РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 януари 2012 година
относно помощта, предоставена от Гърция на земеделски производители и кооперативи в зърнопроизводството
SA 27354 (C 36/10) (ex NN 3/10, ex CP 11/09)
(нотифицирано под номер C(2011) 9335)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/320/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с член 108, параграф 2, първа алинея от Договора (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 18 ноември 2008 г. Комисията получи по електронна поща информация относно предполагаема помощ, отпусната от гръцката държава на земеделски производители и на обединения на земеделски кооперативи в зърнопроизводството. Предполагаемата помощ е предоставена под формата на безлихвени заеми. С писмо от 21 ноември 2008 г. Комисията поиска от гръцките власти да предоставят информация за въпросната помощ.
(2)
С писмо от 24 ноември 2008 г. Комисията покани жалбоподателя да представи попълнен формуляр за подаване на жалба. Комисията получи формуляра на 8 януари 2009 г.
(3)
След получаването на формуляра за подаване на жалба и тъй като гръцките власти не отговориха на писмото ѝ от 21 ноември 2008 г., на 23 януари 2009 г. Комисията им изпрати второ писмо, с което поиска информация за въпросната мярка. Гръцките власти не представиха отговор в рамките на посочения в писмото краен срок и на 24 март 2009 г. Комисията им изпрати напомняне.
(4)
На 14 май 2009 г. гръцките власти изпратиха писмо на Комисията, с което предоставиха съвсем ограничена информация относно помощта, която е обект на жалбата. На 11 юни 2009 г. Комисията изпрати на гръцките власти второ искане за информация, съдържащо по-подробни въпроси по отношение на предполагаемата държавна помощ.
(5)
На 20 юли 2009 г. гръцките власти поискаха удължаване на крайния срок за предоставяне на съответната информация до 30 август 2009 г. С писмо от 23 юли 2009 г. Комисията се съгласи с това удължаване на срока. С писмо по електронна поща от 1 септември 2009 г. гръцките органи поискаха удължаване на крайния срок с още един месец. С писмо от 14 септември Комисията разреши второто удължаване на крайния срок - до 30 септември 2009 г.
(6)
Повече от два месеца след определения краен срок Комисията все още не беше получила отговор и на 1 декември 2009 г. изпрати на гръцките власти напомняне, в което им даде още един месец за предоставяне на информация. В напомнянето Комисията обърна внимание на гръцките власти на факта, че ако не отговорят в предписания срок, Комисията ще изиска предоставянето на информацията („разпореждане за информация“) съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (2) (3). Освен това от 26 януари 2010 г. случаят е вписан под номер NN 3/10 в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление.
(7)
Определеният от Комисията краен срок изтече без гръцките власти да предоставят каквато и да било информация. По тази причина на 10 март 2010 г. Комисията прие решение съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999, с което изиска от гръцките власти да предоставят необходимата информация.
(8)
Гръцките власти отговориха на 19 март 2010 г. В отговора си те твърдяха, че са отговорили на писмото на Комисията от 1 декември 2009 г. с писмо от 9 февруари 2010 г. С писмо от 17 май 2010 г. Комисията изпрати на гръцките власти редица допълнителни въпроси. Изискано беше също така да представят доказателство, че са изпратили писмо на Комисията на 9 февруари 2010 г. Междувременно Комисията получи допълнителна информация от жалбоподателя относно въпросната помощ. В тази връзка на 18 юни 2010 г. Комисията изпрати още едно писмо на гръцките власти, като им предостави възможност за изразяване на мнение по новата информация. Гръцките власти отговориха на писмото на Комисията от 17 май 2010 г., но не представиха каквото и да било доказателство, че на 9 февруари 2010 г. са изпратили писмо на Комисията. На 30 септември 2010 г. гръцките власти отговориха на писмото на Комисията от 18 юни 2010 г.
(9)
С писмо от 15 декември 2010 г. Комисията уведоми Гърция за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, по отношение на въпросната помощ. С писмо от 21 януари 2011 г. гръцките власти представиха своето мнение относно решението на Комисията от 15 декември 2010 г. Комисията изпрати на гръцките власти някои допълнителни въпроси с писмо от 5 май 2011 г., на което те отговориха на 6 юни 2011 г.
(10)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната мярка. Комисията получи мнение от една заинтересована страна, според която въпросните мерки са неправомерни. Гръцките власти бяха уведомени за това мнение, в отговор на което те представиха своето мнение с писмо от 1 декември 2011 г.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
ΙΙ.1. Жалба
(11)
На 18 ноември 2008 г. Комисията получи информация по електронна поща относно предполагаема помощ, отпусната от гръцката държава на земеделски производители и обединения на земеделски кооперативи в зърнопроизводството. Според посочената жалба помощта е под формата на безлихвени заеми в размер на 150 милиона EUR, предоставени на обединения на земеделски кооперативи в сектора на зърнените култури.
II.2. Контекст
(12)
Според предоставената от гръцките власти информация, през 2008 г. гръцките земеделски производители са засели допълнително 60 хиляди хектара (600 хиляди stremmata (единица за площ, равна на десет ара)) царевица в сравнение с предходната година. Това е довело до значително свръхпроизводство на царевица, а оттам и до спад на цените. Положението с пшеницата е същото. Поради този факт и вследствие на икономическата криза гръцкото правителство е решило да предостави подпомагане на гръцките производители.
(13)
Според гръцките власти подпомагането е било предоставено на организации на производители - т.е. на обединения на земеделски кооперативи (ОЗК). ОЗК не са разполагали с необходимите средства за подпомагане на доходите на земеделските производители, а поради финансовата криза не са имали и достъп до финансовите пазари, за да изтеглят заеми. Гръцките власти заявяват освен това, че ако през зимата на 2008 г. кооперативите бяха продали събраните количества зърно, цените биха се понижили драстично, а производителите биха претърпели значителни загуби. Следователно, за да се избегне спад в цените на зърнените култури и да се гарантира минимален доход на земеделските производители, гръцкото правителство е решило да отпусне на ОЗК и непряко на земеделските производители (които са доставили продукцията си на кооперативите) помощ под формата на гарантиран от държавата заем с лихвена субсидия. Според гръцките власти сумите по отпуснатите на ОЗК заеми е трябвало след това да бъдат прехвърлени на производителите срещу количествата зърно, закупено или получено от ОЗК през 2008 г. Поради продължителната криза на зърнения пазар гръцките власти са удължили срока за погасяване на заемите до 30 септември 2010 г.
ΙΙ.3. Мярка
(14)
Гръцките власти са приели редица решения за привеждане в действие на помощта.
(15)
В Решение № 56700/B.3033 от 8 декември 2008 г. на гръцкия министър на икономическите въпроси и финансите се предвижда, inter alia, следното:
„Член 1. С настоящото се одобрява лихвена субсидия за заеми, които са отпуснати или ще бъдат отпуснати през 2008 г. от финансови институции на обединения на земеделски кооперативи (ОЗК) и на първични земеделски кооперативи в Гърция, за да бъде заплатено с тях на производителите за закупените или получените количества зърно през 2008 г. Въпросните заеми се субсидират от датата на отпускането им. […]
Член 3. Продължителността на въпросните заеми е от датата на отпускането им до датата на погасяването им, която не може да бъде по-късно от 30 септември 2009 г. […]“
(16)
В Решение № 2/88675/0025 от 9 декември 2008 г. на гръцкия министър на икономическите въпроси и финансите, се предвижда, inter alia, следното:
„1)
Гръцката държава предоставя 100 % гаранция за обезпечаване на заемите, отпускани от финансови институции на обединения на земеделски кооперативи (ОЗК) и на първични земеделски кооперативи в Гърция, за да бъде заплатено с тях на производителите за закупените или получените количества зърно през 2008 г., в съответствие с разпоредбите на Закон 2322/1995. За заемите, отпуснати от финансовите институции на ОЗК и на първични земеделски кооперативи през 2008 г. за покупка на зърно, важат разпоредбите на настоящото решение, считано от датата на отпускането им. Общият размер на заемите, които са отпуснати или ще бъдат отпуснати, не може да превишава 150 милиона EUR. […]
3)
[…] В случай, че непогасената част от заема не бъде изплатена при настъпване на падежа, въпросната сума става дължима и изискуема. Държавата възстановява гарантираните вземания на банките, след като те представят в срок от три месеца от датата на падежа подкрепящите документи, посочени в Решение № 2/478/0025/4.1.2006 г. на министъра на икономическите въпроси и финансите (Държавен вестник, серия II, № 16, 13.1.2006 г.).“
(17)
Крайният срок за погасяване на заемите е удължен до 30 декември 2010 г. въз основа на решения № 46825/B.2248 от 29 септември 2009 г. и № 2/69591/0025 от 2 октомври 2009 г. на министъра на икономическите въпроси и финансите.
