РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1189/2011 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2011 година
за определяне на подробни правила по отношение на някои разпоредби на Директива 2010/24/ЕС на Съвета относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (1), и по-специално член 26 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2010/24/ЕС съществено измени правилата относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки и определи по нов начин изпълнителните правомощия на Комисията в сравнение с разпоредбите на Директива 2008/55/ЕО на Съвета (2). Следователно е целесъобразно действащите правила за изпълнение, приети от Комисията, да бъдат заменени с нов регламент за изпълнение.
(2)
С цел да се гарантира бърза комуникация между компетентните органи, следва да се приемат подробни правила относно практическите мерки и сроковете за комуникация между запитания и запитващия орган.
(3)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочи, че предаването на документите по електронен път не засяга тяхната валидност.
(4)
С цел да се потвърди, че предадените по пощата документи са изпратени от компетентен орган, е целесъобразно да се предвидят отделни правила, отнасящи се до този вид комуникация.
(5)
С цел да се гарантира предаването на подходящи данни и информация, следва да се изготвят образци на стандартния формуляр, придружаващ искането за уведомяване, и на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
(6)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочат изрично правните последици от уведомяванията, направени от запитаната държава-членка по искане на запитващата държава-членка.
(7)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно също така да се уточни, че уведомяването или предоставянето на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху последиците от уведомяването за първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки и че преработеният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху първоначалното вземане или върху първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки.
(8)
Регламент (ЕО) № 1179/2008 на Комисията от 28 ноември 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на някои разпоредби на Директива 2008/55/ЕО на Съвета относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (3) следва да бъде отменен.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по събиране на вземания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробните правила за прилагане на член 5, параграф 1, член 8, член 10, член 12, параграф 1, член 13, параграфи 2, 3, 4 и 5, член 15, член 16, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, включително подробните правила за конвертирането и прехвърлянето на събраните суми, както и средствата за комуникация, които могат да бъдат използвани от съответните органи.
Член 2
1. Всички искания за информация, уведомяване, събиране на вземания или за обезпечителни мерки в съответствие с член 5, параграф 1, член 8, член 10 и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС (наричани по-долу „искания за помощ“) и всички приложени инструменти, формуляри и други документи, както и всяка друга информация, предоставена във връзка с тези искания, се изпращат чрез „мрежа CCN“, освен в случаите, когато това е неприложимо по технически причини.
2. Приема се, че предадените по електронен път документи или тяхната разпечатка върху хартиен носител имат същите правни последици като документите, изпратени по пощата.
3. Ако дадено искане не може да бъде изпратено чрез „мрежа CCN“, то се изпраща по пощата. В този случай се прилагат следните правила:
а)
искането се подписва от длъжностно лице на запитващия орган, надлежно оправомощено да отправя такива искания;
б)
стандартният формуляр, придружаващ искането за уведомяване, посочен в член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС (наричан по-долу „единен формуляр за уведомяване“) или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, посочен в член 12 от посочената директива, се подписва от надлежно оправомощено длъжностно лице на запитващия орган;
в)
ако искането е придружено от копие на документ, различен от единния формуляр за уведомяване или от единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, запитващият орган удостоверява съответствието на копието с оригинала, като вписва върху копието, на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка, в която се намира, думите „вярно с оригинала“, името на длъжностното лице, заверило документа, и датата на заверката.
За целите на първа алинея, буква б) държавите-членки използват единния формуляр за уведомяване, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент, и единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент.
4. Когато единният формуляр за уведомяване или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изпраща по електронен път, структурата и форматът му може да бъдат адаптирани към изискванията на системата за електронна комуникация с цел да се улесни комуникацията между компетентните органи, при условие че данните и информацията, съдържащи се в него, не са съществено променени в сравнение с образците, посочени в приложения I и II.
Член 3
1. Запитващият орган може да отправи искане за помощ във връзка с едно или няколко вземания, когато те са задължение на едно и също лице.
2. Искането за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки може да се отнася до всяко от следните лица:
а)
основния длъжник или съдлъжника;
б)
лице, различно от съдлъжника, отговорно за плащане на данъците, таксите и другите мерки, или за други вземания, отнасящи се до тези данъци, такси и други мерки съгласно действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира запитващият орган;
в)
всяка трета страна, която държи активи, собственост на едно от лицата, посочени в буква а) или б) или имаща дългове към това лице.
Член 4
Информацията и другите елементи, съобщени от запитания орган на запитващия орган в съответствие с член 5, параграф 1, членове 8 и 10, и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, се предоставят на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган или на друг език, договорен между запитващия и запитания орган.
