РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 юли 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 27 февруари 2007 г. Съветът на Европейския съюз прие Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (1) в изпълнение на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(2)
На 23 април 2007 г. Съветът прие Обща позиция 2007/246/ОВППС (2) в изпълнение на Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(3)
На 7 август 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/652/ОВППС (3) в изпълнение на Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН.
(4)
На 9 юни 2010 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации („Съветът за сигурност“) прие Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН), която разшири обхвата на ограничителните мерки, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на ООН и Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, и въведе допълнителни ограничителни мерки срещу Иран.
(5)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подчерта все по-дълбоката си загриженост относно иранската ядрена програма и приветства приемането на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Като припомни декларацията си от 11 декември 2009 г., Европейският съвет прикани Съвета да приеме мерки за изпълнение на мерките, предвидени в Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, както и съпътстващи мерки, за да подпомогне разрешаването чрез преговори на всички нерешени въпроси, свързани с разработването от Иран на чувствителни технологии за неговата ядрена и ракетна програма. Тези мерки следва да бъдат насочени към областите на търговията, финансовия сектор, иранския транспортен сектор, ключовите сектори на петролната и газовата промишленост и към допълнителни цели, по-специално Ислямската революционна гвардия.
(6)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН забранява инвестирането от страна на Иран, негови граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от страна на лица или образувания, действащи от тяхно име или по техни указания, или от страна на образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да било търговска дейност, включваща добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии.
(7)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН разширява обхвата на финансовите ограничения и на ограниченията за пътуване, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, като включва допълнителни лица и образувания, включително членове и образувания на Ислямската революционна гвардия (ИРГ) и образувания на Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет, ограниченията за допускане и замразяването на финансови средства и икономически ресурси следва да бъдат прилагани спрямо допълнителни лица и образувания, освен определените от Съвета за сигурност или от Комитета, създаден по силата на параграф 18 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН („Комитета“), като се използват критериите, прилагани от Съвета за сигурност или от Комитета.
(9)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет е уместно да се забрани доставката, продажбата или прехвърлянето на Иран на още изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, в допълнение към посочените от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да подпомогнат дейностите на Иран, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) е изразила загриженост или е определила като нерешени, или с други програми за оръжия за масово унищожение. Тази забрана следва да включва изделия и технологии с двойна употреба.
(10)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да проявяват сдържаност към поемането на нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран с оглед на намаляването на неизплатени суми, по-специално за да се избегне финансовата подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, и следва да забранят всякакви средносрочни и дългосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран.
(11)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава всички държави да правят проверки, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, на всички товарни пратки към и от Иран на тяхна територия, включително морските пристанища и летищата, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(12)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се посочва също, че държавите-членки, в съответствие с международното право, и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(13)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се предвижда държавите членки на ООН да конфискуват и неутрализират изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, по начин, който не противоречи на задълженията им по приложимите резолюции на Съвета за сигурност и международните конвенции.
(14)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН освен това се предвижда държавите членки на ООН да забранят предоставянето от техни граждани или от тяхна територия на услуги за кораби, свързани със зареждане с гориво или друг вид обслужване, на Иран, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(15)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки, в съгласие с националните си правни органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, следва да предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
(16)
Освен това предоставянето от граждани на държави-членки или от територията на държави-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети следва да бъде забранено, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(17)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава също всички държави членки на ООН да не допускат предоставяне на финансови услуги, включително застраховане и презастраховане, или трансфер към, през или от тяхна територия, или на или от техни граждани или образувания, организирани съгласно техните законодателства, или лица или финансови институции на тяхна територия, на каквито и да е финансови или други активи или ресурси, които биха могли да подпомогнат чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие.
(18)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, на лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и на образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин.
(19)
Освен това следва да се забранят продажбата, покупката, брокерството и подпомагането при емитирането на държавни облигации или на гарантирани от държавата облигации на или от правителството на Иран, Централната банка на Иран или ирански банки, включително клонове и дъщерни дружества, и финансови образувания, контролирани от лица и образувания, установени в Иран.
(20)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет и за изпълнение на целите на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, следва да се забрани откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на територията на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или дяловото участие на ирански банки в банки под юрисдикцията на държавите-членки. Освен това държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да забранят на финансовите институции, на тяхната територия или под тяхна юрисдикция, да откриват представителства или дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
(21)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН предвижда също държавите да изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхната юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, ако имат достатъчно основания да смятат, че такъв бизнес може да подпомогне чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(22)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се отбелязва потенциалната връзка между доходите на Иран от неговия енергиен сектор и финансирането на чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и освен това се отбелязва, че оборудването и материалите за химическа обработка, необходими в нефтохимическата промишленост, имат много общо с оборудването и материалите, необходими за определени чувствителни дейности, свързани с ядрения горивен цикъл.
(23)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят продажбата, доставката или трансфера на Иран на ключово оборудване и технологии, както и на свързаната с тях техническа и финансова помощ, които биха могли да се използват в ключовите сектори на промишлеността в областта на петрола и природния газ. Освен това държавите-членки следва да забранят всякакви нови инвестиции в тези сектори в Иран.
(24)
Процедурата по изменение на приложения I и II към настоящото решение следва да предвижда на посочените лица и образувания да бъдат предоставени основанията за включването им в списъка, за да им се даде възможност да представят забележки. Когато бъдат представени забележки или нови доказателства по същество, Съветът следва да преразгледа решението си в светлината на тези забележки и да информира съответното засегнато лице или образувание.
(25)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на основните права на Европейския съюз, най-вече правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на собственост и правото на защита на личните данни. Настоящото решение следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(26)
Настоящото решение зачита в пълна степен задълженията на държавите-членки съгласно Устава на Организацията на обединените нации и правно обвързващото естество на резолюциите на Съвета за сигурност.
