РЕШЕНИЕ 2010/336/ОВППС НА СЪВЕТА
от 14 юни 2010 година
относно дейностите на ЕС, в рамките на Европейската стратегия за сигурност, в подкрепа на договора за търговията с оръжие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се призовава за установяване на международен ред, основан на ефективен многостранен подход. Европейската стратегия за сигурност приема Устава на Организацията на обединените нации (ООН) за основополагаща рамка на международните отношения. Укрепването на ООН и осигуряването на възможност тя да изпълнява задълженията си и да действа ефективно е приоритет на Европейския съюз.
(2)
На 6 декември 2006 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 61/89, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“.
(3)
В заключенията си от 11 декември 2006 г. Съветът приветства официалното начало на процеса, който да доведе до изработването на правно обвързващ международен договор за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“), и отбеляза със задоволство, че голямо мнозинство от държавите-членки на ООН, са подкрепили Резолюция 61/89 на Общото събрание на ООН, включително всички държави-членки на Съюза. Съветът отново потвърди, че Съюзът и неговите държави-членки ще изпълняват активна роля в този процес, и подчерта, че е важно в рамките на този процес да се осъществи сътрудничество с други държави и регионални организации.
(4)
Генералният секретар на ООН създаде група от правителствени експерти (наричана по-нататък „ГПЕ“), състояща се от 28 члена, която да продължи обсъждането на евентуален ДТО. ГПЕ заседава през 2008 г. и стигна до заключение, че е необходимо по-нататъшно обмисляне и че в рамките на ООН следва се работи поетапно по открит и прозрачен начин. ГПЕ насърчи тези държави, които са в състояние да го направят, да оказват при поискване помощ на държавите в нужда.
(5)
В заключенията си от 10 декември 2007 г. Съветът приветства създаването на ГПЕ към ООН и изрази своята твърда увереност, че един всеобхватен, правно обвързващ инструмент, който съответства на съществуващите задължения на държавите по силата на съответното международно право и установява общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие, ще представлява съществен принос към решаването на проблема с нежеланото и безотговорно разпространение на конвенционално оръжие.
(6)
Институтът на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR) подкрепи този процес, като предприе изследване, състоящо се от две фази на подробен анализ на становищата на държавите-членки на ООН, относно осъществимостта, обхвата и параметрите на ДТО. Анализите от декември 2007 г. и януари 2008 г. бяха полезна информация за ГПЕ.
(7)
На 24 декември 2008 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 63/240, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“, с която се създава отворена работна група (наричана по-нататък ОРГ) за по-нататъшно обсъждане на онези елементи от доклада на ГПЕ, по които може да се постигне консенсус, с цел включването им в евентуален правно обвързващ договор относно вноса, износа и трансфера на конвенционално оръжие. Отворената работна група проведе две заседания през 2009 г. и представи доклад пред Общото събрание на ООН, в който отбелязва, че проблемът с нерегламентираната търговия на конвенционално оръжие и разпространението им на нелегалния пазар следва да бъде разрешен чрез международни действия.
(8)
Въз основа на посочените по-горе заключения на Съвета Съюзът реши да подкрепи процеса за изработване на ДТО, като включи в дебата държави извън ГПЕ, както и други участници като гражданското общество и промишлеността, за да формира осъзнаването на проблема и да се допринесе за работата на ОРГ. За тази цел на 19 януари 2009 г. Съветът прие Решение 2009/42/ОВППС на Съвета (1) за подкрепа на дейностите на ЕС в трети държави за насърчаване на процеса, водещ към създаване на договор за търговията с оръжие, в рамките на Европейската стратегия за сигурност.
(9)
В рамките на изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС UNIDIR като изпълнителен орган на решението организира шест регионални семинара, допълнителни прояви, както и встъпителна и заключителна проява, между февруари 2009 г. и февруари 2010 г. Тези дейности позволиха на заинтересованите страни, включително на представители на гражданското общество, промишлеността и държавите извън ГПЕ, да участват в открити неофициални обсъждания на ДТО. Изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС даде също възможност да се интегрират националните и регионалните подходи в протичащия международен процес и да се допринесе за определянето на приложното поле и последиците от договор за търговията с конвенционално оръжие.