Член 5
Ако запитаният орган откаже да изпълни искане за помощ, той уведомява запитващия орган за причините за своя отказ, като посочва разпоредбите от Директива 2010/24/ЕС, на които се позовава. Това уведомяване се извършва от запитания орган веднага след като той вземе съответното решение и при всички случаи в срок от един месец от датата на потвърждаване на получаването на искането.
Член 6
Във всяко искане за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки се посочва дали подобно искане е било отправено до който и да е друг орган.
ГЛАВА II
ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 7
Запитаният орган потвърждава получаването на искането за информация във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
При получаване на искането, ако е целесъобразно, запитаният орган се обръща към запитващия орган с молба за предоставяне на необходимата допълнителна информация. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 8
1. Запитаният орган предава всяка част от исканата информация до запитващия орган, както и когато тя е получена.
2. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялата искана информация или част от нея не може да бъде получена в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Във всеки случай в края на шестмесечния период от датата на потвърждаване на получаването на искането запитаният орган информира запитващия орган за резултата от проучванията, които е провел, за да получи исканата информация.
Въз основа на получената от запитания орган информация запитващият орган може да поиска от запитания орган да продължи проучванията. Това искане се прави в срок от два месеца от получаването на уведомяването за резултата от проучванията, проведени от запитания орган, и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, които се прилагат към първоначалното искане.
Член 9
Запитващият орган може по всяко време да оттегли искането за информация, което е изпратил до запитания орган. Решението за оттегляне се изпраща на запитания орган.
ГЛАВА III
ИСКАНИЯ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 10
1. Всяко искане за уведомяване включва оригинала или завереното копие на всеки документ, за който се иска уведомяване.
Единният формуляр за уведомяване, който придружава искането в съответствие с член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС, се попълва от запитващия орган или на негова отговорност. С него се предоставя информация на адресата относно документите, за които се иска помощ при уведомяване.
2. По отношение на информацията, посочена в единния формуляр за уведомяване, се прилага следното:
а)
размерът на вземането се посочва, когато вече е установен;
б)
периодът, в рамките на който трябва да се извърши уведомяването, може да се определи, като се посочи датата, преди която запитващият орган предвижда да се извърши уведомяването.
Член 11
Искането за уведомяване може да се отнася до всяко от лицата, посочени в член 3, буква в) от Директива 2010/24/ЕС, което, в съответствие с действащия закон в запитващата държава-членка, следва да бъде информирано за всеки документ, който се отнася до него.
Член 12
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за уведомяване във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
Веднага след получаване на искането за уведомяване запитаният орган взема необходимите мерки, за да извърши уведомяването в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира.
При необходимост, но без да нарушава крайния срок за уведомяване, посочен в искането за уведомяване, запитаният орган иска от запитващия орган да му предостави допълнителна информация.
Запитващият орган предоставя цялата допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
2. Запитаният орган незабавно информира запитващия орган за датата на уведомяването, като потвърждава уведомяването във формуляра на искането, който се връща на запитващия орган.
Член 13
1. Смята се, че уведомяване, извършено от запитаната държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики, има същите последици в запитващата държава-членка като уведомяване, извършено от самата запитващата държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики.
2. Уведомяване за документ, който се отнася за повече от един вид данък, такса или друга мярка, се счита за валидно, ако е извършено от орган на запитаната държава-членка, който е компетентен най-малко за един от видовете данъци, такси или други мерки, посочени в документа, за който е било извършено уведомяване, при условие че това е позволено от националното законодателство на запитаната държава-членка.
Член 14
За целите на уведомяването запитаната държава-членка може да използва единния формуляр за уведомяване, посочен в член 10, параграф1, на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
ГЛАВА IV
ИСКАНИЯ ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНЕ ИЛИ ЗА ОБЕЗПЕЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 15
Исканията за събиране на вземане или за обезпечителни мерки включват декларация, че условията, предвидени в Директива 2010/24/ЕС за откриване на процедура за взаимна помощ, са изпълнени.
Член 16
1. Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, придружаващ искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки се попълва от запитващия орган или на негова отговорност въз основа на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
Административните наказания, глоби, такси и допълнителни такси, посочени в член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2010/24/ЕС, и лихвите и разходите, посочени в член 2, параграф 2, буква в) от същата директива, които, в съответствие с действащите правила в запитващата държава-членка могат да са дължими от датата на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки до датата преди тази, на която е изпратено искането за събиране на вземане, могат да бъдат добавени в единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
2. За няколко вземания или за няколко лица може да бъде издаден само един единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, в съответствие с първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
3. Доколкото дадени първоначални инструменти за предприемане на изпълнителни мерки относно няколко вземания в запитващата държава-членка вече са били заменени с общ инструмент за предприемане на изпълнителни мерки за всички тези вземания в посочената държава-членка, единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка може да се основава на първоначалните инструменти за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или на общия инструмент, който обединява първоначалните инструменти в запитващата държава-членка.