(27)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ИЗНОСА И ВНОСА
Член 1
1. Забранява се пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на следните изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, на или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или ползвайки плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхно знаме, независимо дали са с произход от техните територии:
а)
изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, изброени в списъците на Групата на ядрените доставчици и Режима за контрол върху ракетните технологии;
б)
всички допълнителни изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, определени от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, или с разработването на носители на ядрено оръжие;
в)
оръжия и свързани с тях материали от всички видове, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за такива оръжия и свързани с тях материали, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии. Тази забрана не се прилага за невоенни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за защита на персонал на ЕС и неговите държави-членки в Иран;
г)
някои други изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, които биха могли да подпомогнат дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или е определила като нерешени. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба;
д)
други изделия и технологии с двойна употреба, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 г. за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (4), които не са обхванати от буква а), с изключение на категория 5 - част 1 и категория 5 - част 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към прекия или непрекия трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран през териториите на държавите-членки, на изделия, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Забранява се също:
а)
предоставянето на техническа помощ или обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ, свързана с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия и технологии или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
в)
участието, съзнателно или умишлено, в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в букви а) и б).
4. Забранява се доставката от Иран, от граждани на държавите-членки или чрез използване на плавателни или въздухоплавателни съдове под тяхно знаме, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, независимо дали произходът им е или не е от територията на Иран.
Член 2
1. Пряката или непряката доставка, продажба или трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхна юрисдикция, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, необхванати от член 1, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие, или с упражняването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или ги е определила като нерешени, подлежат на издаване на разрешение за всеки отделен случай от страна на компетентните органи на изнасящата държава-членка. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Предоставянето на:
а)
техническа помощ, обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
финансиране или финансова помощ, свързани с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия, или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
също подлежат на разрешение от компетентния орган на изнасящата държава-членка.
3. Компетентните органи на държавите-членки не предоставят разрешение за доставка, продажба или трансфер на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, ако установят, че съответната продажба, доставка, трансфер или износ или предоставянето на съответната услуга биха допринесли за дейностите, посочени в параграф 1.
Член 3
1. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, букви а), б) и в) и параграф 3, не се прилагат, когато е уместно, когато Комитетът установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за храна, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
2. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, буква д) и параграф 3, не се прилагат, когато компетентният орган в съответната държава-членка установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
Съответната държава-членка уведомява другите държави-членки за всеки отказ да приложи изключение.
Член 4
1. Забраняват се продажбата, доставката или трансферът на ключово оборудване и технологии за посочените по-долу основни сектори на петролната и газовата промишленост на Иран или за ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под юрисдикцията на държавите-членки, независимо дали произхождат от техните територии или не:
а)
рафиниране;
б)
втечнен природен газ;
в)
сондиране;
г)
производство.
Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Забранява се на предприятията в Иран, които извършват дейности в основните сектори на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, да се предоставя следното:
а)
техническа помощ или обучение и други услуги, свързани с ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ за продажба, доставка, трансфер или износ на ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1, или за предоставяне на свързана с тях техническа помощ или обучение.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в параграфи 1 и 2.
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ФИНАНСИРАНЕ НА ОПРЕДЕЛЕНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 5
Забраняват се инвестициите на територии, които са под юрисдикцията на държавите-членки, от страна на Иран, неговите граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да е търговска дейност, свързана с добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии, по-специално обогатяване на уран и преработвателни дейности, всички дейности, свързани с производството на тежка вода, или технологии, свързани с балистични ракети, които могат да носят ядрени оръжия. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящия член.
Член 6
Забранява се следното:
а)
предоставянето на всякакви финансови заеми или кредити на предприятията в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран;
б)
придобиването или разширяването на участие в предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или в ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, включително пълното придобиване на такива предприятия, както и придобиването на дялове и ценни книжа с право на участие;
в)
създаването на съвместни предприятия с предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост, посочени в член 4, параграф 1, и с дъщерни дружества или филиали под техен контрол.
Член 7
1. Забраната по член 4, параграф 1 не засяга изпълнението на задължения по доставката на стоки, които са предвидени в договори, сключени преди датата на приемане на настоящото решение.
2. Забраните по член 4 не засяга изпълнението на задължения, произтичащи от договори, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение и са свързани с инвестиции, направени в Иран преди същата дата, от страна на предприятия, установени в държавите-членки.
3. Забраните по член 6, букви а) и б) съответно:
i)
не засягат изпълнението на задължения, произтичащи от договори или споразумения, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение;
ii)
не възпрепятстват разширяването на участие, ако то е свързано със задължение по споразумение, сключено преди датата на приемане на настоящото решение.
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ФИНАНСОВОТО ПОДПОМАГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
Член 8
1. Държавите-членки се въздържат да поемат нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран, включително предоставянето на експортни кредити, гаранции или застраховане на свои граждани или образувания, извършващи такава търговия, с цел намаляване на размера на дължимите им суми, по-специално за да се предотврати използването на финансово подпомагане за чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие. Освен това държавите-членки не поемат нови средносрочни или дългосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран.
2. Параграф 1 не засяга ангажиментите, поети преди влизането в сила на настоящото решение.
3. Параграф 1, не засяга търговията с цел прехрана, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели.
ГЛАВА 2
ФИНАНСОВ СЕКТОР
Член 9
Държавите-членки не поемат нови ангажименти за предоставяне на правителството на Иран на безвъзмездни средства, финансова помощ и заеми с преференциални условия, в т.ч. посредством участието им в международни финансови институции, освен за хуманитарни цели и за развитие.
Член 10
1. За да предотвратят предоставянето на финансови услуги или трансфера към, чрез или от териториите на държавите-членки, или за или от граждани на държавите-членки или образувания, организирани съгласно тяхното законодателство (включително клонове в чужбина), или лица или финансови институции на територията на държавите-членки, на всякакви финансови или други активи или ресурси, които биха могли да допринесат за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, държавите-членки извършват засилено наблюдение върху всички съвместни дейности на финансовите институции под тяхна юрисдикция със:
а)
банки, установени в Иран, по-специално Централната банка на Иран;
б)
клонове и дъщерни дружества под юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
в)
клонове и дъщерни дружества извън юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
г)
финансови образувания, които не са установени в Иран, но се контролират от лица или образувания, установени в Иран.
