РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 977/2011 НА КОМИСИЯТА
от 3 октомври 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (1), и по-специално член 50 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държавите-членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (2) Визовата информационна система се въвежда постепенно регион по регион по ред, определен от Комисията в решения, приети в съответствие с процедурата по комитология.
(2)
В съответствие с член 48, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 Комисията определя датата, на която ВИС започва дейността си в първия регион, и датата, от която във всеки следващ регион става задължително изпращането на ВИС на всички данни: буквено-цифрени данни, снимки и пръстови отпечатъци. Преди изпращането на всички данни да е станало задължително в даден регион държавите-членки могат да събират и предават на ВИС буквено-цифрени данни и снимки, а по желание и пръстови отпечатъци, на всяко място веднага след като са уведомили Комисията, че са поели необходимите за това технически и правни договорености. В резултат на това могат да съществуват успоредно три ситуации по отношение на въвеждането във ВИС:
(3)
В регионите, в които събирането и изпращането на визови данни към ВИС е станало задължително вследствие на решение на Комисията, всички данни, упоменати в член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, включително пръстовите отпечатъци на всеки кандидат за виза, ще бъдат въведени във ВИС, освен в случаите, когато кандидатът е освободен от изискването да предостави пръстови отпечатъци в съответствие с член 13, параграф 7 от Визовия кодекс. В местата, където използването на ВИС все още не е задължително, държавите-членки могат също така да решат да събират и въвеждат във ВИС цялата информация, упомената в член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, включително пръстовите отпечатъци, на всеки кандидат за виза.
(4)
При все това в местата, където използването на ВИС все още не е задължително, една или повече държави-членки могат все още да не въвеждат заявленията за виза във ВИС, а други могат да въвеждат само буквено-цифрени данни и снимки на кандидатите за виза.
(5)
В съответствие с член 7, параграф 3, буква аа) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (3) от двадесетия ден след датата на започване на функционирането на ВИС в първия регион цялостните мерки при влизане включват проверка на самоличността на притежателя на виза и автентичността на визата, като правят справка във ВИС. В съответствие с член 18 от Регламента за ВИС проверките се извършват като при търсенето се използва номерът на визовия стикер в комбинация с проверка на пръстовите отпечатъци на притежателя на виза. При все това за максимален период от три години след датата на започване на функционирането на ВИС в първия регион търсенето във ВИС може да бъде извършвано само като се използва номерът на визовия стикер. След изтичането на този период, търсенето във ВИС трябва да се извършва винаги като се използва номерът на визовия стикер в комбинация с пръстовите отпечатъци, освен за притежатели на виза, чиито отпечатъци не могат да бъдат използвани. Освен това за допълнителен максимален период от три години, по силата на дерогация, търсенето може да се извършва като се използва само номерът на визовия стикер в ограничен брой обстоятелства, определени в член 7, параграф 3, буква аб) от Кодекса на шенгенските граници.
(6)
За да се улеснят проверките по външните граници, върху визовия стикер следва да се добави специален код, който да посочва, че притежателят на виза е въведен във ВИС. Отсъствието на такъв код не засяга задължението на държавите-членки да провеждат търсения във ВИС при влизане на външните граници на шенгенското пространство за всички притежатели на виза, както е описано в член 7, параграф 3 от Кодекса на шенгенските граници. В ситуации, в които няма въведени данни и граничните органи получат впоследствие отрицателен резултат от ВИС, фактът, че кодът не фигурира върху визовия стикер, ще потвърди на граничните органи, че отрицателният резултат не се дължи на технически проблем (погрешно отрицателно разпознаване) или на измама.
(7)
Специален код следва също да бъде добавен върху визовия стикер, за да отбележи ситуации, при които притежателят на виза е въведен във ВИС, но пръстовите му отпечатъци не са взети, тъй като снемането на пръстови отпечатъци все още не е било задължително във въпросния регион. Наличието на такъв код следва да не засяга задължението да се извършват търсения във ВИС, като се използва номера на визовия стикер в комбинация с проверката на пръстовите отпечатъци след като са изминали три години от датата на започване на функционирането на ВИС в първия регион.