4. За да се изпълнят мерките относно вземанията, за които е поискана помощ при събирането, запитаната държава-членка може да използва единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в нея на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
Член 17
Адресатът на искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки не може да се позовава на уведомяване или съобщаване на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, за да иска удължаване или възстановяване на срока за обжалване на вземането или на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки, ако за него е направено валидно уведомяване.
Член 18
1. Ако паричната единица на запитаната държава-членка е различна от паричната единица на запитващата държава-членка, запитващият орган посочва размера на вземането, което подлежи на събиране, и в двете парични единици.
2. Обменният курс, който се използва за целите на помощта при събиране на вземане, е последният обменен курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз преди датата на изпращане на искането.
Член 19
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за събиране на вземането или за обезпечителни мерки във възможно най-кратък срок и във всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването на съответното искане.
2. Запитаният орган може, ако е необходимо, да поиска от запитващия орган да предостави допълнителна информация или да допълни единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 20
1. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялото вземане или част от него не може да бъде събрано или обезпечителните мерки не могат да бъдат предприети в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Въз основа на информацията, получена от запитания орган, запитващият орган може да поиска от запитания орган да открие отново процедурата за събиране на вземане или за обезпечителни мерки. Това искане се прави в срок от два месеца от получаване на уведомяването за резултата от тази процедура и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, приложими към първоначалното искане.
2. Не по-късно от края на всеки шестмесечен период, следващ датата на потвърждаване на получаването на искането, запитаният орган информира запитващия орган за етапа на изпълнение или за резултата от процедурата по събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Член 21
1. Запитващият орган уведомява писмено запитания орган за всяко действие за обжалване на вземането или на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки по него в държавата-членка на запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
2. Ако законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в запитаната държава-членка, не позволяват налагането на обезпечителни мерки или събирането на вземане в съответствие с член 14, параграф 4, алинеи втора и трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява за това запитващия орган в най-кратък срок и при всички случаи в рамките на един месец от получаване на уведомяването, посочено в параграф 1.
3. За всяко действие, предприето в запитаната държава-членка, за възстановяване на събрани суми или на компенсация във връзка със събиране на обжалвани вземания в съответствие с член 14, параграф 4, алинея трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
В рамките на възможното, запитаният орган осигурява участието на запитващия орган в процедурите по уреждане на сумата за възстановяване и на дължимата компенсация. При получаване на мотивирано искане от страна на запитания орган, запитващият орган превежда възстановените суми и платената компенсация в срок от два месеца от получаването на посоченото искане.
Член 22
1. Ако искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки стане безпредметно в резултат на изплащане на вземането или на неговото отменяне или по някаква друга причина, запитващият орган незабавно информира запитания орган, така че последният да може да спре всяко предприето от него действие.
2. Ако размерът на вземането, за което е отправено искане за възстановяване или за обезпечителни мерки, е коригиран с решение на компетентния орган, посочен в член 14, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, запитващият орган информира запитания орган за решението и, ако е поискано възстановяване, предоставя преработен единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изготвя от запитващия орган или на негова отговорност, въз основа на решението за коригиране на размера на вземането.
3. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не води до каквито и да било последици по отношение на възможността да се обжалва първоначалното вземане, първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или решението, посочено в предходната алинея.
4. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до намаление на размера на вземането, запитаният орган продължава действието, което е предприел за събиране на вземане или за обезпечителни мерки, но това действие се отнася само до все още неуредената сума.
Ако по времето, когато запитаният орган е информиран за намалението на размера на вземането, вече е била събрана сума, надвишаваща все още неуредената сума по вземането, но процедурата по превода, посочена в член 23, все още не е започнала, запитаният орган връща надплатената сума на съответното лице.
5. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до увеличение на размера на вземането, запитващият орган може да отправи до запитания орган допълнително искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Запитаният орган дава ход на допълнителното искане, доколкото е възможно, едновременно с първоначалното искане от запитващия орган. Когато, предвид етапа, до който е стигнала съществуващата процедура, не е възможна консолидация на допълнителното искане с първоначалното искане, запитаният орган е длъжен да се съобрази с допълнителното искане само ако то се отнася за сума, не по-малка от посочената в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
6. За превръщането на сумата на вземането, получена в резултат на корекцията, посочена в параграф 2, в паричната единица на държавата-членка на запитания орган, запитващият орган използва обменния курс, използван при първоначалното искане.