2. За целите на параграф 1 от финансовите институции се изисква при взаимоотношенията им с банките и финансовите институции, посочени в параграф 1:
а)
да проявяват постоянна бдителност по отношение на движението по сметките, включително посредством своите механизми за финансов надзор над клиентите, и по силата на задълженията си във връзка с прането на пари и финансирането на тероризма;
б)
да изискват попълването на всички информационни полета на платежните нареждания, които се отнасят до инициатора и до бенефициента на транзакцията; и, ако тази информация не е предоставена, да откажат транзакцията;
в)
да поддържат всички регистри за транзакциите за срок от пет години и да ги предоставят на компетентните национални органи при поискване;
г)
ако подозират или имат разумни основания да се съмняват, че средствата са свързани с финансиране на разпространението на ядрено оръжие, незабавно да уведомят за своите подозрения звеното за финансово разузнаване (ЗФР) или всеки друг компетентен орган, посочен от съответната държава-членка. На ЗФР или на съответния друг компетентен орган своевременно се осигурява пряк или косвен достъп до информацията с финансов, административен и правен характер, която му е необходима за изпълнение на неговите функции, включително до анализа на сигнали за съмнителни транзакции.
3. Паричните преводи към и от Иран се извършват, както следва:
а)
преводи по транзакции, свързани с хранителни продукти, здравеопазване, медицинско оборудване или за хуманитарни цели се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
б)
други преводи в размер до 40 000 евро се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
в)
за други преводи в размер над 40 000 евро се изисква предварително разрешение на компетентния орган на съответната държава-членка. Счита се, че разрешението е дадено след четири седмици, освен ако компетентният орган на съответната държава-членка не е възразил в рамките на този срок. В случай на отказ на разрешение съответната държава-членка уведомява за това останалите държави-членки.
4. От клоновете и дъщерните дружества на банки, установени в Иран, които са под юрисдикцията на държавите-членки, се изисква също да уведомят компетентния орган на държавата-членка, в която са установени, за всички извършени или получени от тях парични преводи в срок от пет работни дни след извършването или получаването на съответния паричен превод.
При спазване на условията на съответните договорености относно обмена на информация, уведомените компетентни органи незабавно предават тези данни, ако е уместно, на компетентните органи на други държави-членки, в които са установени страните по транзакциите.
Член 11
1. Забранява се откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на териториите на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или получаването на дялово участие, или установяването на нови кореспондентски банкови отношения от ирански банки, включително Централната банка на Иран, нейните клонове и дъщерни дружества и други финансови образувания, посочени в член 10, параграф 1, с банки под юрисдикцията на държавите-членки.
2. Забранява се на финансовите институции на териториите на държавите-членки или под тяхна юрисдикция да откриват представителства, дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
Член 12
1. Забранява се предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или под иранска юрисдикция, на лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин.
2. Параграф 1 не се прилага към предоставянето на здравно осигуряване и застраховки за пътуване на физически лица.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраната, посочена в параграф 1.
Член 13
Забраняват се пряката или непряката продажба, покупка, брокерство или помощ при емитирането на държавни или гарантирани от държавата облигации, след влизането в сила на настоящото решение, на и от правителството на Иран, Централната банка на Иран, или банки, установени в Иран, или клонове и дъщерни дружества, които са под или извън юрисдикцията на държавите-членки, на банки, установени в Иран, или финансови образувания, които нито са установени в Иран, нито са под юрисдикцията на държавите-членки, но са контролирани от лица и образувания, установени в Иран, както и от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях.
Член 14
Държавите-членки изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхна юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или подлежащи на иранска юрисдикция, включително тези на ИРГ и на IRISL, както и с лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и с образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин, за да се уверят, че този бизнес не допринася за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
ГЛАВА 3
ТРАНСПОРТЕН СЕКТОР
Член 15
1. Държавите-членки извършват проверка, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, и по-специално морското право и съответните международни споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, на всички товарни пратки към и от Иран на техните територии, включително морски пристанища и летища, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. Държавите-членки, в съответствие с международното право и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
3. Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, оказват съдействие при проверките, предприети съгласно параграф 2.
4. Самолетите и плавателните съдове, превозващи товари от и към Иран, подлежат на изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или преди заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от държава-членка.
5. Когато се предприеме проверка в съответствие с параграфи 1 или 2, държавите-членки конфискуват и неутрализират (например като разрушат или направят употребата невъзможна, или складират или прехвърлят към държава, различна от държавата на произход или местоназначение, с цел унищожаване) изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение в съответствие с параграф 16 от Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Конфискацията и неутрализирането ще се извършват за сметка на вносителя или, ако не е възможно тези разходи да бъдат възстановени от вносителя, те могат, в съответствие с националното законодателство, да бъдат възстановени от всяко друго лице или образувание, отговорно за опита за извършване на незаконна доставка, продажба, трансфер или износ.
6. Забранява се предоставянето от граждани на държавите-членки или от територии под юрисдикцията на държавите-членки на услуги, свързани със зареждане с гориво или доставки за корабите, или друг вид обслужване на кораби, за плавателни съдове, притежавани от Иран или наети по договор от Иран, включително чартърни плавателни съдове, ако тези лица разполагат с информация, даваща достатъчно основания да се смята, че тези плавателни съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с параграфи 1, 2 и 5.
Член 16
Държавите-членки съобщават на Комитета всякаква налична информация относно трансфери или дейност на иранските въздушни товарни превози или на плавателни съдове, притежавани или управлявани от IRISL, към други дружества, които са могли да бъдат предприети с цел избягване на санкциите или в нарушение на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително преименуването или повторното регистриране на самолети, плавателни съдове и кораби.
Член 17
Държавите-членки, съгласно националните си правомощия и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари, извършвани от ирански превозвачи или произхождащи от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
Член 18
Предоставянето от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети се забранява, ако има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарният самолет превозва изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или от гледна точка на безопасността, или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с член 15, параграфи 1 и 5.
ГЛАВА 4
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ДОСТЪП
Член 19
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в списъка на приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, и на други лица, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 10 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, както и на членове на ИРГ, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
други лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или на лица, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на лица, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и на други високопоставени членове на ИРГ, изброени в приложение II.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към транзита през териториите на държавите-членки за целите на дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
4. Параграф 1 не засяга случаите, когато държава-членка е обвързана със задължения от международноправен характер, а именно:
i)
като приемаща страна на международна междуправителствена организация;
ii)
като приемаща страна на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
iii)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети;
iv)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
5. Параграф 4 се смята за приложим и в случаите, когато държава-членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
6. Съветът бива своевременно уведомяван във всички случаи, когато държава-членка допуска изключение в съответствие с параграф 4 или 5.
