juni 2010, som skickades till kommissionen den 23 november 2010, drog de bulgariska myndigheterna tillbaka sin anmälan av den 30 juni 2009.
II BESKRIVNING
(10)
Mottagare av stödåtgärden är Ruse Industry. Företaget (som tidigare kallades Rusenska korabostroitelnitsa (4)) grundades 1991 och är beläget i Ruse, Bulgarien, vilket är en region som är berättigad till stöd enligt artikel 170.3 a i EUF-fördraget. Företaget privatiserades i april 1999, när 80 % av dess aktier såldes till det tyska företaget Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Ruse Industry är verksamt inom tillverkning och reparationer av metallstrukturer, samt inom tillverkning av kranar, fartyg och marin utrustning (5). År 2009 hade företaget 196 anställda.
(12)
Företaget har under flera år före anmälan visat en ihållande tendens med sjunkande omsättning och ökade förluster, vilket anges i tabellen nedan. År 2008 uppvisade företaget ett negativt verksamhetsresultat och ett negativt kassaflöde.
Tabell 1
Ruse Industrys årsomsättning och resultat
i miljoner lev (6)
2005
2006
2007
2008
årsomsättning
76 239
65 086
17 963
7 035
resultat före skatt
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
När anmälan gjordes var Ruse Industry skyldigt den bulgariska staten 9,85 miljoner euro.
(14)
Skulden härrör från låneavtal (7) från 1996 och 1997 mellan Statliga fonden för återuppbyggnad och utveckling och Rusenska korabostroitelnitsa om ett kapital, som då uppgick till 8,45 miljoner US-dollar.
(15)
I april 1999 ingicks ett avtal (”1999 års omläggning”) med finansministeriet, som övertog fordringarna hos Statliga fonden för återuppbyggnad och utveckling. Enligt avtalet konverterades (8) 8 miljoner US-dollar av den ovannämnda skulden, plus upplupen ränta, till euro och Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH åtog sig att betala tillbaka detta belopp mellan den 1 december 2000 och den 30 juni 2006 enligt en avbetalningsplan.
(16)
Den 21 maj 2001 ingick finansministeriet och Ruse Industry ett ytterligare avtal, enligt vilket den fullständiga återbetalningen av företagets skuld till staten (9), plus upplupen ränta, skjöts upp till den 30 september 2015, med amorteringsfrihet (då endast ränta betalas och inte kapitalet) till och med den 31 mars 2006 (”2001 års omläggning”).
(17)
Enligt 2001 års omläggning omfattade den totala skulden ett kapital på 7,97 miljoner euro plus 2 miljoner euro i ränta (upplupen till och med den 1 april 1999). Enligt detta avtal var den årliga räntan på kapitalet 1 %, med en straffränta på 3 % per år på belopp som förfallit till betalning (dvs. vid försenade återbetalningar).
(18)
I september 2005, just innan amorteringsfriheten upphörde, begärde stödmottagaren en ny omläggning av sin skuld till staten (utöver 2001 års avtal). I december 2006 konstaterade den bulgariska konkurrenskommissionen att begäran inte var förenlig med den bulgariska lagstiftningen om statligt stöd. Ruse Industry överklagade konkurrenskommissionens beslut till Högsta förvaltningsdomstolen, som avslog överklagandet i juli 2007. Ett ytterligare överklagande av beslutet avslogs också. Trots detta försökte staten inte driva in det förfallna skuldbeloppet i enlighet med 2001 års omläggning.
(19)
I juli 2008 erbjöd stödmottagaren frivilligt att betala 1 miljon euro av det förfallna beloppet i två lika stora delbetalningar. Enligt detta erbjudande skulle den första delbetalningen göras senast i oktober 2008, och den andra senast i februari 2009. När Ruse Industry inte gjorde någon av dessa delbetalningar förlängde staten, på företagets begäran, två gånger tidsfristen för den första delbetalningen, först till december 2008 och sedan till januari 2009.