Член 23
1. Сумите, които трябва да бъдат изплатени на запитващия орган, в съответствие с член 13, параграф 5 от Директива 2010/24/ЕС, се превеждат на запитващия орган в паричната единица на запитаната държава-членка.
Събраните суми се превеждат в срок от два месеца от датата, на която е събрано вземането.
Ако обаче мерките за събиране на вземането, предприети от запитания орган, са обжалвани по причина, която не попада под отговорността на запитващата държава-членка, запитаният орган може да изчака с превеждането на събраните суми по вземането на запитващата държава-членка до уреждането на спора, ако са изпълнени едновременно следните условия:
а)
запитаният орган смята за възможно резултатът от обжалването да е благоприятен за съответната страна и
б)
запитващият орган не е декларирал, че ще възстанови вече преведените суми, ако резултатът от обжалването е благоприятен за съответната страна.
Ако запитващият орган е направил декларация за възстановяване в съответствие с трета алинея, буква б), той връща събраните по вземането суми, които са вече преведени от запитания орган, в срок от един месец от получаването на искането за възстановяване. Всяка друга дължима компенсация в този случай остава изцяло за сметка на запитания орган.
2. Компетентните органи на държавите-членки могат да договорят различни условия за превода на сумите под прага, посочен в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
Член 24
Независимо дали запитаният орган е събрал някакви суми от лихвата, посочена в член 13, параграф 4 от Директива 2010/24/ЕС, вземането се счита за събрано съразмерно на събраната сума, изразена в националната парична единица на държавата-членка на запитания орган, въз основа на обменния курс, посочен в член 18, параграф 2 от настоящия регламент.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Регламент (ЕО) № 1179/2008 се отменя.
Член 26
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2011 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1189/2011
av den 18 november 2011
om närmare föreskrifter för genomförandet av vissa bestämmelser i rådets direktiv 2010/24/EU om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (1), särskilt artikel 26, och
av följande skäl:
(1)
Direktiv 2010/24/EU innebar väsentliga ändringar av reglerna om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder och fastställde på nytt kommissionens genomförandebefogenheter, jämfört med de regler som fastlades i rådets direktiv 2008/55/EG (2). De befintliga genomförandebestämmelser som antagits av kommissionen bör således ersättas med en ny genomförandeförordning.
(2)
För att de behöriga myndigheterna ska kunna kommunicera snabbt bör det antas närmare föreskrifter för de praktiska arrangemangen och tidsfristerna för kommunikation mellan den anmodade myndigheten och den sökande myndigheten.
(3)
För rättssäkerhetens skull bör det anges att handlingars giltighet inte påverkas av det faktum att de överförs elektroniskt.
(4)
För att det ska kunna bekräftas att handlingar som sänds med post har skickats av en behörig myndighet bör särskilda regler för detta kommunikationssätt anges.
(5)
För att säkerställa att behövliga uppgifter och upplysningar överförs bör det fastställas förlagor till de standardformulär som åtföljer begäran om delgivning och för de dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten.
(6)
För rättssäkerhetens skull bör det uttryckligen anges vilken rättsverkan som följer av den delgivning som den anmodade medlemsstaten gör på begäran av den sökande medlemsstaten.
(7)
För rättssäkerhetens skull bör det också föreskrivas att delgivningen eller översändandet av ett enhetligt dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten inte inverkar på följderna av delgivningen av det ursprungliga dokument som medger verkställighet, och att ett reviderat dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten inte inverkar på den ursprungliga fordran eller det ursprungliga dokument som medger verkställighet.
(8)
Kommissionens förordning (EG) nr 1179/2008 av den 28 november 2008 om tillämpningsföreskrifter för vissa bestämmelser i rådets direktiv 2008/55/EG om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som har avseende på vissa avgifter, tullar, skatter och andra åtgärder (3) bör upphöra att gälla.
(9)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från indrivningskommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
I denna förordning fastställs närmare föreskrifter för genomförandet av artikel 5.1, artiklarna 8 och 10, artikel 12.1, artikel 13.2, 13.3, 13.4 och 13.5, artikel 15, artikel 16.1 och artikel 21.1 i direktiv 2010/24/EU, inbegripet närmare föreskrifter om omräkning, överföring av belopp som drivits in och de kommunikationssätt som kan användas för att överföra meddelanden mellan myndigheter.