7. Държавите-членки могат да предоставят изключения от мерките, наложени с параграф 1, когато преценят, че пътуването е оправдано на основание на:
i)
спешна хуманитарна нужда, включително религиозни задължения;
ii)
необходимостта да се постигнат целите на резолюции 1737 (2006) и 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително когато става дума за член ХV от Устава на МААЕ;
iii)
присъствие на междуправителствени срещи, включително организираните от Съюза или чийто домакин е държава-членка, заемаща председателството на ОССЕ, когато се провежда политически диалог, пряко съдействащ за демокрацията, човешките права и върховенството на закона в Иран.
8. Държава-членка, която желае да разреши посочените в параграф 7 изключения, уведомява Съвета за това писмено. Изключенията се считат за предоставени, освен ако един или повече от членовете на Съвета не възрази писмено в рамките на два работни дни от получаване на уведомлението за предложеното изключение. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното изключение.
9. Когато по силата на параграфи 4, 5 и 7 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през територията си на лица, изброени в приложение I или II, разрешението се ограничава до целта, за която се дава, и до лицата, за които се отнася.
10. Ако е предоставено изключение, държавите-членки уведомяват Комитета за влизането или транзитното преминаване през териториите си на лицата, посочени в приложение I.
ГЛАВА 5
ЗАМРАЗЯВАНЕ НА ФИНАНСОВИ СРЕДСТВА И ИКОНОМИЧЕСКИ РЕСУРСИ
Член 20
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат на или са притежавани, държани или контролирани пряко или косвено от:
а)
лица и образувания, посочени в приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, от други лица и образувания, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 12 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и параграф 7 от Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, както и от членове и образувания на ИРГ и образувания на IRISL, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин, или от лица или образувания, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и от други високопоставени членове или образувания на ИРГ и на IRISL и от образувания, притежавани или контролирани от тях, или действащи от тяхно име, изброени в приложение II.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или косвено на или в полза на лица и образувания, посочени в параграф 1.
3. Изключения могат да се правят за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за задоволяване на основни нужди, включително плащане за хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размер професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
след уведомяване от съответната държава-членка на Комитета за намерението да разреши, ако е целесъобразно, достъп до такива финансови средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета в рамките на пет работни дни от уведомяването.
4. Могат да се направят изключения също за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за извънредни разходи, след уведомление от съответната държава-членка и одобрение от Комитета;
б)
предмет на съдебно, административно или арбитражно обезпечение или решение, в който случай финансовите средства и икономическите ресурси може да се ползват за удовлетворяване обезпечените претенции или за изпълнение на решението, при условие че обезпечението или решението е постановено преди приемането на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и не е в полза на лице или образувание, посочени в параграф 1, след уведомяване на Комитета от съответната държава-членка;
в)
необходими за дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
5. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, от която тези сметки подлежат на ограничителни мерки;
при условие че всяка такава лихва, други доходи и плащания продължават да се подчиняват на условията на параграф 1.
6. Параграф 1 не възпрепятства определено лице или образувание от извършване на плащане, дължимо по договор, сключен преди включването на същото лице или образувание в списъка, при условие че съответната държава-членка е установила, че:
а)
договорът няма връзка с които и да е от забранените изделия, материали, оборудване, стоки, технологии, помощ, обучение, финансова помощ, инвестиции, брокерство или услуги, посочени в член 1;
б)
плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1;
и след уведомяване на Комитета, десет работни дни преди даването на разрешение, от съответната държава-членка за намерението да извърши или да получи такива плащания, или да разреши, когато е уместно, размразяването на финансови средства или икономически ресурси за тази цел.
ГЛАВА 6
ДРУГИ ОГРАНИЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 21
Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на специализирано обучение или подготовка на ирански граждани на техните територии или от техни граждани по дисциплини, които биха допринесли за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и за разработването на носители на ядрено оръжие.
ГЛАВА 7
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Не се удовлетворяват искания, включително за обезщетения, нито други подобни искания като искания за компенсации или искания по гаранции във връзка с договор или транзакция, чието изпълнение е засегнато пряко или косвено, изцяло или частично вследствие на мерките, предприети в съответствие с резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително мерки на Съюза или на държава-членка в съответствие със, изисквани от или във връзка с изпълнението на съответните решения на Съвета за сигурност, или мерки, обхванати от настоящото решение, на посочените лица или образувания, включени в приложение I или II, или на други лица или образувания в Иран, включително на правителството на Иран, или на лица или образувания, които предявяват искания чрез или за сметка на такива лица или образувания.
Член 23
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от Комитета.
2. Съветът, с единодушно решение по предложение на държавите-членки или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя списъка в приложение II и приема изменения по него.
Член 24
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложение I.
2. Когато Съветът реши да подложи лице или образувание на мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), той изменя съответно приложение II.
3. Съветът уведомява лицето или образуванието, посочено в параграфи 1 и 2, за своето решение, включително за основанията за включване в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на обявление, за да се предостави възможност на това лице или образувание да представи забележки.
4. Когато са представени забележки или нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява лицето или образуванието.
Член 25
1. Приложения I и II включват основанията за включване в списъка на вписаните лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложение I.
2. Приложения I и II също включват, когато е налице, необходимата информация за идентифициране на съответните лица или образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета за приложение I. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията подобна информация може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложение I се включва също датата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета.
Член 26
1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, особено в светлината на съответните решения, взети от Съвета за сигурност.
2. Мерките относно банковите отношения с ирански банки по член 10 и член 11 се преразглеждат в рамките на шест месеца от приемането на настоящото решение.
3. Мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), се преразглеждат редовно и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, в съответствие с процедурата по член 24, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 27
Обща позиция 2007/140/ОВППС се отменя.
Член 28
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2010 година.
RÅDETS BESLUT
av den 26 juli 2010
om restriktiva åtgärder mot Iran och om upphävande av gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och
av följande skäl:
(1)
Den 27 februari 2007 antog Europeiska unionens råd gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp om restriktiva åtgärder mot Iran (1), genom vilken FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) genomfördes.