(8)
Приложение VII към Регламент (ЕО) № 810/2009 следва да бъде изменено, за да се осигури хармонизираното прилагане от държавите-членки на кодовете, отнасящи се до въвеждането на данните за притежателите на виза и пръстовите им отпечатъци във ВИС.
(9)
Като се има предвид, че Регламент (ЕО) № 810/2009 доразвива достиженията на правото от Шенген в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, и член 4 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания уведоми за въвеждането на тези достижения в националното си право. Затова тя е обвързана по силата на международното право да изпълни настоящия регламент.
(10)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от настоящия регламент и той не се прилага спрямо него.
(11)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 година относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (5). Поради това Ирландия не е обвързана от настоящия регламент и той не се прилага спрямо нея.
(12)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (6), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (7).
(13)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (9).
(14)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (10).
(15)
По отношение на Кипър настоящият регламент представлява акт, който доразвива достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(16)
Настоящият регламент представлява акт, който доразвива достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Визовия комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В точка 9, буква а) от приложение VII към Регламент (ЕО) № 810/2009 се добавят следните тирета:
„-
Когато всички данни, упоменати в член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, са вписани във Визовата информационна система, се добавя следната бележка: „VIS“.
-
Когато във Визовата информационна система са въведени единствено данните, упоменати в букви а) и б) от член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС, но данните по буква в) от този параграф не са били събрани, тъй като събирането на пръстови отпечатъци не е било задължително във въпросния регион, се добавя следната бележка: „VIS 0“.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от датата, посочена в член 48, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
Действието на регламента изтича на датата, на която събирането и изпращането на данните, упоменати в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 767/2008, стане задължително за всички заявления в последния регион, в който ВИС е започнала да действа, в съответствие с решението, което Комисията приема, упоменато в член 48, параграф 3 от Регламента за ВИС.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 3 октомври 2011 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 977/2011
av den 3 oktober 2011
om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) (1), särskilt artikel 50, och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med artikel 48 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av den 9 juli 2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (nedan kallad VIS-förordningen) (2), kommer VIS att införas successivt regionvis i den ordning som fastställts av kommissionen i beslut som antagits i enlighet med kommittéförfarandet.
(2)
I enlighet med artikel 48.1 och 48.3 i förordning (EG) nr 767/2008 ska kommissionen fastställa den dag då VIS tas i drift i den första regionen och den dag från och med vilket det blir obligatoriskt i varje efterföljande region att överföra alla uppgifter till VIS: alfanumeriska data, fotografier och fingeravtryck. Redan innan överföringen av alla uppgifter har blivit obligatorisk i en region kan medlemsstater samla in och till VIS överföra alfanumeriska data och fotografier, och alternativt också fingeravtryck, på vilken plats som helst så snart de har underrättat kommissionen om att de har vidtagit nödvändiga tekniska och rättsliga åtgärder för att göra detta. Därmed kan tre situationer föreligga samtidigt när det gäller registreringen i VIS:
(3)
I de regioner där insamlingen och överföringen av viseringsuppgifter till VIS har blivit obligatorisk efter ett beslut av kommissionen kommer alla uppgifter som avses i artikel 5.1 i VIS-förordningen, inklusive fingeravtryck för varje sökande, att registreras i VIS, utom i de fall där den sökande är undantagen från kravet att lämna fingeravtryck, i enlighet med artikel 13.7 i viseringskodexen. På platser där det ännu inte är obligatoriskt att använda VIS får medlemsstaterna på samma sätt besluta att samla in och i VIS registrera alla uppgifter som avses i artikel 5.1 i VIS-förordningen, inklusive fingeravtryck från varje person som söker visering.
(4)
På dessa platser där användningen av VIS ännu inte blivit obligatorisk kan det dock ännu finnas en eller flera medlemsstater som inte registrerar viseringssökande i VIS, medan andra medlemsstater kanske registrerar endast alfanumeriska data och fotografier av viseringssökande.