Artikel 2
1. Varje begäran om upplysningar, delgivning, indrivning och säkerhetsåtgärder enligt artiklarna 5.1, 8, 10 och 16.1 i direktiv 2010/24/EU (nedan kallad begäran om bistånd) och alla åtföljande dokument, formulär och andra handlingar samt alla andra upplysningar som överförs avseende en sådan begäran ska skickas med genom CCN-nätet, om inte detta är ogenomförbart av tekniska skäl.
2. Handlingar som överförs i elektronisk form eller utskrifter av dessa ska anses ha samma rättsverkan som handlingar som överförs med post.
3. Om en begäran inte kan skickas genom CCN-nätet, ska den skickas med post. I det fallet ska följande gälla:
a)
Begäran ska undertecknas av en tjänsteman vid den sökande myndigheten som är behörig att göra en sådan begäran.
b)
Det standardformulär som åtföljer begäran om delgivning och som avses i artikel 8.1 andra stycket i direktiv 2010/24/EU (nedan kallat det enhetliga delgivningsformuläret) eller det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten och som avses i artikel 12 i det direktivet ska undertecknas av en behörig tjänsteman vid den sökande myndigheten.
c)
Om begäran åtföljs av en kopia av en annan handling än det enhetliga delgivningsformuläret eller det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten, ska den sökande myndigheten intyga att kopian överensstämmer med originalet, genom att på kopian ange frasen ”Bestyrkt kopia” på det officiella språket eller ett av de officiella språken i den medlemsstat där myndigheten är belägen, samt den bestyrkande tjänstemannens namn och datum för bestyrkandet.
Vid tillämpning av första stycket b ska medlemsstaterna använda det enhetliga delgivningsformulär som upprättats i enlighet med förlagan i bilaga I till denna förordning och det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten och som upprättats i enlighet med förlagan i bilaga II till denna förordning.
4. När det enhetliga delgivningsformuläret eller det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten överförs på elektronisk väg får deras struktur och utformning anpassas till det elektroniska kommunikationssystemet i syfte att underlätta kommunikationen mellan de behöriga myndigheterna, förutsatt att dokumenten inte ändras väsentligt med avseende på de uppgifter och upplysningar som lämnas i dem, i förhållande till de förlagor som fastställs i bilagorna I och II.
Artikel 3
1. Den sökande myndigheten får lämna en begäran om bistånd avseende antingen en enda fordran eller flera fordringar som ska drivas in från en och samma person.
2. En begäran om upplysningar, indrivning eller säkerhetsåtgärder får avse följande personer:
a)
Den huvudsakliga gäldenären eller en medgäldenär.
b)
En person som inte är (med)gäldenär, men som är ansvarig för reglering av skatter, avgifter och andra åtgärder, eller för andra fordringar som avser dessa skatter, avgifter och andra åtgärder enligt gällande lag i den sökande myndighetens medlemsstat.
c)
En tredje man som innehar tillgångar som tillhör någon av de personer som avses i leden a eller b eller som har skulder till en sådan person.
Artikel 4
De upplysningar och andra uppgifter som den anmodade myndigheten lämnar till den sökande myndigheten enligt artikel 5.1, artiklarna 8 och 10 och artikel 16.1 i direktiv 2010/24/EU ska avfattas på det officiella språket eller ett av de officiella språken i den anmodade myndighetens medlemsstat eller på ett annat språk som överenskommits mellan den sökande myndigheten och den anmodade myndigheten.
Artikel 5
Om den anmodade myndigheten vägrar att behandla en begäran om bistånd ska den underrätta den sökande myndigheten om skälen till detta och ange på vilka bestämmelser i direktiv 2010/24/EU den baserar detta beslut. Den anmodade myndigheten ska lämna denna underrättelse så snart den fattat sitt beslut och i alla händelser inom en månad från den dag då den bekräftade mottagandet av begäran.
Artikel 6
I varje begäran om upplysningar, indrivning eller säkerhetsåtgärder ska det anges om en liknande begäran har skickats till en annan myndighet.
KAPITEL II
BEGÄRAN OM UPPLYSNINGAR
Artikel 7
Den anmodade myndigheten ska bekräfta mottagandet av en begäran om upplysningar så snart som möjligt och i alla händelser inom sju dagar från mottagandet.
Vid mottagandet av begäran ska den anmodade myndigheten vid behov begära att den sökande myndigheten lämnar alla ytterligare nödvändiga upplysningar. Den sökande myndigheten ska lämna alla ytterligare nödvändiga upplysningar som den normalt har tillgång till.
Artikel 8
1. Den anmodade myndigheten ska överföra varje begärd upplysning till den sökande myndigheten så snart den har erhållits.
2. Om det på grund av omständigheterna i ett enskilt fall inte går att få fram samtliga eller några av de begärda upplysningarna inom en rimlig tid, ska den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om detta och ange skälen därtill.