(2)
Den 23 april 2007 antog rådet gemensam ståndpunkt 2007/246/Gusp (2), genom vilken FN:s säkerhetsråds resolution 1747 (2007) genomfördes.
(3)
Den 7 augusti 2008 antog rådet gemensam ståndpunkt 2008/652/Gusp (3), genom vilken FN:s säkerhetsråds resolution 1803 (2008) genomfördes.
(4)
Den 9 juni 2010 antog FN:s säkerhetsråd (nedan kallat säkerhetsrådet) FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010), genom vilken man utvidgade tillämpningsområdet för de restriktiva åtgärder som infördes genom FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007) och 1803 (2008) och införde ytterligare restriktiva åtgärder mot Iran.
(5)
Den 17 juni 2010 betonade Europeiska rådet sin allt djupare oro över Irans kärntekniska program och välkomnade antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010). Europeiska rådet, som erinrade om sitt uttalande av den 11 december 2009, uppmanade rådet att anta åtgärder för att genomföra de åtgärder som anges i FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) och åtföljande åtgärder i syfte att genom förhandlingar bidra till en lösning av alla kvarstående frågor rörande Irans utveckling av känslig teknik till stöd för sitt kärntekniska program och sitt missilprogram. Åtgärderna bör inriktas på handeln, den finansiella sektorn, den iranska transportsektorn och nyckelsektorer inom gas- och oljeindustrin samt mot ytterligare personer och enheter uppförda på förteckningen, särskilt Islamiska revolutionsgardet.
(6)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) förbjuds Iran samt landets medborgare och enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion, samt personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller under deras ledning liksom enheter som ägs eller kontrolleras av dessa, att investera i någon som helst kommersiell verksamhet som omfattar brytning av uran eller produktion eller användning av kärnämne och kärnteknik.
(7)
Genom FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) utvidgas de finansiella restriktioner och de reserestriktioner som åläggs i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) till att omfatta ytterligare personer och enheter, inbegripet personer och enheter inom Islamiska revolutionsgardet samt enheter inom Islamic Republic of Iran Shipping Lines.
(8)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande ska restriktionerna för inresa samt frysningen av penningmedel och ekonomiska resurser tillämpas på ytterligare personer och enheter utöver dem som anges av säkerhetsrådet eller av den kommitté som inrättats i enlighet med punkt 18 i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) (nedan kallad kommittén) med samma kriterier som säkerhetsrådet eller kommittén har tillämpat.
(9)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör man förbjuda leverans, försäljning och överföring till Iran av ytterligare artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik utöver dem som fastställts av säkerhetsrådet eller kommittén vilka skulle kunna bidra till verksamhet som rör anrikning, upparbetning eller tungt vatten, utveckling av system för kärnvapenbärare eller bedrivande av verksamhet med anknytning till andra frågor som Internationella atomenergiorganet (IAEA) har uttryckt oro över eller angett som olösta, eller till andra massförstörelsevapen. Detta förbud bör omfatta varor och teknik med dubbla användningsområden.
(10)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör medlemsstaterna visa återhållsamhet med att göra nya kortfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran i syfte att minska de utestående beloppen, i synnerhet undvika ekonomiskt stöd som kan bidra till spridningskänslig nukleär verksamhet eller till utveckling av kärnvapenbärare, och förbjuda alla medel- och långfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran.
(11)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) uppmanas alla stater att med stöd av sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt inspektera alla lasttransporter till och från Iran inom sitt territorium, inbegripet kusthamnar och flygplatser, om den berörda staten har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(12)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) noteras också att medlemsstaterna i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten, och med flaggstatens samtycke får begära att få inspektera fartyg på det fria havet om de har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(13)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) föreskrivs även att FN:s medlemsstater ska beslagta och förstöra artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2009) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera på ett sätt som inte strider mot deras förpliktelser enligt tillämpliga resolutioner från säkerhetsrådet och internationella konventioner.
(14)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) föreskrivs dessutom att FN:s medlemsstater ska förbjuda tillhandahållande genom sina medborgares försorg eller från sitt territorium av bunkringstjänster eller andra fartygstjänster till iranska fartyg om de har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(15)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande ska medlemsstaterna, i enlighet med sina nationella rättsliga myndigheter och nationella lagstiftning samt i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt relevanta internationella avtal om civil luftfart, vidta de åtgärder som behövs för att förhindra tillträde till flygplatser inom sin jurisdiktion för alla fraktflygningar från Iran med undantag för kombinationer av passagerarflyg och varufrakt.
(16)
Vidare ska man förbjuda tillhandahållande genom medlemsstaternas medborgares försorg eller från medlemsstaternas territorium av tekniska tjänster och underhållstjänster till iranska fraktluftfartyg om den berörda staten har information som ger rimliga skäl att anta att dessa transporterar artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(17)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) uppmanas också alla FN:s medlemsstater att förhindra tillhandahållande av finansiella tjänster, inbegripet försäkrings- och återförsäkringstjänster, samt överföring till, genom eller från deras territorium, till eller genom försorg av deras medborgare eller enheter som inrättats enligt deras lagar, eller personer eller finansinstitut på deras territorium, av alla finansiella eller andra tillgångar eller resurser som kan bidra till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller till att utveckla ett system för kärnvapenbärare.
(18)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör medlemsstaterna förbjuda tillhandahållande av försäkrings- och återförsäkringstjänster till Irans regering, till enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion samt till personer och enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag liksom till enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel.
(19)
Vidare bör man förbjuda försäljning eller köp, förmedlingstjänster eller bistånd i samband med emission av statsobligationer eller statligt garanterade obligationer till och av Irans regering, Irans centralbank eller iranska banker, inbegripet filialer och dotterbolag samt finansenheter som kontrolleras av personer och enheter med hemvist i Iran.
(20)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande samt för att uppfylla målen i FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) bör man förbjuda öppnandet av nya filialer och dotterbolag till iranska banker samt av representationskontor för dessa på medlemsstaternas territorium och inrättande av nya samriskföretag och upprättande av ägarintressen från iranska bankers sida i banker inom medlemsstaternas jurisdiktion. Dessutom bör medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att förbjuda finansinstitut på deras territorium eller under deras jurisdiktion att öppna representationskontor, inrätta dotterbolag eller öppna bankkonton i Iran.