(18)
С Решение № 8264 от 9 декември 2008 г. на гръцкия министър на развитието на селските райони и храните се предвижда разпределяне на сумата от 150 милиона EUR между 57 обединения на земеделски кооперативи. Въпросното решение се позовава също така на решение от 12 ноември 2008 г. на правителствената комисия относно отпускането на заеми в размер на 150 милиона EUR на обединения на земеделски кооперативи и на техните членове.
(19)
Според писмото на гръцките власти, изпратено на 19 март 2010 г., всички въпросни заеми (с изключение на един) са отпуснати от Agricultural Bank of Greece (Гръцката земеделска банка) (наричана по-долу „банка ATE“). Гръцките власти добавят, че лихвената субсидия и гаранцията, предоставени от държавата в сектора на зърнените култури, са били необходими с оглед справяне с понижението на цените през 2008 г., предизвикано от свръхпроизводството на зърно в Гърция. В това писмо гръцките власти изразяват мнението, че предоставеният от държавата малък кредитен механизъм не може да се счита за държавна помощ, тъй като той не нарушава конкуренцията, нито застрашава да я наруши, както и не засяга търговията между държавите-членки. Гръцките власти добавят, че ползата за отделните производители от въпросната мярка е била минимална.
(20)
Съгласно член 1 от договора за заем между банка ATE и ОЗК („Договор за заем“) отпусканите от банка ATE заеми се използват от заемополучателя само за закупуването или получаването на зърнени култури, които са произведени през 2008 г.
(21)
По отношение на условията за отпускане на заема гръцките власти отбелязват, че лихвеният процент е процентът, приложим за 12-месечни гръцки съкровищни облигации (емитирани непосредствено преди датата, от която започва да се начислява лихва), увеличен с 30 %. Освен това те твърдят, че Договорът за заем между банка ATE и ОЗК включва условие, което доказва, че не става въпрос за държавна помощ. Това условие гласи: „Заемополучателят с настоящото поема задължение преди отпускане на заема да подпише с гръцката държава, представлявана от Банката за целите на настоящото, договор за обезпечение върху продуктите, страничните продукти и друго движимо имущество, което заемополучателят ще закупи с този заем, както и върху всички стоки, които притежава или управлява, съгласно разпоредбите на Закон 2844/2000.“ С други думи, ОЗК предоставят обезпечение на държавата (представлявана от банка ATE) под формата на продуктите, закупени от ОЗК със заема.
(22)
Заместник-министърът на финансите приема Решение № 2/21304/0025 на 26 октомври 2010 г. Според посоченото решение:
„А.
Обединенията на земеделски кооперативи (ОЗК) и първичните земеделски кооперативи в Гърция, които са получили заеми, гарантирани от гръцката държава съгласно Решение № 2/88675/0025/9.12.2008 г. на заместник-министъра на икономическите въпроси и финансите, което е в сила към настоящия момент, имат възможност да преструктурират заемите с падеж 30 септември 2010 г., гарантирани от гръцката държава съгласно горепосоченото решение, както следва:
Общата продължителност на преструктурирания заем е пет години, платим на шестмесечни вноски (главница и лихви), като първата вноска е дължима на 30 март 2011 г., а последната - на 30 септември 2015 г.
Освен това всеки заемополучател до настъпване на падежа на заема заплаща на гръцката държава предпазна премия в размер на 2 % от неиздължената към момента част на заема. Първото плащане по премията се извършва при плащането на първата вноска на 30 март 2011 г.
С настоящото се премахват съществуващите обезпечения под формата на зърно в полза на гръцката държава.
Лихвеният процент по преструктурираните по този начин заеми е процентът, прилаган от всяка финансова институция по заеми от същата категория. […]“
III. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
(23)
В отговора си от 21 януари 2011 г. гръцките власти твърдят, че както лихвената субсидия, така и държавната гаранция за заемите трябва да се разглеждат в светлината на Съобщението на Комисията „Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза“ (5) (наричана по-долу „временна рамка“). По-специално те заявяват, че въпросните заеми са отпуснати по време на финансовата и икономическа криза от 2008 г. и 2009 г. с цел преодоляване на кризата.
(24)
Гръцките власти заявяват също така, че поради големия брой крайни получатели (членове на кооперативите) ползата от безлихвения заем за всеки получател е била толкова малка, че не може да се счита за предизвикваща нарушаване на конкуренцията.
(25)
Накрая, гръцките власти твърдят, че задължението на всеки заемополучател да заплаща 2 % застрахователна премия в съответствие с Министерско решение № 2/21304/0025/26.10.2010 доказва отсъствието на държавна помощ.
(26)
В писмото си от 1 декември 2011 г. гръцките власти повтарят редица от представените в хода на процедурата аргументи относно необходимостта от прилагането на тези мерки и основанията за това. Също така те заявяват, че приемането на Министерско решение № 2/21304/0025/26.10.2010 г. и прилагането на лихвен процент при преструктурирането на заемите (процентът, прилаган от всяка финансова институция по заеми от същата категория) означават, че лихвената субсидия не представлява помощ. Гръцките власти добавят, че предоставените от държавата лихвени субсидии през периода от 2009 г. до 28 ноември 2011 г. възлизат на 7 762 113 EUR.
ΙV. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
ΙV.1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора
(27)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(28)
Преди да пристъпи към оценяване дали въпросната мярка отговаря на условията на член 107, параграф 1 от Договора, Комисията отбелязва, че има два аспекта на мярката, които следва да бъдат разгледани в светлината на тази разпоредба: а) лихвената субсидия, и б) държавната гаранция.
ΙV.1.1 Лихвена субсидия
(29)
Лихвената субсидия, предоставена от гръцката държава на кооперативите съгласно Министерско решение № 56700/B.3033/8.12.2008 г., отговаря на всички условия, посочени в член 107, параграф 1 от Договора. Субсидията е отпусната от гръцката държава и предоставя явно предимство, тъй като благодарение на нея заемът фактически е напълно безлихвен. Преките получатели на помощта са кооперативите. Като се има предвид обаче, че с отпускането на заемите намерението на държавата е било да се повишат доходите на гръцките земеделски производители чрез изкуствено повишаване на цената на зърнените култури, продавани от производителите на кооперативите, то непреките получатели на помощта са земеделските производители. Накрая, спазено е и условието за избирателност, тъй като получателите на помощта са единствено тези кооперативи и, в крайна сметка, земеделските производители, които са закупили или произвели зърно в Гърция през 2008 г. Лихвената субсидия е предоставена преди прилагането на Министерско решение № 2/21304/0025/26.10.2010 г. и преди преструктурирането на заемите, когато е постановено, че лихвеният процент, приложим по отношение на преструктурирания заем, ще бъде процентът, прилаган от всяка финансова институция по заеми от същата категория.
(30)
Що се отнася до условието за „нарушаване на конкуренцията“, в съответствие със съдебната практика на Съда, самият факт, че се засилва конкурентното положение на едно предприятие спрямо други конкурентни предприятия, като му се предоставя икономическо преимущество, което то иначе не би получило в нормалния ход на неговата дейност, говори за възможно нарушаване на конкуренцията (6). Помощта за дадено предприятие засяга търговията между държавите-членки, когато въпросното предприятие функционира на пазар, който е отворен за вътрешнообщностна търговия (7). Освен това, в съответствие със съдебната практика на Съда, няма праг или процент, под който може да се счита, че търговията между държавите-членки не е засегната. Дори относително малкият размер на помощта или относително неголемите мащаби на предприятията не означават a priori, че търговията между държавите-членки не е засегната (8). Секторът на зърнените култури се характеризира със значителна вътрешнообщностна търговия. Следователно настоящата мярка може да засегне търговията между държавите-членки.