(20)
Då de av Ruse Industry utlovade betalningarna inte genomfördes skickade de bulgariska myndigheterna i februari 2009 en betalningspåminnelse. Ytterligare påminnelser om betalning av de förfallna beloppen skickades i april och två gånger i juni 2010. Trots detta drev staten inte på ett effektivt sätt in den skuld, som inte hade betalats enligt 2001 års omläggning.
(21)
I en skrivelse av den 4 juni 2009 begärde Ruse Industry åter att de bulgariska myndigheterna skulle lägga om dess skuld till staten till 2019 med amorteringsfrihet fram till 2012. Efter denna begäran och i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget anmälde Bulgarien den planerade skuldomläggningen som ett omstruktureringsstöd.
(22)
Genom en skrivelse av den 28 juni 2010 erbjöd Ruse Industry åter att betala sina utestående skulder till staten enligt avtalet om återbetalning i 2001 års omläggning. I juli 2010 åtog sig företaget att betala alla förfallna och utestående belopp i två lika stora delbetalningar: den första senast i juli 2010 och den andra senast i augusti 2010. Trots detta lyckades företaget inte att rätta sig efter denna överenskommelse.
(23)
Enligt de uppgifter som ingetts av de bulgariska myndigheterna hade stödmottagaren vid 2010 års utgång betalat 1 miljon euro av det totala skuldbeloppet enligt 2001 års omläggning. Vid 2010 års utgång uppgick den totala förfallna och utestående skulden med avseende på det sammanlagda skuldbeloppet till 3,7 miljoner euro.
(24)
Skriftväxlingen mellan Ruse Industry och de bulgariska myndigheterna visar att de bulgariska myndigheterna skickade ett antal betalningspåminnelser avseende det obetalda skuldbeloppet. Även om stödmottagaren uttryckte en önskan eller frivilligt erbjöd att betala tillbaka skulden, återbetalade företaget i själva verket aldrig hela det utestående beloppet enligt 2001 års omläggning. Med undantag för påminnelserna finns det inga bevis för att de bulgariska myndigheterna vidtog åtgärder för att effektivt driva in sina fordringar.
(25)
När det gäller kapitalbeloppet betalade Ruse Industry inte de fastställda beloppen (10) och följde därför inte den halvårsvisa återbetalningsplanen. Vidare betalades den vanliga räntan bara fram till juli 2008.
(26)
I fråga om straffräntan angav de bulgariska myndigheterna att de enligt avtalet fastställda 3 % (se punkt 17 ovan) från och med 2006 togs ut på de delbetalningar av skulden som företaget då skulle ha börjat göra. Ruse Industry betalade bara straffräntan mellan augusti 2006 och juli 2008. Från och med juli 2008 betalade företaget inte den pålagda straffräntan.
(27)
Den 3 november 2010 gjorde de bulgariska myndigheterna en officiell begäran om återbetalning. När denna begäran gjordes uppgick den förfallna skulden till 3,7 miljoner euro (varav 3,4 miljoner euro utgjordes av kapitalet, 151 000 euro av ränta och 140 000 euro av straffränta).
(28)
När begäran gjordes hade stödmottagaren återbetalat sammanlagt 1 miljon euro, i enlighet med 2001 års omläggning (varav 245 000 euro utgjordes av kapitalet, 705 000 euro av ränta och 50 000 euro av straffränta). Ruse Industrys sista faktiska återbetalning gjordes den 11 juli 2008.
(29)
Efter begäran och när företaget inte fullgjorde sina skyldigheter inledde de nationella myndigheterna den 11 november 2010 ett insolvensförfarande mot stödmottagaren (dvs. nio år efter 2001 års omläggning, mer än fyra år efter det att amorteringsfriheten upphörde och mer än två år efter Ruse Industrys sista betalning).
(30)
Den 11 november 2010 inledde de bulgariska myndigheterna ett insolvensförfarande mot företaget.
III BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET
(31)
Såsom anges ovan (se punkt 21) lämnade stödmottagaren i juni 2009 in en ytterligare begäran om omläggning av den utestående skulden enligt 2001 års avtal. Denna planerade omläggning var den åtgärd som anmäldes till kommissionen såsom ett omstruktureringsstöd den 30 juni 2009.
(32)
Enligt anmälan skulle planen ha lett till att skulden på 9,85 miljoner euro betalades under en tioårsperiod (dvs. fram till 2019), med amorteringsfrihet till och med den 30 juni 2012.
(33)
De bulgariska myndigheterna ansåg att den planerade åtgärden kan betraktas som omstruktureringsstöd och är förenlig med den inre marknaden på grundval av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (11).
(34)
Kommissionen hyste tvivel angående huruvida det anmälda stödet var förenligt med den inre marknaden. Den 14 april inledde den följaktligen det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget.
(35)
Beslutet att inleda förfarandet väckte dessutom betänkligheter om huruvida det faktum att man tidigare inte drivit in företagets förfallna skulder enligt 2001 års omläggningsavtal skulle kunna utgöra ytterligare statligt stöd.
(36)
De bulgariska myndigheterna drog tillbaka sin anmälan den 23 november 2010, vilket gjorde den formella granskningen av åtgärden överflödig.
IV BULGARIENS SYNPUNKTER PÅ BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET
(37)
När det gäller det faktum att skulden inte har drivits in hävdar Bulgarien endast att staten agerade som en privat investerare i en marknadsekonomi, som maximerade chanserna att få sin skuld betald genom att möjliggöra en frivillig återbetalning. Bulgarien har inte lagt fram några detaljerade argument i detta hänseende.
V BEDÖMNING
(38)
Bulgarien drog tillbaka anmälan av omläggningen av Ruse Industrys skuld till staten i november 2010. Detta ledde till att den formella granskningen av det anmälda omstruktureringsstödet blev överflödigt enligt artikel 8.2 i rådets förordning nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (12).
(39)
Den granskade åtgärden är det faktum att skulden i enlighet med 2001 års omläggning inte har drivits in.
(40)
När det gäller Bulgariens anslutning till EU och således huruvida avsaknaden av indrivning av skulden från och med den 1 januari 2007 potentiellt utgör ett nytt stöd i den mening som avses i artikel 1 c i förordning (EG) nr 659/1999, konstaterar kommissionen att det faktum att stödmottagaren inte har återbetalat de belopp som den var skyldig enligt 2001 års omläggning och det faktum att staten inte har vidtagit några åtgärder har lett till en ändring av statens totala risk enligt 2001 års omläggning. Denna ökning av skulden till staten (dvs. avsaknaden av indrivning) har fått följder efter anslutningsdatumet och således måste åtgärden anses som tillämplig efter anslutningen och utgör följaktligen nytt statligt stöd.
(41)
Det måste också noteras att denna oanmälda åtgärd inte omfattas av tillägget till bilaga V till Bulgariens anslutningsakt (13). Mer specifikt gäller följande: a) den genomfördes inte före den 31 december 1994, b) den angavs inte i tillägget till bilaga V och c) den omfattades inte av den övergångsordning som tillämpades i samband med anslutningen.
(42)
Mot denna bakgrund bedömer kommissionen nedan huruvida avsaknaden av indrivning av skulden från och med den 1 januari 2007 utgör ett nytt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(43)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(44)
Åtgärden har finansierats med statliga medel, eftersom den leder till att staten går miste om inkomster, och finansministeriets beslut räknas som direkta statliga beslut.
(45)
Avsaknaden av indrivning av skulden berör också Ruse Industry individuellt och är därför en selektiv åtgärd.
(46)
Dessutom är Ruse Industry ett företag som tillverkar varor som handlas fritt i EU. Kommissionen anser därför att villkoret om påverkan av konkurrensen och handeln i EU är uppfyllt.