Under alla omständigheter ska den anmodade myndigheten vid utgången av en period om sex månader från dagen för bekräftelse av att begäran mottagits underrätta den sökande myndigheten om resultatet av de undersökningar som den har utfört för att få fram de begärda upplysningarna.
På grundval av de upplysningar som mottagits från den anmodade myndigheten får den sökande myndigheten begära att den anmodade myndigheten fortsätter sin undersökning. En sådan begäran ska lämnas inom två månader från mottagandet av underrättelsen om resultatet av de undersökningar som utförts av den anmodade myndigheten, och den myndigheten ska behandla denna begäran enligt samma regler som gäller för den ursprungliga begäran.
Artikel 9
Den sökande myndigheten får när som helst återkalla en begäran om upplysningar som den har skickat till en anmodad myndighet. Beslutet att återkalla begäran ska sändas till den anmodade myndigheten.
KAPITEL III
BEGÄRAN OM DELGIVNING
Artikel 10
1. Till en begäran om delgivning ska fogas originalet av eller en bestyrkt kopia av varje handling för vilken delgivning begärs.
Det enhetliga delgivningsformulär som åtföljer begäran enligt artikel 8.1 andra stycket i direktiv 2010/24/EU ska fyllas i av den sökande myndigheten eller på dennas ansvar. Det ska innehålla upplysningar till adressaten om de handlingar för vilka bistånd med delgivningen begärs.
2. Beträffande upplysningarna i det enhetliga delgivningsformuläret ska följande gälla:
a)
Fordrans belopp ska anges, om det har fastställts.
b)
Uppgift om inom vilken period delgivning ska verkställas kan lämnas genom en uppgift om det datum före vilket den sökande myndigheten avser att delgivningen ska ske.
Artikel 11
Begäran om delgivning får avse varje person som avses i artikel 3 c i direktiv 2010/24/EU och som enligt gällande lag i den sökande medlemsstaten ska informeras om de handlingar som rör den personen.
Artikel 12
1. Den anmodade myndigheten ska bekräfta mottagandet av en begäran om delgivning så snart som möjligt och i alla händelser inom sju kalenderdagar från mottagandet.
Vid mottagandet av begäran om delgivning ska den anmodade myndigheten vidta de åtgärder som krävs för att verkställa delgivning enligt gällande lag i sin medlemsstat.
Utan att det påverkar den sista dag för delgivning som anges i begäran om delgivning ska den anmodade myndigheten, vid behov, begära att den sökande myndigheten lämnar ytterligare upplysningar.
Den sökande myndigheten ska lämna alla ytterligare upplysningar som den normalt har tillgång till.
2. Den anmodade myndigheten ska underrätta den sökande myndigheten om dagen för delgivning så snart som den har verkställts, genom att i det formulär för begäran som återsänds till den sökande myndigheten intyga att delgivning har skett.
Artikel 13
1. En delgivning som verkställs av den anmodade medlemsstaten i enlighet med där gällande nationella lagar, andra författningar och administrativ praxis ska anses ha samma verkan i den sökande medlemsstaten som om den hade verkställts av den sökande medlemsstaten enligt där gällande nationella lagar, andra författningar och administrativ praxis.
2. En delgivning av en handling som rör mer än en slags skatt, avgift eller annan åtgärd ska betraktas som giltig om den har verkställts av en myndighet i den anmodade medlemsstaten som är behörig för åtminstone en av de skatter, avgifter eller andra åtgärder som nämns i den delgivna handlingen, förutsatt att detta är tillåtet enligt nationell lag i den anmodade medlemsstaten.
Artikel 14
Vid delgivning får den anmodade medlemsstaten använda det enhetliga delgivningsformulär som avses i artikel 10.1 på sitt officiella språk eller ett av dess officiella språk enligt nationell lag.
KAPITEL IV
BEGÄRAN OM INDRIVNING ELLER OM SÄKERHETSÅTGÄRDER
Artikel 15
En begäran om indrivning eller om säkerhetsåtgärder ska innehålla en förklaring om att villkoren enligt direktiv 2010/24/EU för inledande av ett förfarande för ömsesidigt bistånd är uppfyllda.
Artikel 16
1. Det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten och som åtföljer en begäran om indrivning eller om säkerhetsåtgärder ska fyllas i av den sökande myndigheten eller på dennas ansvar och på grundval av det ursprungliga dokument som medger verkställighet i den sökande medlemsstaten.