(10)
На 2 декември 2009 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 64/48, озаглавена „Договор за търговията с оръжие“, с която се взема решение за свикване на конференция на ООН за ДТО през 2012 г., за да се изготви правно обвързващ инструмент съгласно най-високите съществуващи общи международни стандарти за трансфер на конвенционално оръжие. С резолюцията също се взема решение оставащите сесии на ОРГ да се смятат за заседания на подготвителния комитет за конференцията на ООН.
(11)
Предвид дейностите по Решение 2009/42/ОВППС, чийто срок на действие изтича през май 2010 г., необходимостта да се подготви успешна конференция на ООН през 2012 г. за ДТО и препоръката, съдържаща се в Резолюция 64/48, за да се осигури възможно най-широко и ефективно участие в конференцията, Съюзът следва да подкрепя подготвителния процес за конференцията на ООН, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на един бъдещ ДТО. Подкрепата на Съюза за процеса за изработване на ДТО следва да включва мерки в подкрепа на националните системи за контрол на вноса и износа в трети държави, който ще трябва да е в съответствие с един бъдещ ДТО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел подкрепа на договора за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“) Съюзът осъществява дейности със следните цели:
-
да подкрепи процеса на подготовка за конференцията на ООН за ДТО, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на бъдещия ДТО,
-
да подкрепи държавите-членки на ООН в развиването и подобряването на националния и регионален експертен капацитет за въвеждане на ефективен контрол върху трансфера на оръжие, за да се гарантира, че бъдещият ДТО, когато влезе в сила, ще бъде възможно най-ефективен.
2. За постигане на целите, посочени в параграф 1, Съюзът ще предприеме следния проект:
-
организиране на седем регионални семинара, встъпителна и заключителна проява, до три допълнителни прояви и разпространение на резултатите.
В приложението се съдържа подробно описание на посочения по-горе проект.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-нататък „ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, се извършва от Института на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR).
3. UNIDIR изпълнява тази дейност под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с UNIDIR.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, е в размер на 1 520 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Европейската комисия контролира правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с UNIDIR. Споразумението предвижда, че UNIDIR следва да осигури публичност на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-бързо след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
ВП докладва на Съвета относно изпълнението на настоящото решение чрез редовни доклади след организирането на всеки от регионалните семинари, встъпителната и заключителната проява, както и допълнителните прояви. Докладите ще се изготвят от UNIDIR и представляват основата за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие на решението изтича шест месеца след датата на влизането му в сила, ако споразумението за финансиране не е сключено към този момент.
Съставено в Люксембург на 14 юни 2010 година.
RÅDETS BESLUT 2010/336/Gusp
av den 14 juni 2010
om EU-verksamhet till stöd för vapenhandelsfördraget, inom ramen för den europeiska säkerhetsstrategin
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 26.2 och 31.1, och
av följande skäl:
(1)
Den 12 december 2003 antog Europeiska rådet en europeisk säkerhetsstrategi där man efterlyser en världsordning grundad på effektiv multilateralism. I den europeiska säkerhetsstrategin erkänns att FN:s stadga utgör den grundläggande ramen för de internationella förbindelserna. Det är en prioritering för Europeiska unionen att stärka FN och ge denna organisation resurser att uppfylla sina uppgifter och agera effektivt.
(2)
Den 6 december 2006 antog FN:s generalförsamling resolution 61/89 med titeln På väg mot ett fördrag om vapenhandel - att fastställa gemensamma internationella normer för import, export och överföring av konventionella vapen.
(3)
I sina slutsatser av den 11 december 2006 välkomnade rådet det faktum att man formellt hade inlett processen med att utarbeta ett rättsligt bindande internationellt vapenhandelsfördrag och noterade med uppskattning att en klar majoritet av FN:s medlemsstater hade stött resolution 61/89, inklusive samtliga medlemsstater i unionen. Rådet bekräftade att unionen och dess medlemsstater skulle spela en aktiv roll i denna process och betonade vikten av samarbete med andra stater och regionala organisationer i processen.