(31)
В светлината на горното изглежда, че по отношение на лихвената субсидия са изпълнени всички условия, посочени в член 107, параграф 1.
ΙV.1.2. Държавна гаранция
(32)
С Министерско решение № 2/88675/0025/9.12.2008 г. гръцката държава решава да предостави на кооперативите гаранция по заемите, сключени с банка ATE. Общо казано, по отношение на гаранциите се прилагат критериите, определени в член 107, параграф 1 от Договора. Както е отбелязано в раздел 2.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (9) (наричано по-долу „Известие относно гаранциите“), пряко предоставяните гаранции от държавата действително могат да представляват държавна помощ. Ползата от дадена държавна гаранция се състои в това, че свързаният с гаранцията риск се поема от държавата. Поемането на този риск обикновено се възнаграждава с подходяща премия (раздел 2.2 от Известието относно гаранциите). Когато държавата се отказва от такава премия, е налице полза за предприятието, на което е предоставена държавната гаранция, и изтичане на ресурси от държавата. Следователно в този случай гаранцията се предоставя чрез ресурси на държавата. В Известието относно гаранциите е посочено също така, че дори и да не са извършени никакви плащания от държавата по дадена гаранция, може въпреки това да е налице държавна помощ.
(33)
Предоставената на ОЗК и в крайна сметка на земеделските производители полза благодарение на гаранцията е ясна: заемополучателите не е трябвало да плащат - поне до 30 март 2011 г. (вж. съображение 22) - съответната премия, която обикновено се заплаща като възнаграждение за съответния риск. В сравнение с положението без гаранция, държавната гаранция дава възможност на заемополучателите така също да получат по-добри финансови условия по заемите, отколкото нормално биха получили на финансовите пазари. В раздел 3.4 от Известието относно гаранциите е посочен списък на всички условия, които трябва да бъдат изпълнени, за да не се счита за държавна помощ дадена схема за държавни гаранции. Ясно е, че разглежданата мярка не отговаря на всички посочени условия. Например изглежда, че най-малко две от тези условия не са изпълнени в този случай: въпросната гаранция покрива повече от 80 % от заемите и изглежда, че разглежданата схема важи за заемополучатели във финансово затруднение.
(34)
Както е посочено в съображение 29, преките получатели на тази помощ са кооперативите. Като се има предвид обаче, че с отпускането на заемите намерението на държавата е било да се повишат доходите на гръцките земеделски производители чрез изкуствено повишаване на цената на зърнените култури, продавани от производителите на кооперативите, то непреките получатели на помощта са земеделските производители. Условието за избирателност също е изпълнено, тъй като получателите на помощта са само онези кооперативи и земеделски производители, които са закупили или произвели зърно в Гърция през 2008 г.
(35)
Посоченото в съображение 30 се отнася и до условията за „нарушаване на конкуренцията“ и „засягане на търговията“.
(36)
Накрая, гръцките власти твърдят, че предоставеното обезпечение от ОЗК на държавата, както е предвидено в Договора за заем, показва, че не е налице никаква помощ. Както обаче посочва Комисията в решението си за откриване на процедурата, случаят не е такъв поради следните причини: а) първо, ако кооперативите не погасят заемите, държавата ще реши по своя преценка дали да се възползва от правата, които ѝ дават споразуменията за обезпечение, или да не се възползва; б) второ, изглежда, че обезпечението не покрива пълния размер на заема, тъй като цената, заплащана от ОЗК на земеделските производители за закупуването на зърно (която нормално би трябвало да е равна на размера на заемите), е по-висока от пазарната цена.
(37)
Следва да се отбележи също така, че това обезпечение е премахнато с Министерско решение № 2/21304/0025/26.10.2010 г. Както е посочено в съображение 22 по-горе, това обезпечение е заместено с премията от 2 %, считано от датата на първата погасителна вноска, дължима на 30 март 2011 г. В писмото си от 7 юни 2011 г. гръцките власти твърдят, че в съответствие с Известието относно гаранциите плащането на премия е средство за защита на малките и средните предприятия, чиято способност да погасяват задълженията си може да бъде засегната от неблагоприятни условия. Този довод е недопустим поради причините, описани подробно в съображения 38, 39 и 40.
(38)
Първо, разпоредбата относно предпазната премия от 2 % е въведена едва през октомври 2010 г. и се отнася само до сумите, които все още са били дължими през септември 2010 г. Дори да приемем, quod non, че тази премия премахва всеки евентуален елемент на държавна помощ, държавната гаранция все пак би представлявала държавна помощ до този момент.
(39)
Второ, от текста на Министерско решение № 2/21304/0025/26.10.2010 г. става ясно, че ОЗК могат, но не са длъжни да се възползват от съответната разпоредба (вж. съображение 22). В това отношение гръцките власти отбелязват, че всъщност заемополучателите са били длъжни да се възползват от въпросната разпоредба, тъй като, както е предвидено в член 13 от Договора за заем, ако не са погасили заема до 30 септември 2009 г., дължимата сума става платима от държавата в рамките на три месеца, а държавата от своя страна ще предприеме мерки за принудително изпълнение по административен ред срещу заемополучателя. Този довод също е недопустим - ако държавата погаси дължимите суми, не е сигурно, че тя ще предприеме мерки срещу първоначалния длъжник с цел възстановяване на тези суми, тъй като винаги може да използва правото си на преценка да не го направи.
(40)
Накрая, изглежда, че премията от 2 % сама по себе си не е елемент, който в съответствие с Известието относно гаранциите доказва отсъствието на държавна помощ, както твърдят гръцките власти. Дори ако приемем, че всички получатели по мярката са малки и средни предприятия, както твърдят гръцките власти, приложимата част от Известието относно гаранциите би бил раздел 3.5. В този раздел от Известието се обяснява, че за да се счита, че дадена гаранция, предоставена по схема, изискваща еднократна премия, не представлява държавна помощ, трябва да бъдат изпълнени всички други условия, посочени в раздел 3.4, букви а), б), в), д), е) и ж). Както вече бе обяснено в съображение 33, в настоящия случай тези условия не са изпълнени: въпросната гаранция покрива повече от 80 % от заемите и изглежда, че разглежданата схема важи за заемополучатели във финансово затруднение.
(41)
В светлината на горното изглежда, че по отношение на държавната гаранция по заемите са изпълнени всички условия, посочени в член 107, параграф 1.
ΙV.2. Съвместимост на помощта
ΙV.2.1. Общи бележки
(42)
Договорът допуска известни изключения от общия принцип за несъвместимост на държавната помощ с вътрешния пазар, определен в член 107, параграф 1 от Договора. Част от тези изключения явно не са приложими в настоящия случай. Това са по-специално предвидените в член 107, параграф 2, които обхващат помощи със социален характер, помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, както и помощи, свързани с обединението на Германия.
(43)
Същото важи за изключенията, предвидени в член 107, параграф 3, букви а) и г) от Договора, тъй като въпросната помощ не е предназначена нито за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост, нито за насърчаване на важни проекти от общоевропейски интерес или за насърчаване на културата и опазване на наследството.
(44)
Следователно единствената дерогация, която би могла да се приложи в случая, е предвидената в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, която предвижда, че помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар. Помощта е обхваната от тази дерогация, ако съответства на правилата на Съюза, регламентиращи държавните помощи. В областта на земеделието тези правила са изложени в Основните насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г. (10) (наричани по-долу „Земеделски насоки“).
(45)
Според информацията, която е на разположение на Комисията, целта на въпросната мярка е справянето със ситуацията, породена от свръхпроизводството на зърно в Гърция през 2008 г. По-специално гръцките власти признават в писмото си от 19 март 2010 г., че една от целите на мярката е била „да гарантира минимален доход на производителите“.
(46)
Освен това, тъй като заемите в размер на 150 милиона EUR са предназначени за закупуване от ОЗК на зърното, произведено от техните членове (Министерско решение № 8264 от 9 декември 2008 г.), изглежда, че помощта е предоставена на база на произведените количества.