(47)
Kommissionen måste också bedöma om åtgärden i form av avsaknad av indrivning av skulden medför en fördel för företaget, som det inte annars skulle ha kunnat få på marknaden.
(48)
Såsom klargjorts ovan härrör skulden från 1996-97 och har redan lagts om två gånger (1999 och 2001). Vad avser avsaknaden av indrivning av skulden enligt 2001 års omläggning och företagets brist på fullgörande av sina skyldigheter, skulle ingen privat borgenär ha betett sig som den bulgariska staten. Den tillgängliga informationen visar i själva verket att inga konkreta åtgärder har vidtagits för att driva in skulden sedan den 30 mars 2006, när amorteringsfriheten upphörde och de första delbetalningarna av kapitalbeloppet skulle göras, men inte gjordes. Företagets finansiella situation var dessutom svag (se tabell 1 ovan), med minskande omsättning och ökade förluster, och det fanns inget hopp om att företaget åter skulle gå med vinst. Det är också viktigt att notera att, även om en del av skulden (1,13 miljoner lev (14)) garanterades med säkerheter (15), de bulgariska myndigheterna inte vidtog några åtgärder för att driva in denna del av skulden.
(49)
I själva verket har de bulgariska myndigheterna inte klargjort varför återbetalningsplanen inte verkställdes och inte rättfärdigat sitt påstående att de skulle ha maximerat sina chanser att få skulden betalad genom att vänta på en frivillig återbetalning (med tanke på företagets tidigare underlåtenhet att betala sina skulder).
(50)
Under liknande omständigheter skulle en privat borgenär ha insisterat på att avtalet skulle verkställas. Därför har bristen på efterlevnad av 2001 omläggning och det faktum att Bulgarien inte har drivit in skulden medfört en fördel för Ruse Industry.
(51)
På grundval av ovanstående anser kommissionen att avsaknaden av indrivning av Ruse Industrys skuld till staten utgör nytt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, från och med den 1 januari 2007.
(52)
När det gäller åtgärdens eventuella förenlighet är det viktigt att notera att Bulgarien inte har lagt fram några argument i detta hänseende.
(53)
Även om Ruse Industry formellt kan anses vara ett företag i svårigheter i den mening som avses i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter, uppfyller det inte kriterierna för förenligt undsättningsstöd eller omstruktureringsstöd. Särskilt har det i fråga om undsättningsstöd inte visats att åtgärden är begränsad till vad som är absolut nödvändigt, är berättigad på grundval av allvarliga sociala problem och inte skulle ha allvarliga negativa sidoeffekter i andra medlemsstater. Dessutom löper den under mer än sex månader. I fråga om omstruktureringsstödet, innebär avsaknaden av en omstruktureringsplan att det inte är bevisat att företagets långsiktiga lönsamhet kan återställas. Dessutom har det inte visats att stödet skulle begränsas till ett minimum och att otillbörliga snedvridningar av konkurrensen skulle undvikas.
(54)
Företaget är beläget i ett stödberättigat område i enlighet med artikel 107.3 a i EUF-fördraget och är därför berättigat till regionalt stöd i enlighet med riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007-2013 (16). Åtgärden uppfyller dock inte heller kraven i dessa riktlinjer. Vad avser ett möjligt driftsstöd, underlättar detta stöd mer specifikt inte utvecklingen av några verksamheter eller ekonomiska områden, och är inte tidsbegränsat, degressivt eller står i proportion till vad som är nödvändigt för att uppväga ett visst ekonomiskt handikapp.
(55)
Det inns inga andra tillämpliga skäl för förenlighet. Därför är stödet olagligt och oförenligt med EUF-fördraget.