(21)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) föreskrivs också att staterna ska kräva av sina medborgare och personer som står under deras jurisdiktion samt av företag som är registrerade inom deras territorium eller faller under deras jurisdiktion att dessa visar vaksamhet vid affärer med enheter som är registrerade i Iran eller faller under Irans jurisdiktion, om de har rimliga skäl att anta att dessa affärer skulle kunna bidra till spridningskänslig kärnteknisk verksamhet, till utveckling av system för kärnvapenbärare eller till kränkningar av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010).
(22)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) konstateras den potentiella kopplingen mellan Irans inkomster från energisektorn och finansieringen av Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet och det konstateras vidare att utrustning för kemiska processer samt materiel som krävs inom den petrokemiska industrin har mycket gemensamt med den utrustning och det materiel som krävs för viss känslig verksamhet inom kärnbränslecykeln.
(23)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör medlemsstaterna förbjuda försäljning, leverans och överföring till Iran av viktig utrustning och teknik samt av tillhörande tekniskt och finansiellt bistånd som kan användas inom nyckelsektorer i olje- och naturgasindustrin. Dessutom bör medlemsstaterna förbjuda alla nya investeringar inom dessa sektorer i Iran.
(24)
Förfarandet för att ändra bilagorna I och II till detta beslut bör inbegripa att de personer och enheter som finns uppförda på förteckningen ska informeras om skälen till att de uppförts så att de ges möjlighet att inge sina synpunkter. Om synpunkter inges eller om övertygande nya bevis framläggs bör rådet se över sitt beslut med anledning av dessa synpunkter och informera de berörda personerna eller enheterna om detta.
(25)
Detta beslut respekterar de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol, rätten till egendom och rätten till skydd av personuppgifter. Beslutet bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.
(26)
Detta beslut står också i full överensstämmelse med medlemsstaternas skyldigheter enligt Förenta nationernas stadga och den rättsligt bindande karaktären i FN:s säkerhetsråds resolutioner.
(27)
Det krävs ytterligare insatser från unionen för att genomföra vissa åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
EXPORT- OCH IMPORTRESTRIKTIONER
Artikel 1
1. Direkt eller indirekt leverans, försäljning eller överföring av följande artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik, inklusive programvara, till Iran eller för användning i eller till förmån för Iran, genom medlemsstaternas medborgares försorg eller genom medlemsstaternas territorium eller med användning av fartyg som för deras flagg eller av deras luftfartyg, ska vara förbjuden, oavsett om den har sitt ursprung inom deras territorium eller inte:
a)
Artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som ingår i förteckningarna från gruppen av länder som levererar kärnmaterial och från kontrollsystemet för missilteknik.
b)
Ytterligare artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik, som fastställs av säkerhetsrådet eller kommittén, vilka kan bidra till verksamhet i samband med anrikning, upparbetning eller tungt vatten eller till utvecklingen av system för kärnvapenbärare.
c)
Vapen och dithörande materiel av alla slag, inklusive skjutvapen och ammunition, militärfordon och utrustning, paramilitär utrustning och reservdelar till sådana vapen och dithörande materiel, samt utrustning som kan användas för internt förtryck. Detta förbud ska inte gälla för andra fordon än stridsfordon som har tillverkats eller utrustats med skottsäkert material och som endast är avsedda som skydd för EU:s och dess medlemsstaters personal i Iran.
d)
Vissa andra artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som skulle kunna bidra till verksamhet som rör anrikning, upparbetning eller tungt vatten, till utveckling av system för kärnvapenbärare eller till bedrivande av verksamhet med anknytning till andra frågor som IAEA har uttryckt oro över eller angett som olösta. Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna bestämmelse.
e)
Andra varor med dubbla användningsområden och annan teknik som förtecknas i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009 av den 5 maj 2009 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden (4) och som inte omfattas av led a, utom för kategori 5 - del 1 och kategori 5 - del 2 i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009.
2. Förbudet i punkt 1 ska inte tillämpas på direkt eller indirekt överföring till Iran, eller för användning i eller till förmån för Iran, genom medlemsstaternas territorium av artiklar som avses i punkterna 3 b i och ii i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) för lättvattenreaktorer som påbörjats före december 2006.
3. Det ska också vara förbjudet att
a)
tillhandahålla tekniskt bistånd eller teknisk utbildning, investeringar eller förmedlingstjänster med anknytning till artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1, och med anknytning till tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av artiklarna, materielen, utrustningen, varorna och tekniken, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
b)
tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt bistånd med anknytning till artiklar och teknik som avses i punkt 1, inklusive i synnerhet gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för försäljning, leverans, överföring eller export av artiklarna och tekniken, eller för tillhandahållande av därmed sammanhängande teknisk utbildning, tjänster eller bistånd, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
c)
medvetet eller avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller konsekvenser är ett kringgående av det förbud som avses i leden a och b.
4. Upphandling genom medlemsstaternas medborgares försorg eller med användning av fartyg som för deras flagg eller av deras luftfartyg, av artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1 från Iran ska vara förbjuden, oavsett om den har sitt ursprung inom Irans territorium eller inte.
Artikel 2
1. Direkt eller indirekt leverans, försäljning eller överföring till Iran, eller för användning i eller till förmån för Iran, genom medlemsstaternas medborgares försorg eller genom medlemsstaternas territorium eller med användning av fartyg eller luftfartyg som lyder under deras jurisdiktion, av artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik, inklusive programvara, som inte omfattas av artikel 1, som kan bidra till verksamhet i samband med anrikning, upparbetning eller tungt vatten, till utvecklingen av system för kärnvapenbärare eller till bedrivande av verksamhet med anknytning till andra frågor som IAEA har uttryckt oro över eller angett som olösta, ska omfattas av godkännande i varje enskilt fall från den exporterande medlemsstatens behöriga myndigheter. Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna bestämmelse.
2. Tillhandahållande av
a)
tekniskt bistånd eller teknisk utbildning, investeringar eller förmedlingstjänster med anknytning till artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1, och med anknytning till tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av dessa artiklar, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
b)
finansiering eller ekonomiskt bistånd med anknytning till artiklar och teknik som avses i punkt 1, inklusive i synnerhet gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för försäljning, leverans, överföring eller export av dessa artiklar, eller för tillhandahållande av därmed sammanhängande teknisk utbildning, tjänster eller bistånd, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
ska också omfattas av godkännande från den exporterande medlemsstatens behöriga myndighet.