(47)
Видът на предоставената от Гърция помощ не е предвиден нито в Земеделските насоки, нито в други правила на Съюза по този въпрос, а и гръцките власти не твърдят това. Следователно явно тя представлява оперативна помощ, предназначена да повиши доходите на земеделските производители чрез изкуствено повишаване на цените на зърнените култури. Такива мерки са строго забранени от правилата на Съюза в областта на държавните помощи.
(48)
Следва да се припомни, че, според съдебната практика на Съда на Европейския съюз, оперативната помощ, т.е. помощта, чиято цел е облекчаване на разходите на предприятията, които те обикновено поемат при обичайното управление на дейността си, по принцип нарушава конкуренцията поради това, че от една страна не улеснява „развитието“ на нито един икономически сектор, а от друга страна осигурява на получателите изкуствена финансова подкрепа, която нарушава дълготрайно конкуренцията и засяга търговията по начин, който противоречи на общия интерес.
(49)
По-специално пазарите на земеделски продукти в Европейския съюз изцяло се регулират чрез общи организации на пазарите (ООП). Една от задачите на ООП е да гарантират лоялната конкуренция между операторите в съответния сектор в рамките на Европейския съюз. Мерки за подкрепа на пазара като мерките, въведени и финансирани от Гърция, изглежда противоречат на целите на ООП на зърнени култури и има вероятност да засегнат сериозно функционирането на този пазар.
(50)
Както многократно е подчертавал Съдът, (11), всяка намеса на държава-членка в пазарните механизми, с изключение на специално предвидените в правилата на Съюза форми, рискува да окаже влияние върху функционирането на общите организации на пазара и да създаде необосновани предимства за определени икономически групи в Съюза. По-специално в скорошната си съдебна практика (12) Съдът припомня за пореден път, че в областите, обхванати от обща организация на пазара, особено когато тази организация се основава на общи ценови правила, държавите-членки нямат право да се намесват чрез едностранно приети национални разпоредби в механизма на формиране на цените, определяни на съответния производствен етап от общата организация.
(51)
Следва да се отбележи, че националните механизми за подкрепа на цените, като разглежданите в настоящия случай, подкопават общите ценови правила и изобщо крайната цел на механизмите, създадени с правила на Съюза за обща организация на пазарите, дори когато се прилагат с цел подпомагане на доходите на земеделските производители.
(52)
Накрая, Комисията разгледа също така дали помощта може да бъде определена за съвместима съгласно Съобщението на Комисията - Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (13). Въпреки това, дори ако получателят към момента на предоставяне на помощта е бил предприятие в затруднение по смисъла на раздел 2 от посочените Насоки (което не е ясно), гръцките власти не са представили доказателства, че във въпросните случаи са изпълнени многобройните условия, определени в Насоките, което евентуално би могло да оправдае предоставянето на помощ на конкретен получател.
IV.2.2. Временна рамка
(53)
Гръцките власти обосновават предоставянето на помощта с икономическата криза и липсата на достъп до финансиране за кооперативите. През 2009 г. Комисията, като отчете сериозността на финансовата криза, прие „Временната рамка“ (14), в която обяви за съвместима с вътрешния пазар помощ в размер до 15 000 EUR в случая на земеделски производители, занимаващи се с първично производство на селскостопански продукти.
(54)
В писмото си от 21 януари 2011 г. гръцките власти твърдят, че както лихвената субсидия, така и държавната гаранция за заемите са обхванати от разпоредбите на Временната рамка. По-специално те заявяват, че въпросните заеми са отпуснати по време на финансовата и икономическа криза от 2008 г. и 2009 г. с цел преодоляване на кризата. Гръцките власти добавят, че поради големия брой крайни получатели (членове на кооперативите) ползата от безлихвения заем за всеки получател е била толкова малка, че не може да се счита за предизвикваща нарушаване на конкуренцията. Накрая, гръцките власти заявяват, че според член 7 от Временната рамка тя се прилага също така в случаите на схеми за държавни помощи, за които не е постъпило уведомление.
(55)
Комисията не може да приеме представените от гръцките власти аргументи и счита, че във въпросния случай разпоредбите на Временната рамка не са приложими. Първо, обхватът на Временната рамка е разширен и първичното земеделско производство е включено едва на 31 октомври 2009 г. (15) Следователно никакви схеми за държавни помощи, одобрени преди влизането в сила на това разширение, не могат да бъдат обхванати от Временната рамка. В настоящия конкретен случай член 1 от Министерско решение № 56700/B.3033/8.12.2008 г. гласи, че лихвената субсидия се отнася до заеми, които са били или са щели да бъдат отпуснати през 2008 г. Следователно въпросните заеми, а оттам и държавната помощ, са били отпуснати преди 31 октомври 2009 г.
(56)
Второ, Комисията отбелязва, че въпросните мерки не отговарят на включеното във Временната рамка условие, според което, за да бъде счетена такава помощ за съвместима, тя трябва да се прилага за целия земеделски сектор, а не само за един продуктов сектор, в случая сектора на зърнените култури.
V. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(57)
Комисията констатира, че Гърция неправомерно е привела в действие въпросната схема за помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора. Като се има предвид, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар, Гърция трябва да прекрати схемата и да възстанови от получателите предоставената помощ.
(58)
Индивидуалната помощ, отпусната по въпросната схема, не представлява помощ, ако към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, определени с регламент, приет в съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (16) и приложим към момента на предоставянето на помощта.
(59)
Индивидуалната помощ, отпусната по въпросната схема, която към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, определени с регламент, приет в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или определени в рамките на друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар до максималните интензитети на помощта, приложими към този вид помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемата, въведена в полза на земеделските производители и кооперативи в зърнопроизводството в съответствие с Министерски решения № 56700/Β.3033/8.12.2008 г. и № 2/88675/0025/9.2.2008 г. под формата на гарантиран от гръцката държава заем с лихвена субсидия, представлява държавна помощ. Посочената държавна помощ, която е предоставена неправомерно от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, която е отпусната по схемата, посочена в член 1, не представлява помощ, ако към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, определени с регламент, приет в съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 и приложим към момента на предоставянето на помощта.
Член 3
Индивидуалната помощ, отпусната по схемата, посочена в член 1, която към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, определени с регламент, приет в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или определени в рамките на друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар до максималните интензитети на помощта, приложими към този вид помощ.
Член 4
1. Гърция възстановява от получателите несъвместимата помощ, предоставена по схемата, посочена в член 1.
2. Сумите, подлежащи на възстановяване, включват лихви, изчислени от датата, на която помощта е предоставена на получателите, до датата на действителното им възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (17).
4. Гърция анулира всички неизплатени плащания по схемата за помощ, посочена в член 1, считано от датата, на която е уведомена за настоящото решение.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, е незабавно и ефективно.
2. Гърция осигурява изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 6
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите, които са получили помощ по схемата, посочена в член 1, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях;
б)
общата сума (главница и лихви), която следва да бъде възстановена от всеки получател;
в)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че от получателите е изискано да възстановят помощта.
2. Гърция уведомява редовно Комисията за напредъка в прилагането на националните мерки, които са предприети с цел изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Гърция незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 25 януари 2012 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 25 januari 2012
om det statliga stöd som Grekland beviljat spannmålsproducerande jordbrukare och spannmålskooperativ
SA 27354 (C 36/10, f.d. NN 3/10, f.d. CP 11/09)
[delgivet med nr K(2011) 9335]
(Endast den grekiska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2012/320/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig i enlighet med artikel 108.2 första stycket i fördraget (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Genom ett elektroniskt meddelande underrättades kommissionen den 18 november 2008 om att grekiska staten skulle ge stöd till förmån för spannmålsproducerande jordbrukare och sammanslutningar av spannmålskooperativ. Det påstådda stödet gavs i form av räntefria lån. Genom en skrivelse av den 21 november 2008 anmodade kommissionen de grekiska myndigheterna att lämna upplysningar om stödet i fråga.
(2)
Genom en skrivelse av den 24 november 2008 anmodade kommissionen käranden att lämna in ett fullständigt klagomålsformulär. Den 8 januari 2009 mottog kommissionen detta formulär.