De administrativa påföljder, böter, avgifter och tilläggsavgifter som avses i artikel 2.2 a i direktiv 2010/24/EU och de räntor och kostnader som avses i artikel 2.2 c i direktivet och som i enlighet med gällande regler i den sökande medlemsstaten kan förfalla till betalning från och med dagen för det ursprungliga dokument som medger verkställighet fram till och med dagen före den dag då begäran om indrivning skickas får läggas till i det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten.
2. Ett enda enhetligt dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten får utfärdas för flera fordringar och flera personer, om det motsvarar det ursprungliga dokument som medger verkställighet i den sökande medlemsstaten.
3. När ursprungliga dokument som medger verkställighet för flera fordringar i den sökande medlemsstaten redan har ersatts med ett övergripande dokument som medger verkställighet för samtliga dessa fordringar i den medlemsstaten får det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten baseras på de ursprungliga dokument som medger verkställighet i den sökande medlemsstaten eller det övergripande dokument som för samman dessa ursprungliga dokument i den sökande medlemsstaten.
4. För att verkställa de fordringar för vilka bistånd med indrivning begärs får den anmodade medlemsstaten använda det enhetliga dokument som medger verkställighet i den medlemsstaten på sitt officiella språk eller ett av sina officiella språk i enlighet med nationell lag.
Artikel 17
Den som avses med en begäran om indrivning eller om säkerhetsåtgärder får inte ange en delgivning eller ett översändande av ett enhetligt dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten som en grund för att begära en förlängning av tidsfristen eller en ny tidsfrist för att bestrida en fordran eller ett ursprungligt dokument som medger verkställighet, om fordran eller det ursprungliga dokumentet har delgivits korrekt.
Artikel 18
1. Om den anmodade medlemsstatens valuta skiljer sig från den sökande medlemsstatens, ska den sökande myndigheten ange beloppet för den fordran som ska drivas in i båda valutorna.
2. Vid bistånd med indrivning ska den senaste växelkurs som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning före den dag då begäran skickats användas.
Artikel 19
1. Den anmodade myndigheten ska så snart som möjligt och i alla händelser inom sju dagar från mottagandet av en begäran om indrivning eller om säkerhetsåtgärder bekräfta mottagandet av denna begäran.
2. Den anmodade myndigheten får vid behov begära att den sökande myndigheten lämnar ytterligare upplysningar eller kompletterar det enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten. Den sökande myndigheten ska lämna alla ytterligare upplysningar som behövs och som den normalt har tillgång till.
Artikel 20
1. Om, på grund av omständigheterna i ett enskilt fall, hela eller en del av fordran inte kan drivas in eller säkerhetsåtgärder inte kan vidtas inom en rimlig tid, ska den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om detta och ange skälen därtill.
På grundval av de upplysningar som mottagits från den anmodade myndigheten får den sökande myndigheten begära att den anmodade myndigheten återupptar förfarandet för indrivning eller för säkerhetsåtgärder. Denna begäran ska lämnas inom två månader från mottagandet av en underrättelse om resultatet av ett sådant förfarande och ska behandlas av den anmodade myndigheten enligt samma regler som gäller för den ursprungliga begäran.
2. Senast vid utgången av varje sexmånadersperiod efter dagen för bekräftelse av att en begäran mottagits ska den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om det aktuella läget för eller resultatet av ett förfarande för indrivning eller för säkerhetsåtgärder.
Artikel 21
1. Den sökande myndigheten ska underrätta den anmodade myndigheten om varje åtgärd som vidtas i den sökande myndighetens medlemsstat för att bestrida en fordran eller ett dokument som medger dess verkställighet, omedelbart efter det att den sökande myndigheten har informerats om åtgärden.
2. Om gällande lagar, andra författningar och administrativ praxis i den anmodade medlemsstaten inte tillåter säkerhetsåtgärder eller indrivning som begärs enligt artikel 14.4 andra och tredje stycket i direktiv 2010/24/EU, ska den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om detta så snart som möjligt och i alla händelser inom en månad från mottagandet av den underrättelse som avses i punkt 1.
3. Den anmodade myndigheten ska underrätta den sökande myndigheten om varje åtgärd som vidtas i den anmodade medlemsstaten för återbetalning av indrivna belopp eller för ersättning i samband med indrivning av bestridda fordringar enligt artikel 14.4 tredje stycket i direktiv 2010/24/EU omedelbart efter det att den anmodade myndigheten har informerats om åtgärden.
Den anmodade myndigheten ska så långt möjligt involvera den sökande myndigheten i förfarandena för att fastställa de belopp som ska återbetalas och ersättningar som ska betalas. På motiverad begäran av den anmodade myndigheten ska den sökande myndigheten överföra återbetalda belopp och betalda ersättningar inom två månader från mottagandet av denna begäran.