(5)
Enligt artikel 7.3 aa i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (3) ska den noggranna kontrollen vid inresa, från den tjugonde dagen efter den dag då VIS tagits i drift i den första regionen, även omfatta verifikation av viseringsinnehavarens identitet och av viseringens äkthet genom sökning i VIS. Enligt artikel 18 i VIS-förordningen ska sökningar göras med hjälp av numret på viseringsmärket i kombination med kontroll av viseringsinnehavarens fingeravtryck. För en period på högst tre år efter det att systemet tagits i drift i den första regionen får sökningen i VIS göras på grundval av enbart viseringsmärkets nummer. Vid utgången av denna period ska sökningar i VIS alltid göras med hjälp av viseringsmärkets nummer i kombination med fingeravtryck, utom för viseringsinnehavare vars fingeravtryck inte kan användas. Under ytterligare en period på högst tre år får sökningar undantagsvis göras på grundval av enbart viseringsmärkets nummer i ett begränsat antal fall som anges i artikel 7.3 ab i kodexen om Schengengränserna.
(6)
För att underlätta kontrollerna vid de yttre gränserna bör en särskild kod fogas till viseringsmärket för att ange att viseringsinnehavaren är registrerad i VIS. Avsaknaden av en sådan kod bör inte påverka medlemsstaternas skyldighet att göra sökningar om inresa vid de yttre gränserna i Schengenområdet mot VIS för alla viseringsinnehavare, enligt artikel 7.3 i kodexen om Schengengränserna. I situationer där inga uppgifter har registrerats och där gränsmyndigheterna följaktligen får ett negativt svar från VIS innebär det faktum att ingen kod syns på viseringsmärket att gränsövervakningsmyndigheterna får bekräftelse på att ett sådant negativt svar inte beror på ett tekniskt problem (felaktig negativ identifiering) eller bedrägeri.
(7)
En särskild kod bör också fogas till viseringsmärket för att ange situationer där viseringsinnehavaren är registrerad i VIS men dennes fingeravtryck inte har tagits eftersom det ännu inte var obligatoriskt att ta fingeravtryck i den berörda regionen. Förekomsten av en sådan kod bör inte påverka skyldigheten att göra sökningar i VIS med hjälp av viseringsmärkets nummer i kombination med kontroll av fingeravtrycken från tre år efter det att systemet tagits i bruk i den första regionen.
(8)
Bilaga VII till förordning (EG) nr 810/2009 bör ändras för att säkerställa en harmoniserad tillämpning i medlemsstaterna av de koder som avser registrering av viseringsinnehavare och deras fingeravtryck i VIS.
(9)
Eftersom förordning (EG) nr 810/2009 bygger vidare på Schengenregelverket i enlighet med artikel 5 i protokollet om Danmarks ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och artikel 4 i protokoll (nr 22) om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har Danmark anmält genomförandet av detta regelverk i sin nationella lagstiftning. Danmark är därför enligt internationell rätt skyldigt att genomföra denna förordning.
(10)
Denna förordning utgör en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (4). Den är därför inte bindande för eller tillämplig i Förenade kungariket.
(11)
Denna förordning utgör en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (5). Den är därför inte bindande för eller tillämplig i Irland.
(12)
Vad gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (6), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet (7).
(13)
Vad gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (8), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (9).
(14)
Vad gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet som undertecknats av Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (10).
(15)
Vad gäller Cypern utgör denna förordning bestämmelser som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 i 2003 års anslutningsakt.
(16)
Denna förordning utgör en akt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 4.2 i 2005 års anslutningsakt.
(17)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från viseringskommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I punkt 9 a i bilaga VII till förordning (EG) nr 810/2009 ska följande strecksatser läggas till:
”-
Om alla uppgifter som avses i artikel 5.1 i VIS-förordningen är registrerade i informationssystemet för viseringar ska följande uppgift läggas till: ”VIS”.
-
Om endast de uppgifter som avses i punkterna a och b i artikel 5.1 i VIS-förordningen är registrerade i informationssystemet för viseringar, men de uppgifter som avses i punkt c i artikel 5.1 inte samlats in eftersom insamlingen av fingeravtryck inte var obligatorisk i den berörda regionen, ska följande uppgift läggas till: ”VIS 0”.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den dag som avses i artikel 48.1 i förordning (EG) nr 767/2008.
Den ska upphöra att gälla den dag då insamlingen och överföringen av uppgifter som avses i artikel 5.1 i förordning (EG) nr 767/2008 blir obligatorisk för alla ansökningar i den region där VIS senast tagits i bruk, i enlighet med det beslut som kommissionen kommer att anta enligt artikel 48.3 i VIS-förordningen.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Bryssel den 3 oktober 2011.