3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får inte bevilja godkännande för leverans, försäljning eller överföring av artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1 om de fastställer att den berörda försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten eller tillhandahållandet av den berörda tjänsten skulle bidra till den verksamhet som avses i punkt 1.
Artikel 3
1. De åtgärder som föreskrivs i artikel 1.1 a, b och c samt 1.3 ska inte tillämpas i förekommande fall om kommittén på förhand och i varje enskilt fall fastställer att det står klart att leveransen, försäljningen, överföringen eller tillhandahållandet av sådana artiklar eller sådant bistånd inte skulle bidra till utvecklingen av Irans teknik till stöd för dess spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller för utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive när dessa artiklar eller detta bistånd är avsett för livsmedels- eller jordbruksändamål, medicinska eller andra humanitära ändamål, under förutsättning att
a)
leveranskontrakten för sådana artiklar eller sådant bistånd innehåller lämpliga slutanvändargarantier, och att
b)
Iran har förpliktat sig att inte använda sådana artiklar i spridningskänslig kärnteknisk verksamhet eller för utveckling av system för kärnvapenbärare.
2. De åtgärder som föreskrivs i artikel 1.1 e och 1.3 ska inte tillämpas om den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten på förhand och i varje enskilt fall fastställer att det står klart att leveransen, försäljningen, överföringen eller tillhandahållandet av sådana artiklar eller sådant bistånd inte skulle bidra till utvecklingen av Irans teknik till stöd för dess spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller för utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive när dessa artiklar eller detta bistånd är avsett för medicinska eller andra humanitära ändamål, under förutsättning att
a)
leveranskontrakten för sådana artiklar eller sådant bistånd innehåller lämpliga slutanvändargarantier, och att
b)
Iran har förpliktat sig att inte använda sådana artiklar i spridningskänslig kärnteknisk verksamhet eller för utveckling av system för kärnvapenbärare.
Den berörda medlemsstaten ska informera övriga medlemsstater om alla undantag som avslagits.
Artikel 4
1. Försäljning, leverans eller överföring av viktig utrustning och teknik till följande nyckelsektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran, från medlemsstaternas medborgare, eller från medlemsstaternas territorium, eller med användning av fartyg eller luftfartyg som står under medlemsstaternas jurisdiktion ska vara förbjuden, vare sig utrustningen och tekniken har ursprung i medlemsstaternas territorium eller inte:
a)
Raffinering.
b)
Flytande naturgas.
c)
Prospektering.
d)
Produktion.
Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna bestämmelse.
2. Det ska vara förbjudet att till företag i Iran med verksamhet inom de nyckelsektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran som avses i punkt 1, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran tillhandahålla:
a)
tekniskt bistånd eller utbildning och andra tjänster rörande viktig utrustning och teknik enligt punkt 1,
b)
finansiering eller ekonomiskt bistånd för all försäljning, leverans, överföring eller export av viktig utrustning och teknik enligt punkt 1 eller att tillhandahålla dithörande tekniskt bistånd eller utbildning.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet eller avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller konsekvenser är ett kringgående av de förbud som avses i punkterna i och 2.
RESTRIKTIONER FÖR FINANSIERING AV VISSA FÖRETAG
Artikel 5
Det ska vara förbjudet för Iran, för dess medborgare och för enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion samt för personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller under deras ledning liksom för enheter som ägs eller kontrolleras av dessa att i de territorier som står under medlemsstaternas jurisdiktion investera i någon som helst kommersiell verksamhet som omfattar brytning av uran eller produktion eller användning av kärnämne och kärnteknik, i synnerhet verksamhet i samband med anrikning och upparbetning samt all verksamhet med anknytning till tungt vatten och teknik med anknytning till ballistiska missiler som kan bära kärnvapen. Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna artikel.
Artikel 6
Följande ska vara förbjudet:
a)
Beviljande av alla finansiella lån eller krediter till företag i Iran med verksamhet inom de sektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran som avses i artikel 4.1, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran.
b)
Förvärv av andelar eller förlängning av ett ägarintresse i företag i Iran med verksamhet inom de sektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran som avses i artikel 4.1, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran, inklusive förvärv av hela sådana företag samt förvärv av andelar och värdepapper förbundna med innehav.
c)
Upprättande av varje form av samriskföretag med företag i Iran inom olje- och naturgassektorerna enligt artikel 4.1 och med varje dotterföretag eller filial under deras kontroll.
Artikel 7
1. Förbudet i artikel 4.1 ska inte påverka uppfyllandet av en förpliktelse i samband med leverans av varor enligt avtal som ingicks före den dag då detta beslut antas.
2. Förbuden i artikel 4 ska inte påverka uppfyllandet av en förpliktelse enligt avtal som ingicks före den dag då detta beslut antas och som har samband med investeringar som företag etablerade i medlemsstaterna gjort i Iran.
3. Förbuden i artikel 6 a respektive 6 b
i)
ska inte påverka uppfyllandet av en förpliktelse enligt avtal eller överenskommelser som ingåtts före den dag då detta beslut antas,
ii)
ska inte hindra förlängning av ett ägarintresse om en sådan förlängning utgör en förpliktelse i ett avtal som ingåtts före den dag då detta beslut antas.
RESTRIKTIONER MOT EKONOMISKT STÖD TILL HANDELN
Artikel 8
1. För att minska sina utestående belopp och främst för att undvika att ett ekonomiskt stöd bidrar till spridningskänslig kärnteknisk verksamhet eller utveckling av system för kärnvapenbärare ska medlemsstaterna visa återhållsamhet med att göra nya kortfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran, inbegripet beviljande av exportkrediter, garantier och försäkringar till sina medborgare eller enheter som bedriver sådan handel. Vidare får medlemsstaterna inte ingå nya medel- och långfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran.