(4)
FN:s generalsekreterare inrättade en grupp med 28 regeringsexperter (nedan kallad expertgruppen) för att fortsätta överläggningarna om ett eventuellt vapenhandelsfördrag. Expertgruppen sammanträdde under hela år 2008 och kom fram till att det krävdes ytterligare överläggningar och att åtgärder bör vidtas steg för steg och på ett öppet och tydligt sätt inom ramen för FN. Expertgruppen uppmuntrade de stater som har möjlighet att göra det att på begäran lämna bistånd till behövande stater.
(5)
I sina slutsatser av den 10 december 2007 välkomnade rådet inrättandet av FN:s expertgrupp och uttryckte sin fasta övertygelse om att ett heltäckande, rättsligt bindande instrument som överensstämmer med staternas nuvarande ansvar enligt relevant internationell rätt och som fastställer gemensamma internationella standarder för import, export och överföring av konventionella vapen skulle bli ett betydelsefullt bidrag till hanteringen av oönskad och oansvarig spridning av konventionella vapen.
(6)
FN:s institut för nedrustningsforskning (Unidir) stödde denna process genom att genomföra en studie bestående av två djupgående analyser av FN-medlemsstaternas synpunkter på ett vapenhandelsfördrags genomförbarhet och tillämpningsområde samt på utkast till parametrar för detta. Analyserna, som utarbetades i december 2007 och januari 2008, blev ett värdefullt underlag för expertgruppens arbete.
(7)
Den 24 december 2008 antog FN:s generalförsamling resolution 63/240 med titeln På väg mot ett fördrag om vapenhandel - att fastställa gemensamma internationella normer för import, export och överföring av konventionella vapen, genom vilken det upprättas en öppen arbetsgrupp för att ytterligare överväga vilka delar av expertgruppens rapport som man skulle kunna enas om att införa i ett eventuellt rättsligt bindande fördrag om import, export och överföring av konventionella vapen. Den öppna arbetsgruppen sammanträdde två gånger under 2009 och förelade FN:s generalförsamling en rapport där man konstaterar att problemet med oreglerad handel med konventionella vapen och med att dessa hamnar på den olagliga marknaden bör hanteras genom internationella åtgärder.
(8)
På grundval av de ovannämnda slutsatserna beslutade unionen att stödja processen för att uppnå ett vapenhandelsfördrag genom att låta stater som inte ingår i expertgruppen samt andra aktörer, såsom det civila samhället och industrin, delta i debatten för att utveckla förståelsen av frågan och bidra till den öppna arbetsgruppens arbete. I detta syfte antog rådet den 19 januari 2009 rådets beslut 2009/42/Gusp (1) om stöd till EU:s verksamhet för att bland tredjeländer främja processen mot ett vapenhandelsfördrag inom ramen för den europeiska säkerhetsstrategin.
(9)
Inom ramen för genomförandet av beslut 2009/42/Gusp anordnade Unidir i egenskap av genomförandeorgan för beslutet sex regionala seminarier, ett sidoevenemang samt öppnings- och avslutningsevenemang mellan februari 2009 och februari 2010. Denna verksamhet gjorde det möjligt för intressenter, bl.a. företrädare för det civila samhället, industrin och de länder som inte medverkade i expertgruppen, att delta i öppna informella diskussioner om ett vapenhandelsfördrag. Genomförandet av beslut 2009/42/Gusp erbjöd också ett tillfälle att integrera nationella och regionala synsätt i den pågående internationella processen samt att bidra till att fastställa tillämpningsområdet för och konsekvenserna av ett fördrag om handel med konventionella vapen.
(10)
Den 2 december 2009 antog FN:s generalförsamling resolution 64/48, Vapenhandelsfördraget, i vilken man beslutade att sammankalla FN:s konferens om vapenhandelsfördraget år 2012 för att utarbeta ett rättsligt bindande instrument med högsta möjliga gemensamma internationella normer för överföring av konventionella vapen. I resolutionen beslutades också att de återstående mötena i den öppna arbetsgruppen ska betraktas som förberedande utskottsmöten för FN-konferensen.