Artikel 22
1. Om en begäran om indrivning eller om säkerhetsåtgärder inte längre fyller någon funktion på grund av att en fordran betalas eller upphör att gälla eller av något annat skäl, ska den sökande myndigheten omedelbart underrätta den anmodade myndigheten, så att denna kan avbryta de åtgärder den inlett.
2. När ett fordringsbelopp som omfattas av en begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder justeras genom ett beslut av en behörig instans enligt artikel 14.1 i direktiv 2010/24/EU ska den sökande myndigheten underrätta den anmodade myndigheten om det beslutet och, om indrivning begärs, överföra ett reviderat enhetligt dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten. Detta reviderade enhetliga dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten ska upprättas av den sökande myndigheten eller på dennas ansvar, på grundval av det beslut som justerar fordringsbeloppet.
3. Ett reviderat enhetligt dokument som medger verkställighet i den anmodade medlemsstaten ska inte inverka på möjligheterna att bestrida den ursprungliga fordran, det ursprungliga dokument som medger verkställighet i den sökande medlemsstaten eller det beslut som avses i föregående punkt.
4. Om en justering enligt punkt 2 innebär att fordringsbeloppet sätts ned, ska den anmodade myndigheten fortsätta sina åtgärder för indrivning eller säkerhetsåtgärder, i den utsträckning som motsvarar det utestående beloppet.
Om den anmodade myndigheten, vid den tidpunkt då den underrättas om att fordringsbeloppet satts ned, redan har drivit in ett belopp som överstiger det alltjämt utestående beloppet, men ett förfarande för överföring enligt artikel 23 ännu inte har inletts, ska myndigheten återbetala det överskjutande beloppet till den person som har rätt till beloppet.
5. Om en justering enligt punkt 2 innebär att fordringsbeloppet ökas, får den sökande myndigheten lämna en tilläggsbegäran om indrivning eller om säkerhetsåtgärder till den anmodade myndigheten.
Den anmodade myndigheten ska så långt möjligt behandla denna tilläggsbegäran samtidigt med den ursprungliga begäran från den sökande myndigheten. När det med hänsyn till hur långt det redan inledda förfarandet framskridit inte är möjligt att slå samman tilläggsbegäran med den ursprungliga begäran, ska den anmodade myndigheten bifalla tilläggsbegäran bara om den rör ett belopp som minst motsvarar det som avses i artikel 18.3 i direktiv 2010/24/EU.
6. Vid omräkning av det fordringsbelopp som följer av en justering enligt punkt 2 till valutan i den anmodade myndighetens medlemsstat ska den sökande myndigheten använda samma växelkurs som i sin ursprungliga begäran.
Artikel 23
1. De belopp som ska överföras till den sökande myndigheten enligt artikel 13.5 i direktiv 2010/24/EU ska överföras i den anmodade medlemsstatens valuta.
Indrivna belopp ska överföras inom två månader från den dag då indrivningen verkställdes.
Om den anmodade myndighetens indrivningsåtgärder emellertid bestrids av ett skäl som inte omfattas av den sökande medlemsstatens ansvar, får den anmodade myndigheten vänta med överföringen av de belopp som drivits in med anledning av den sökande medlemsstatens fordran fram till dess att tvisten löses, om följande villkor är uppfyllda samtidigt:
a)
Den anmodade myndigheten anser det sannolikt att resultatet av bestridandet blir till fördel för den berörda parten.
b)
Den sökande myndigheten har inte förklarat att den kommer att återbetala redan överförda belopp om resultatet av bestridandet blir till fördel för den berörda parten.
Om den sökande myndigheten har avgett en förklaring om återbetalning enligt tredje stycket b ska den återföra indrivna belopp som redan överförts av den anmodade myndigheten inom en månad från mottagandet av en begäran om återbetalning. I det fallet ska ansvaret för andra eventuella ersättningar enbart bäras av den anmodade myndigheten.
2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får komma överens om andra regler för överföring av belopp som understiger den tillämpliga beloppsgränsen enligt artikel 18.3 i direktiv 2010/24/EU.
Artikel 24
Oavsett de belopp som den anmodade myndigheten tagit ut i form av ränta enligt artikel 13.4 i direktiv 2010/24/EU ska en fordran anses ha drivits in i proportion till vad som motsvarar det indrivna beloppet i den anmodade medlemsstatens nationella valuta, på grundval av den växelkurs som avses i artikel 18.2 i denna förordning.
KAPITEL V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 25
Förordning (EG) nr 1179/2008 ska upphöra att gälla.
Artikel 26
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 18 november 2011.