(3)
Efter att ha mottagit formuläret, men inte något svar från de grekiska myndigheterna på skrivelsen av den 21 november 2008, skickade kommissionen den 23 januari 2009 en andra skrivelse till de grekiska myndigheterna med begäran om upplysningar om stödåtgärden. Efter att inte ha fått något svar inom angiven tid, skickade kommissionen den 24 mars 2009 en påminnelse till de grekiska myndigheterna.
(4)
Den 14 maj 2009 skickade de grekiska myndigheterna en skrivelse till kommissionen med endast få upplysningar om det påstådda stödet. Efter denna skrivelse riktade kommissionen den 11 juni 2009 till de grekiska myndigheterna en andra begäran om att inkomma med upplysningar. Denna innehöll närmare frågor om det förmodade statliga stödet.
(5)
Den 20 juli 2009 begärde de grekiska myndigheterna att tidsfristen för inlämnandet av upplysningarna i fråga skulle senareläggas till den 30 augusti 2009. Genom en skrivelse av den 23 juli 2009 gick kommissionen med på att senarelägga tidsfristen. Genom ett elektroniskt meddelande av den 1 september 2009 begärde de grekiska myndigheterna att tidsfristen skulle senareläggas med ytterligare en månad. Genom en skrivelse av den 14 september 2009 gick kommissionen med på att en andra gång senarelägga tidsfristen, nu till den 30 september 2009.
(6)
Efter att inte ha fått något svar drygt två månader efter den fastställda tidsfristen, skickade kommissionen den 1 december 2009 en påminnelse till de grekiska myndigheterna. Tidsfristen för inlämning av upplysningar senarelades med ytterligare en månad. I påminnelsen påpekade kommissionen för de grekiska myndigheterna att om dessa inte svarade inom fastställd tid, skulle den genom ett beslut begära att upplysningarna lämnas i enlighet med artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (2) (3). Dessutom registrerades ärendet den 26 januari 2010 som icke anmält stöd med nr NN 3/10.
(7)
De grekiska myndigheterna inkom inte med några upplysningar inom kommissionens fastställda tidsfrist. Därför fattade kommissionen den 10 mars 2010 beslut om att i enlighet med artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999 begära att de grekiska myndigheterna skulle lämna de berörda upplysningarna.
(8)
De grekiska myndigheterna svarade den 19 mars 2010. I sitt svar hävdade de grekiska myndigheterna att de genom sin skrivelse av den 9 februari 2010 svarat på kommissionens skrivelse av den 1 december 2009. Genom en skrivelse av den 17 maj 2010 bad kommissionen om svar på vissa ytterligare frågor. Den anmodade också de grekiska myndigheterna att styrka att de skickat den skrivelse som de hävdade att de tillställt kommissionen den 9 februari 2010. Under tiden fick kommissionen kompletterande upplysningar om stödet av käranden. Genom en skrivelse av den 18 juni 2010 gav kommissionen de grekiska myndigheterna möjlighet att inkomma med synpunkter på de nya upplysningarna. De grekiska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 17 maj 2010, utan att styrka att de skickat skrivelsen av den 9 februari 2010. Den 30 september 2010 svarade de grekiska myndigheterna också på kommissionens skrivelse av den 18 juni 2010.
(9)
Genom en skrivelse av den 15 december 2010 underrättade kommissionen Grekland om sitt beslut att avseende detta stöd inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget. Genom en skrivelse av den 21 januari 2011 lämnade de grekiska myndigheterna sina kommentarer till kommissionens skrivelse av den 15 december 2010. Kommissionen begärde ytterligare upplysningar av de grekiska myndigheterna genom en skrivelse av den 5 maj 2011, som de grekiska myndigheterna besvarade den 6 juni 2011.
(10)
Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga. Kommissionen har mottagit synpunkter från en berörd part som hävdat att åtgärderna i fråga är olagliga. Dessa synpunkter sändes till de grekiska myndigheterna vars kommentarer mottogs i en skrivelse av den 1 december 2011.
II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET
ΙΙ.1 Klagomål
(11)
Genom ett elektroniskt meddelande underrättades kommissionen den 18 november 2008 om att grekiska staten skulle ge stöd till spannmålsproducerande jordbrukare och sammanslutningar av spannmålskooperativ. Enligt klagomålet skulle stödet ges i form av räntefria lån på 150 miljoner euro till sammanslutningar av jordbrukskooperativ inom spannmålssektorn.
II.2 Bakgrund
(12)
Enligt de grekiska myndigheternas upplysningar skulle grekiska jordbrukare under år 2008 ha sått 60 tusen hektar mer majs än det föregående året. Detta ledde till en betydande överproduktion av majs med åtföljande prisfall. Detsamma hände med vete. På grund av detta och den ekonomiska krisen beslutade den grekiska regeringen att stödja producenterna.
(13)
Enligt de grekiska myndigheterna gavs stödet till producentsammanslutningar, närmare bestämt sammanslutningarna av jordbrukskooperativ (Ενώσεις Αγροτικών Συνεταιρισμών, nedan kallade ΕΑS). EAS hade inte tillräckliga medel för att kunna förstärka jordbrukarnas inkomster och kunde på grund av den ekonomiska krisen inte heller ta upp lån på kreditmarknaderna. De grekiska myndigheterna hävdade också att om kooperativen under vintern 2008 hade sålt av sin lagrade spannmål, skulle detta ha resulterat i ett betydande prisfall och producenterna skulle ha åsamkats väsentliga förluster. För att undvika ett sådant prisfall på spannmål och tillförsäkra jordbrukarna en minimiinkomst, beslutade den grekiska regeringen att bevilja stöd i form av statligt garanterade lån med räntesubvention till EAS och indirekt till jordbrukarna (som levererat sin produktion till kooperativen). Enligt de grekiska myndigheterna beviljades EAS lån för att dessa under år 2008 skulle stödja producenterna genom att köpa upp eller överta spannmål. Den utdragna krisen på spannmålsmarknaden gjorde att de grekiska myndigheterna förlängde fristen för återbetalning av lånen till den 30 september 2010.
ΙΙ.3 Åtgärden
(14)
De grekiska myndigheterna fattade en rad beslut om beviljande av stöden i fråga.
(15)
I ekonomi- och finansministeriets beslut nr 56700/Β.3033 av den 8 december 2008 föreskrivs bland annat följande:
”Artikel 1. Räntesubventioner ska beviljas för de lån som kreditinstitut gett eller kommer att ge under 2008 till landets jordbrukskooperativ och sammanslutningar av jordbrukskooperativ, för att stödja producenterna i form av uppköp eller övertag av spannmål under 2008. Ovannämnda lån ska subventioneras från och med den dag de beviljas. […]
Artikel 3. Ovannämnda lån ska löpa från och med den dag de beviljas tills de löper ut och senast den 30 september 2009. […]”
(16)
I ekonomi- och finansministeriets beslut nr 2/88675/0025 av den 9 december 2008 föreskrivs bland annat följande:
”1)
Statliga garantier beviljas på upp till 100 % för lån som kreditinstitut beviljar landets sammanslutningar av jordbrukskooperativ (EAS) och enskilda jordbrukskooperativ, för att komma producenterna tillhanda för uppköp eller övertag av spannmål under år 2008, i enlighet med bestämmelserna i lag 2322/1995. Lån som kreditinstitut under 2008 beviljat EAS och enskilda jordbrukskooperativ för spannmålsköp ska omfattas av dessa bestämmelser från och med den dag de beviljades. Summan av lån som ska eller har beviljats får inte överstiga 150 miljoner euro. […]
3)
[…] Om resterande belopp inte betalas i tid, ska de förklaras förfallna. För att bankers betalningskrav avseende statliga garantier ska ersättas, ska dessa inom tre månader efter att lånet förfallit till betalning lämna in styrkande underlag i enlighet med ekonomi- och finansministeriets beslut nr 2/478/0025/04.01.2006 (FEK II 16/13.1.2006). […]”
(17)
Genom ekonomi- och finansministeriets beslut nr 46825/B.2248 av den 29 september 2009 och nr 2/69591/0025 av den 2 oktober 2009 senarelades lånebetalningen till den 30 september 2010.