(56)
Enligt EUF-fördraget och domstolens fasta rättspraxis är kommissionen behörig att besluta att den berörda staten ska upphäva eller ändra stöd (17) som kommissionen har konstaterat vara oförenligt med den inre marknaden. Enligt domstolens fasta rättspraxis är medlemsstaten skyldig att upphäva ett stöd som kommissionen har fastställt vara förenligt med den inre marknaden, så att den tidigare situationen återställs (18). Enligt domstolen är detta mål uppfyllt när mottagaren har återbetalat det rättsstridiga stödet och därigenom förlorar den fördel han åtnjöt på marknaden gentemot sina konkurrenter så att den situation som förelåg före utbetalningen av stödet är återställd (19).
(57)
I enlighet med denna rättspraxis föreskrivs i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 att kommissionen, vid negativa beslut i fall av olagligt stöd, ska besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren.
(58)
Med tanke på att den berörda åtgärden måste betraktas som olagligt och oförenligt stöd, ska således stödbeloppet återbetalas för att återupprätta den situation som rådde på marknaden före beviljandet av stödet. Därför ska återbetalningen genomföras från den tidpunkt då stödmottagaren erhöll fördelen, dvs. när stödet ställdes till stödmottagarens förfogande, och det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta fram till den dag då stödet faktiskt har återbetalats.
(59)
Det oförenliga stödinslaget i åtgärden beräknas som det belopp som företaget var skyldigt och som inte hade betalats i enlighet med 2001 års omläggning, från och med den 1 januari 2007 till och med den 11 november 2010, då Bulgarien registrerade sin fordran i insolvensförfarandet. Vid den tidpunkten uppgick det förfallna beloppet till 3,7 miljoner euro. Bulgarien måste beräkna det exakta belopp som ska återbetalas, inbegripet den ränta som ska tas ut på detta belopp. Betalningar som gjorts, förutom de belopp som betalats enligt avtalet, kan dras av från det belopp som ska återbetalas eftersom det utgör olagligt och oförenligt stöd.
VI SLUTSATS
(60)
För det första konstaterar kommissionen att Bulgarien har dragit tillbaka sin anmälan av omläggningen av skulden på 9,85 miljoner euro, varigenom det officiella granskningsförfarandet blivit överflödigt.
(61)
För det andra drar kommissionen slutsatsen att avsaknaden av indrivning av skulden till staten från och med den 1 januari 2007 utgör nytt statligt stöd till förmån för Ruse Industry i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(62)
Detta statliga stöd är olagligt och oförenligt med den inre marknaden, och måste därför återbetalas av stödmottagaren.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Kommissionen har beslutat att avsluta det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad avser den anmälda omläggningen av skulden på 9,85 miljoner euro, eftersom den konstaterar att Bulgarien har dragit tillbaka sin anmälan.
Artikel 2
Det statliga stöd som Bulgarien olagligt beviljat Ruse Industry i strid med artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt genom att inte driva in skulden till staten från och med den 1 januari 2007 är oförenligt med den inre marknaden.
Artikel 3
1. Bulgarien ska återkräva det stöd som avses i artikel 2 från stödmottagaren.
2. På de belopp som ska återkrävas ska ränta tas ut från och med den 1 januari 2007 till dess att de är helt återbetalda.
3. Räntan ska beräknas som kapitaliserad ränta enligt kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (20).
Artikel 4
1. Återkravet av det stöd som avses i artikel 2 ska genomföras omedelbart och effektivt.
2. Bulgarien ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader efter den dag då det har delgivits.
Artikel 5
1. Inom två månader efter den dag då detta beslut har delgivits ska Bulgarien lämna följande uppgifter:
a)
Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från stödmottagaren.
b)
En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa detta beslut.
c)
Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.
2. Bulgarien ska hålla kommissionen underrättad om genomförandet av de nationella åtgärder som vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att det stöd som avses i artikel 2 helt har återbetalats. Bulgarien ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. Bulgarien ska också lämna detaljerade uppgifter om de stödbelopp och det räntebelopp som redan har återkrävts från stödmottagaren.
Artikel 6
Detta beslut riktar sig till Bulgarien.
Utfärdat i Bryssel den 13 juli 2011.