(11)
Med hänsyn till verksamheten enligt beslut 2009/42/Gusp, vilket löper ut i maj 2010, behovet av att förbereda en framgångsrik FN-konferens om vapenhandelsfördraget 2012 och rekommendationen i resolution 64/48 om att sörja för att deltagandet i konferensen blir så omfattande och verkningsfullt som möjligt, bör unionen stödja förberedelserna inför FN-konferensen för att säkerställa att den blir så inkluderande som möjligt och att den kan utfärda konkreta rekommendationer om vad som bör ingå i ett framtida fördrag. Unionens stöd till fördragsprocessen bör inbegripa åtgärder till stöd för nationella export- och importkontrollsystem i tredjeländer som skulle bli tvungna att följa ett kommande vapenhandelsfördrag.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. För att stödja vapenhandelsfördraget ska unionen genomföra verksamhet med följande mål:
-
Stödja förberedelseprocessen inför FN-konferensen om vapenhandelsfördraget för att säkerställa att den blir så inkluderande som möjligt och att den kan utfärda konkreta rekommendationer om vad som bör ingå i ett framtida fördrag.
-
Stödja FN:s medlemsstater i deras strävan att utveckla och förbättra nationell och regional expertis för att genomföra effektiva kontroller av vapenöverföring i syfte att garantera att ett framtida vapenhandelsfördrag när det träder i kraft blir så verkningsfullt som möjligt.
2. För att uppnå de mål som avses i punkt 1 kommer unionen att genomföra följande projekt:
-
Anordnande av sju regionala seminarier, ett öppnings- och ett avslutningsevenemang, upp till tre sidoevenemang samt spridning av resultaten.
En utförlig beskrivning av ovannämnda projekt återfinns i bilagan.
Artikel 2
1. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) ska ansvara för genomförandet av detta beslut.
2. Det projekt som avses i artikel 1.2 ska genomföras av FN:s institut för nedrustningsforskning (Unidir).
3. Unidir ska genomföra sin uppgift under den höga representantens ansvar. För detta ändamål ska den höga representanten ingå nödvändiga överenskommelser med Unidir.
Artikel 3
1. Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av det projekt som avses i artikel 1.2 ska vara 1 520 000 EUR.
2. De utgifter som finansieras med det belopp som anges i punkt 1 ska förvaltas i enlighet med de förfaranden och regler som gäller för unionens budget.
3. Europeiska kommissionen ska övervaka att de utgifter som avses i punkt 1 förvaltas korrekt. Den ska i detta syfte ingå en finansieringsöverenskommelse med Unidir. I denna överenskommelse ska det fastställas att Unidir ska se till att unionens bidrag synliggörs i proportion till dess storlek.
4. Kommissionen ska sträva efter att ingå den finansieringsöverenskommelse som avses i punkt 3 så snart som möjligt efter det att detta beslut har trätt i kraft. Den ska underrätta rådet om eventuella svårigheter i samband med detta och om tidpunkten för ingåendet av finansieringsöverenskommelsen.
Artikel 4
Den höga representanten ska rapportera till rådet om genomförandet av detta beslut på grundval av regelbundna rapporter efter vart och ett av de regionala seminarierna samt inlednings- och avslutningsseminarierna och sidoevenemangen. Rapporterna kommer att utarbetas av Unidir och de ska utgöra grunden för rådets utvärdering. Kommissionen ska informera om de finansiella aspekterna av projektets genomförande enligt artikel 1.2.
Artikel 5
1. Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
2. Detta beslut upphör att gälla 24 månader efter tidpunkten för ingåendet av den finansieringsöverenskommelse som avses i artikel 3.3. Detta beslut ska upphöra sex månader efter dess ikraftträdande om finansieringsöverenskommelsen då ännu inte har ingåtts.
Utfärdat i Luxemburg den 14 juni 2010.