(18)
Enligt ministerdekret 8264 av den 9 december 2008 från ministeriet för landsbygdsutveckling och livsmedel skulle 150 miljoner euro fördelas på 57 sammanslutningar av jordbrukskooperativ. Det hänvisas också till ett regeringsbeslut av den 12 november 2008 om beviljande av stöd på 150 miljoner euro till sammanslutningar av jordbrukskooperativ och dessas medlemmar.
(19)
Enligt de grekiska myndigheternas skrivelse av den 19 mars 2010 skulle alla lån (utom ett) ges av den grekiska jordbruksbanken (Αgrotiki Trapeza tis Elladas, nedan kallad ΑΤΕ). De grekiska myndigheterna tillade att statliga räntesubventioner och lånegarantier på spannmålsområdet var nödvändiga åtgärder för att undvika ett prisfall under 2008, till följd av överproduktionen i landet. I skrivelsen underströk de grekiska myndigheterna att statens lilla lånefacilitet inte kan betraktas som statligt stöd, eftersom den inte snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och inte heller påverkar handeln mellan medlemsstaterna. De grekiska myndigheterna tillfogade att den fördel som åtgärden innebär för den enskilde producenten är obetydlig.
(20)
Enligt artikel 1 i låneavtalet mellan ΑΤΕ och ΕΑS (nedan kallat låneavtalet) beviljar banken lånet för låntagarens köp eller övertag av spannmål som producerats under 2008.
(21)
Beträffande lånevillkoren påpekar de grekiska myndigheterna att räntan motsvarade räntesatsen för tolvmånaders grekiska statsobligationer (som emitterades innan låneräntan började löpa), plus 30 %. De hävdade också att det i låneavtalet mellan ΑΤΕ och ΕΑS finns ett villkor som styrker att statligt stöd inte föreligger. Villkoret lyder som följer: ”Låntagaren åtar sig, att innan lånet utbetalas, med grekiska staten som företrädare för banken, ingå ett avtal om säkerhet i form av produkter, biprodukter och andra rörliga tillgångar som förvärvas med hjälp av lånet samt alla varor och föremål som låntagaren besitter eller disponerar över, i enlighet med bestämmelserna i lag 2844/2000.” Således ställer EAS en säkerhet till staten (som företrädare för ATE) i form av alla produkter som EAS förvärvat med hjälp av lånet.
(22)
Den 26 oktober 2010 utfärdades finansministerns beslut nr 2/21304/0025. I detta anges följande:
”A.
Härmed beviljas landets sammanslutningar av jordbrukskooperativ (ΕΑS) och enskilda jordbrukskooperativ som beviljats statligt garanterade lån genom viceministerns för ekonomi- och finansministeriet beslut nr 2/88675/0025/9.12.2008, i gällande lydelse, följande möjlighet att utnyttja den grekiska statens lånegarantier av den 30 september 2010, i enlighet med ovannämnda beslut:
Lånets totala löptid är fem år, med halvårsvisa amorteringar, den första den 30 mars 2011 och den sista den 30 september 2015.
Tills lånet löper ut ska vidare varje låntagare till den grekiska staten erlägga en årlig säkerhetsavgift på 2 % av det utestående lånebeloppet vid betalningstillfället. Den första betalningen ska ske i samband med den första amorteringen den 30 mars 2011.
Härmed upphävs gällande säkerheter i form av spannmål till den grekiska staten.
Åtgärdens låneränta fastställs på grundval av kreditinstitutens ränta för denna typ av lån. […]”
III. KOMMENTARER FRÅN GREKLAND
(23)
I sitt svar av den 21 januari 2011 hävdade de grekiska myndigheterna att både den grekiska statens räntesubvention och lånegarantier måste bedömas utifrån kommissionens meddelande om en tillfällig gemenskapsram för statliga stödåtgärder för att främja tillgången till finansiering i den aktuella finansiella och ekonomiska krisen (nedan kallad den tillfällig ramen) (5). Mer konkret hävdades det att lånen beviljades under den finansiella och ekonomiska krisen 2008-2009, och att åtgärderna syftade till att övervinna krisen.
(24)
De grekiska myndigheterna hävdade också att det stora antalet stödmottagare (kooperativmedlemmar) innebar att enskilda mottagares fördel av det räntefria lånet var så liten, att den inte kan anses ha snedvridande effekter.
(25)
Slutligen hävdade de grekiska myndigheterna att varje låntagares skyldighet att årligen betala garantigivaren 2 %, i enlighet med ministeriebeslut nr 2/21304/0025/26.10.2010, utesluter förekomsten av statligt stöd.
(26)
I sin skrivelse av den 1 december 2011 upprepar de grekiska myndigheterna flera av de argument som under förfarandet framkommit om behovet av att vidta åtgärderna i fråga och dessas motiv. Det understryks också att utfärdandet av ministeriebeslut nr 2/21304/0025/26.10.2010, liksom tillämpandet av ränta vid avbetalningen av skulderna (vilket varje kreditinstitut tillämpar på denna typ lån), utesluter att räntesubventionen skulle utgöra stöd. De tillägger också att under perioden från 2009 till och med den 28 november 2011 uppgick statens räntesubvention till 7 762 113 euro.
ΙV. BEDÖMNING AV STÖDET
ΙV.1 Förekomst av stöd enligt artikel 107.1 i fördraget
(27)
Enligt artikel 107.1 i fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(28)
Före bedömningen av om åtgärden uppfyller villkoren i artikel 107.1 i fördraget skulle kommissionen vilja påpeka att åtgärdens två delar bör granskas i följande ordning: a) räntesubventionen, och b) den statliga lånegarantin.
ΙV.1.1 Räntesubvention
(29)
Alla villkoren i artikel 107.1 i fördraget uppfylls av den grekiska statens räntesubvention till kooperativen i enlighet med ministeriebeslut nr 56700/B.3033/8.12.2008. Subventionen ges av den grekiska staten och utgör otvivelaktigt en fördel, eftersom lånet i praktiken är räntefritt. Kooperativen är stödets direkta mottagare. Statens syfte med att bevilja lånen var emellertid att öka de grekiska jordbrukarnas inkomster genom att driva upp producenternas försäljningspris på spannmål till kooperativen, varför jordbrukarna (producenterna) var indirekta stödmottagare. Slutligen uppfylls också selektivitetsvillkoret, eftersom enbart dessa kooperativ är stödmottagare och i slutändan de jordbrukare som köpte eller producerade spannmål i Grekland år 2008. Räntesubventionen beviljades innan ministeriebeslut nr 2/21304/0025/26.10.2010 tillämpades och före den nya skuldåtgärden, varigenom låneräntan sattes till den ränta som kreditinstituten tillämpar på denna typ av lån.
(30)
När det gäller villkoret att konkurrensen inte ska snedvridas, säger domstolens rättspraxis att bara om ett företags konkurrenskraft stärks i förhållande till andra konkurrerande företag torde konkurrensen snedvridas av en ekonomisk fördel som ges företaget och som det inte kunnat få genom normal affärsverksamhet (6). Företagsstöd kan påverka handeln mellan medlemsstaterna, om företaget verkar på en marknad som är öppen för handel inom EU (7). Dessutom finns det enligt domstolens rättspraxis inte något tröskelvärde eller procenttal under vilket man kan anse att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas. Ett relativt litet stöd eller en relativt liten storlek på det stödmottagande företaget innebär inte att det omedelbart kan uteslutas att handeln mellan medlemsstaterna påverkas (8). Inom EU finns det en betydande handel på spannmålsområdet. Av detta skäl kan åtgärden antas påverka handeln mellan medlemsstaterna.
(31)
Mot denna bakgrund konstateras det att räntesubventionen uppfyller alla villkor i artikel 107.1 i fördraget.
ΙV.1.2 Statlig garanti
(32)
Genom ministeriebeslut nr 2/88675/0025/9.12.2008 beslöt Grekland att bevilja kooperativen garantier för de lån som avtalades med jordbruksbanken ATE. Kriterierna i artikel 107.1 i fördraget är generellt tillämpliga på garantier. Enligt punkt 2.1 i kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (9) (nedan kallat tillkännagivandet om garantier) kan garantier som ges direkt av staten utgöra statligt stöd. Fördelen med en statlig garanti är att staten bär den risk som är knuten till garantin. Normalt sett bör riskbärandet ersättas i form av en lämplig avgift (punkt 2.2 i tillkännagivandet om garantier). Om staten helt eller delvis avstår från en sådan avgift, inte bara gynnas företaget som beviljas en statlig lånegaranti utan samtidigt förbrukas statliga medel. Följaktligen finansieras denna garanti med statliga medel. I tillkännagivandet om garantier klargörs det också att det kan vara fråga om statligt stöd, även om det visar sig att staten aldrig betalar ut några medel inom ramen för en garanti.
(33)
ΕΑS (och i slutändan jordbrukarna) får en uppenbar fördel av den beviljade garantin: Låntagarna var inte skyldiga att betala någon lämplig avgift som de normalt sett borde betalat som ersättning för riskbärandet, åtminstone inte före den 30 mars 2011 (se skäl 22). Jämfört med en situation utan garanti ger den statliga garantin dessutom låntagaren en möjlighet att få ett lån på finansiella villkor som är bättre än de som normalt kan erhållas på finansmarknaderna. I punkt 3.4 i tillkännagivandet om garantier förtecknas alla villkor som måste uppfyllas för att en statlig garantiordning inte ska anses innehålla inslag av statligt stöd. Det är uppenbart att den granskade åtgärden inte uppfyller alla dessa villkor. Exempelvis verkar åtminstone två av villkoren inte uppfyllas i föreliggande fall. Garantin i fråga täcker mer än 80 % av lånen och den granskade åtgärden tycks inte utesluta låntagare som befinner sig i ekonomiska svårigheter.
(34)
Som nämndes i skäl 29, är kooperativen de direkta stödmottagarna. Statens syfte med att bevilja lånen var emellertid att öka de grekiska jordbrukarnas inkomster genom att driva upp producenternas försäljningspris på spannmål till kooperativen, varför det bör beaktas att jordbrukarna (producenterna) är indirekta stödmottagare. Även selektivitetsvillkoret uppfylls, eftersom enbart kooperativen är stödmottagare och i slutändan de jordbrukare som köpte eller producerade spannmål i Grekland år 2008.
(35)
När det gäller snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln, gäller vad som anfördes i skäl 30.
(36)
Slutligen har de grekiska myndigheterna hävdat att säkerheten som EAS ställt till staten i enlighet med låneavtalet visar att statligt stöd inte föreligger. Emellertid ansåg kommissionen vid beslutet om att inleda förfarandet att detta inte gäller av följande skäl: a) För det första, om kooperativen försummar att betala lånen, avgör staten om den ska utnyttja sina rättigheter enligt avtalet om ställande av säkerhet. b) För det andra förefaller säkerheten inte täcka hela lånesumman, eftersom det pris ΕΑS betalde jordbrukarna vid spannmålsköpen (som egentligen skulle motsvara lånesumman) var högre än marknadspriset.
(37)
Dessutom bör det påpekas att säkerheterna upphävdes genom utfärdandet av ministeriebeslut nr 2/21304/0025/26.10.2010. Som nämndes i skäl 22 ersattes detta av säkerhetsavgiften på 2 %, i och med den första amorteringen den 30 mars 2011. De grekiska myndigheterna hävdade i sin skrivelse av den 7 juni 2011 att enligt tillkännagivandet om garantier är denna säkerhetsavgift en ”säker hamn” för små och medelstora företag vars betalningsförmåga kan påverkas av ogynnsamma omständigheter. Detta argument kan inte godtas av de skäl som tas upp i skälen 38, 39 och 40.
(38)
För det första infördes bestämmelsen om säkerhetsavgiften på 2 % först i oktober 2010 och avser bara utestående skulder i september 2010. Även om man godtar att denna säkerhetsavgift utesluter statligt stöd (vilket inte är fallet), skulle den statliga lånegarantin fortsätta att utgöra statligt stöd intill denna tidpunkt.
(39)
För det andra framgår det av formuleringen i ministeriebeslut nr 2/21304/0025/26.10.2010 att ΕΑS kan men inte måste tillämpa motsvarande bestämmelser (se skäl 22). De grekiska myndigheterna påpekade här att låntagarna i praktiken måste utnyttja denna bestämmelse, eftersom det i artikel 13 i låneavtalet stadgas att om de inte betalar av lånet till den 30 september 2009, blir staten skyldig att göra det inom tre månader. Staten skulle då vidta verkställighetsåtgärder mot låntagaren. Detta argument kan dock inte godtas: Om staten betalar skulderna, är det inte säkert att den kommer att återkräva beloppen av den ursprungliga gäldenären, eftersom den alltid kan välja att inte göra det.
(40)
Slutligen tycks säkerhetsavgiften på 2 % i sig inte vara ett faktum som, enligt tillkännagivandet om garantier, utesluter förekomsten av statligt stöd, vilket de grekiska myndigheterna hävdar. Godtar man att alla som berörs av åtgärden är små och medelstora företag, som de grekiska myndigheterna hävdar, är det punkt 3.5 i tillkännagivandet om garantier som är tillämplig. I denna punkt i tillkännagivandet klargörs det att för att en garanti inte ska anses utgöra statligt stöd som beviljas enligt en ordning med föreskriven schablonavgift, måste alla andra villkor enligt punkt 3.4 a, b, c, e, f och g uppfyllas. Som det klargjordes redan i skäl 33, uppfyller det granskade ärendet inte dessa villkor: Garantin i frågan täcker mer än 80 % av lånen och åtgärden tycks inte utesluta låntagare som befinner sig i ekonomiska svårigheter.
(41)
Mot denna bakgrund uppfyller den statliga lånegarantin således alla villkoren i artikel 107.1.
ΙV.2 Stödets förenlighet
ΙV.2.1 Allmänna kommentarer
(42)
I fördraget föreskrivs vissa undantag från den allmänna principen att statligt stöd är oförenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.1 i fördraget. Vissa av dessa undantag är uppenbarligen inte tillämpliga på föreliggande fall. Det gäller särskilt de som föreskrivs i artikel 107.2, som avser stöd av social karaktär, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer och stöd i samband med Tysklands återförening.
(43)
Samma sak gäller de undantag som föreskrivs i artikel 107.3, punkterna a, b och d i fördraget. Stöden i fråga syftade nämligen inte till att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning, var inte avsedda att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, och syftade inte heller till att främja kultur och bevara kulturarvet.
(44)
Det enda undantag som möjligen kan tillämpas i det aktuella fallet är det som föreskrivs i artikel 107.3 c i fördraget, enligt vilken stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan anses förenliga med den gemensamma marknaden när de inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. För att stöd ska kunna omfattas av undantaget i nämnda punkt, måste de uppfylla unionens bestämmelser om statliga stöd. På jordbruksområdet anges dessa i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007-2013 (10) (nedan kallade riktlinjerna).
(45)
Enligt kommissionens uppgifter skulle den granskade åtgärden avhjälpa den situation som framkallats av överproduktionen på spannmål i Grekland under 2008. Konkret medger de grekiska myndigheterna i sin skrivelse av den 19 mars 2010 att ett av syftena med åtgärden var att ”tillförsäkra producenterna en minimiinkomst”.
(46)
Om dessutom lånen på 150 miljoner euro var avsedda för ΕΑS spannmålsuppköp från sina medlemmar (ministeriebeslut 8264 av den 9 december 2008), förefaller stödet ha beviljats utifrån producerade kvantiteter.
(47)
Greklands beviljade stöd regleras inte av riktlinjerna eller andra relevanta unionsbestämmelser, något de grekiska myndigheterna heller inte hävdat. Det förefaller därför som om detta stöd utgör driftsstöd, i syfte att höja jordbrukarnas inkomster genom att driva upp spannmålspriserna. Sådana ingripanden är strängt förbjudna enligt unionens lagstiftning om statligt stöd.
(48)
Det är värt att erinra om att driftsstöd, det vill säga stöd avsett att befria företag från utgifter som normalt sett borde ingå i dess ordinarie verksamhet, enligt Europeiska unionens domstolsorgans rättspraxis, i princip snedvrider konkurrensen. Å ena sidan befrämjar de inte ”utvecklingen” inom någon ekonomisk sektor och å andra sidan ges sökanden en konstlad finansiell hjälp som varaktigt snedvrider konkurrensen och påverkar handeln på ett sätt som står i strid med det gemensamma intresset.
(49)
För övrigt regleras jordbruksmarknaderna inom EU noga genom den gemensamma organisationen av marknaden. Den syftar bland annat till att säkerställa en lojal konkurrens mellan producenterna inom den egna EU-sektorn. Det marknadsstöd som Grekland beslöt om och finansierade tycks inte överensstämma med målen för den gemensamma organisationen av spannmålsmarknaden och kan allvarligt störa den marknaden.
(50)
Som domstolen vid flera tillfällen har betonat (11), riskerar all intervention i marknadsmekanismerna av en medlemsstat, som går utöver de interventioner som uttryckligen föreskrivs i unionens förordning, att lägga hinder i vägen för den gemensamma marknadsorganisationens funktion och skapa oberättigade fördelar för vissa ekonomiska grupper i unionen. I sin senaste rättspraxis (12) har domstolen än en gång framhållit att medlemsstaterna, särskilt när en viss sektor regleras av en gemensam organisation av marknaden, inte längre genom ensidiga nationella bestämmelser kan ingripa i det prisbildningssystem som regleras av den gemensamma organisationen i den delen av produktionskedjan.
(51)
Det är värt att notera att nationella prisstödsmekanismer av den typ det är fråga om i det aktuella fallet skadar det gemensamma prissystemet och mer generellt syftet med de mekanismer som inrättats genom unionens förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden, även när de syftar till att stödja jordbrukarnas inkomster.
(52)
Slutligen har kommissionen också granskat om stödet kan anses vara förenligt med kommissionens meddelande om gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (13). Även om stödmottagaren - när stödet beviljades - var ett företag i svårigheter i den mening som avses i avdelning 2 i riktlinjerna (vilket inte är uppenbart), har de grekiska myndigheterna inte styrkt att de granskade fallen uppfyller riktlinjernas många villkor och kunde berättiga mottagaren till stöd.
IV.2.2 Den tillfälliga ramen
(53)
Som bevekelsegrund för beviljandet av stöd har de grekiska myndigheterna betonat den ekonomiska krisen och kooperativens kreditsvårigheter. År 2009 insåg kommissionen den ekonomiska krisens allvar och antog den så kallade ”tillfälliga ramen” (14), som förklarar att stöd på högst 15 000 euro till producenter verksamma inom primär produktion av jordbruksprodukter är förenliga med den inre marknaden.
(54)
I sin skrivelse av den 21 januari 2011 underströk de grekiska myndigheterna att både statens räntesubvention och lånegaranti omfattas av den tillfälliga ramens bestämmelser. Mer konkret hävdades det att lånen beviljades under den finansiella och ekonomiska krisen 2008-2009, och att åtgärderna syftade till att övervinna krisen. De tillade att det stora antalet stödmottagare (kooperativmedlemmar) innebar att enskilda mottagares fördel av det räntefria lånet var så liten, att den inte kan anses ha snedvridande effekter. Slutligen underströk de grekiska myndigheterna att enligt artikel 7 i den tillfälliga ramen gäller dess bestämmelser även vid oanmälda statliga stödordningar.
(55)
Kommissionen kan inte godta de argument som de grekiska myndigheterna framför och ifrågasätter tillämpningen av den tillfälliga ramens bestämmelser på föreliggande ärende. För det första var det först den 31 oktober 2009 som den tillfälliga ramen utvidgades till jordbrukets primärproduktion (15). Därför kan den tillfälliga ramen inte omfatta statliga stödåtgärder som godkändes innan denna utvidgning trädde i kraft. Konkret nämns det i artikel 1 i ministeriebeslut nr 56700/B.3033/8.12.2008 att räntesubventionen avser lån som antingen beviljats eller skulle beviljas under 2008. Således beviljades dessa lån och därmed det statliga stödet före den 31 oktober 2009.
(56)
För det andra noterar kommissionen att dessa åtgärder inte uppfyller villkoren i den tillfälliga ramen, som stadgar att ett stöd för att vara förenligt måste tillämpas på hela jordbruksområdet och inte på ett enskilt produktområde, som spannmålsområdet i föreliggande fall.
V. SLUTSATS
(57)
Kommissionen konstaterar att Grekland i strid med artikel 108.3 i fördraget genomfört ovannämnda stödåtgärder. Eftersom stödet inte är förenligt med den inre marknaden, ska Grekland avbryta åtgärden och från mottagarna återvinna det stöd de beviljats.
(58)
De enskilda stöd som beviljats genom den granskade åtgärden utgör inte stöd om de, när de beviljades, uppfyllde villkoren i en förordning som godkänts i kraft av artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen på vissa slag av övergripande statligt stöd (16), som var tillämplig när stödet beviljades.
(59)
De enskilda stöd som beviljats genom den granskade åtgärden och som när de beviljades uppfyllde villkoren i en förordning som godkänts i kraft av artikel 1 i förordning (EG) nr 994/98 eller inom ramen för någon annan godkänd stödordning är förenliga med den inre marknaden upp till den högsta stödnivå som gäller för den berörda typen av stöd.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den åtgärd för producenter av spannmål och jordbrukskooperativ som övertar spannmål, godkänd genom ministeriebesluten nr 56700/Β.3033/8.12.2008 och nr 2/88675/0025/9.2.2008 i form av statlig lånegaranti och räntesubvention, utgör statligt stöd. Det olagliga statliga stöd som Grekland beviljat i strid mot artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är inte förenligt med den inre marknaden.
Artikel 2
De enskilda stöd som beviljats genom den granskade åtgärden som avses i artikel 1 utgör inte stöd om de, när de beviljades, uppfyllde villkoren i en förordning som godkänts i kraft av artikel 2 i förordning (EG) nr 994/98 som var tillämplig när stödet beviljades.
Artikel 3
De enskilda stöd som beviljats genom den granskade åtgärden som avses i artikel 1 och som när de beviljades uppfyllde villkoren i en förordning som godkänts i kraft av artikel 1 i förordning (EG) nr 994/98 eller inom ramen för någon annan godkänd stödordning är förenliga med den inre marknaden upp till den högsta stödnivå som gäller för den berörda typen av stöd.
Artikel 4
1. Grekland ska från stödmottagarna återkräva det oförenliga stöd som beviljats enligt den åtgärd som avses i artikel 1.
2. Det belopp som ska återkrävas ska innefatta ränta från den dag då stödet utbetalades till den dag det faktiskt återbetalas.
3. Räntan ska beräknas som sammansatt ränta (”ränta på ränta”) enligt bestämmelserna i kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (17).
4. Från och med offentliggörandet av detta beslut ska Grekland ogiltigförklara alla utestående betalningar inom ramen för det stöd som avses i artikel 1.
Artikel 5
1. Återkravet av det stöd som beviljats enligt den åtgärd som avses i artikel 1 ska genomföras omedelbart och effektivt.
2. Grekland ska se till att detta beslut genomförs inom fyra månader från den dag beslutet offentliggörs.
Artikel 6
1. Inom två månader efter den dag då detta beslut har offentliggjorts ska Grekland lämna följande uppgifter till kommissionen:
a)
En förteckning över mottagarna av stödet enligt den åtgärd som avses i artikel 1 och det totala stödbelopp som var och en av dessa har mottagit.
b)
Det totalbelopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från varje stödmottagare.
c)
En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa detta beslut.
d)
Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.
2. Grekland ska informera kommissionen om hur de nationella åtgärderna för att verkställa detta beslut fortskrider, intill dess det stöd som avses i artikel 1 är helt återbetalt. Det ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. Grekland ska också lämna närmare uppgifter om stödbelopp och ränta som redan har återbetalats av stödmottagarna.
Artikel 7
Detta beslut riktar sig till Republiken Grekland.
Utfärdat i Bryssel den 25 januari 2012.