2. Punkt 1 ska inte påverka åtaganden som gjorts före ikraftträdandet av det här beslutet.
3. Punkt 1 ska inte beröra handel för livsmedels- eller jordbruksändamål samt medicinska eller andra humanitära ändamål.
KAPITEL 2
FINANSSEKTORN
Artikel 9
Medlemsstaterna ska inte ingå nya åtaganden om lån, ekonomiskt bistånd eller subventionerade lån till Irans regering, inbegripet genom sitt deltagande i internationella finansinstitut, utom för humanitära syften och utvecklingsändamål.
Artikel 10
1. För att förhindra tillhandahållande av finansiella tjänster eller överföring till, genom eller från medlemsstaternas territorium eller till eller genom försorg av medlemsstaternas medborgare eller enheter som inrättats enligt deras lagar (inbegripet filialer utomlands), eller personer eller finansinstitut på medlemsstaternas territorium, av finansiella eller andra tillgångar eller resurser som kan bidra till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller utvecklingen av system för kärnvapenbärare ska medlemsstaterna stärka kontrollen över finansiella institutioners hela verksamhet inom deras jurisdiktion i deras kontakter med
a)
banker med hemvist i Iran, särskilt Irans centralbank,
b)
filialer och dotterbolag till banker med hemvist i Iran inom medlemsstaternas jurisdiktion,
c)
filialer och dotterbolag till banker med hemvist i Iran utanför medlemsstaternas jurisdiktion,
d)
finansenheter som inte har hemvist i Iran men som kontrolleras av personer och enheter med hemvist i Iran.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska finansinstitut åläggas att i sin verksamhet med banker och finansinstitut enligt punkt 1
a)
visa kontinuerlig vaksamhet när det gäller kontorörelser, bland annat genom sina program för kundkontroll och enligt sina förpliktelser i fråga om penningtvätt och finansiering av terrorism,
b)
vid betalningsuppdrag kräva att fullständiga uppgifter lämnas i fråga om beställaren av transaktionen och dess mottagare samt, om dessa uppgifter inte lämnas, vägra transaktionen,
c)
bevara alla register över transaktioner i fem år och på begäran ställa dem till de nationella myndigheternas förfogande,
d)
om de misstänker eller har rimliga skäl att misstänka att medel härrör från finansiering av spridning utan dröjsmål rapportera misstankarna till finansunderrättelseenheten eller annan behörig myndighet som har utsetts av den berörda medlemsstaten; finansunderrättelseenheten eller denna andra behöriga myndighet ska direkt eller indirekt i tid få tillgång till de finansiella och administrativa uppgifter samt uppgifter som rör brottsbekämpning som den behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag, inbegripet analysen av rapporter om misstänkta transaktioner,
3. Överföringar av medel till och från Iran ska hanteras enligt följande:
a)
Överföringar som ska betalas för transaktioner rörande livsmedel, hälso- och sjukvård, medicinsk utrustning eller för humanitära ändamål ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringen ska meddelas den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten om beloppet överstiger 10 000 euro.
b)
Alla övriga överföringar till ett belopp som understiger 40 000 euro ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringen ska meddelas den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten om beloppet överstiger 10 000 euro.
c)
Alla övriga överföringar till ett belopp som överstiger 40 000 euro kräver förhandstillstånd från den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten. Tillståndet ska anses beviljat inom fyra veckor om den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten inte har motsatt sig detta inom denna tidsfrist. Den berörda medlemsstaten ska informera övriga medlemsstater om alla tillstånd som avslagits.
4. Filialer och dotterbolag till banker med hemvist i Iran ska inom medlemsstaternas jurisdiktion åläggas att underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de är etablerade om alla överföringar av medel som de genomför eller tar emot inom fem arbetsdagar efter överföringarnas genomförande eller mottagande.
Om inte annat följer av överenskommelser om informationsutbyte ska de underrättade behöriga myndigheterna på lämpligt sätt omedelbart överföra dessa uppgifter till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstater, där motparterna i dessa transaktioner är etablerade.
Artikel 11
1. Öppnande av nya filialer och dotterbolag till iranska banker eller av representationskontor för dessa på medlemsstaternas territorium liksom inrättande av nya samriskföretag, upprättande av ägarintressen eller upprättande av nya bankförbindelser från iranska bankers sida, inbegripet Irans centralbanks, filialer och dotterbolag och andra finansenheter som avses i artikel 10.1, med banker inom medlemsstaternas jurisdiktion ska vara förbjudet.
2. Finansinstitut på medlemsstaternas territorium eller inom deras jurisdiktion ska vara förbjudna att öppna representationskontor, inrätta dotterbolag eller öppna bankkonton i Iran.
Artikel 12
1. Tillhandahållande av försäkrings- och återförsäkringstjänster till Irans regering, till enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion samt till personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag liksom till enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel, ska förbjudas.
2. Punkt 1 ska inte gälla tillhandahållande av sjukvårdsförsäkringar och reseförsäkringar till enskilda personer.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet eller avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller konsekvenser är ett kringgående av det förbud som anges i punkt 1.
Artikel 13
Direkt och indirekt försäljning eller köp, direkta och indirekta förmedlingstjänster eller direkt eller indirekt bistånd i samband med emission av statsobligationer eller statligt garanterade obligationer till och av Irans regering, Irans centralbank eller banker med hemvist i Iran eller filialer och dotterbolag inom och utanför medlemsstaternas jurisdiktion till banker med hemvist i Iran eller finansenheter som varken har hemvist i Iran eller inom medlemsstaternas jurisdiktion men som kontrolleras av personer och enheter med hemvist i Iran, liksom till och av alla personer och enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag och enheter som ägs eller kontrolleras av dem, ska förbjudas efter ikraftträdandet av detta beslut.
Artikel 14
Medlemsstaterna ska kräva av sina medborgare och personer som står under deras jurisdiktion samt av företag som är registrerade inom deras territorium eller faller under deras jurisdiktion att dessa visar vaksamhet vid affärer med enheter som är registrerade i Iran eller faller under Irans jurisdiktion, inbegripet Islamiska revolutionsgardet och Islamic Republic of Iran Shipping Lines, och personer och enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag, samt enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel, för att säkerställa att dessa affärer inte bidrar till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet, till utveckling av system för kärnvapenbärare eller till kränkningar av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010).
KAPITEL 3
TRANSPORTSEKTORN
Artikel 15
1. Medlemsstaterna ska med stöd av sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten och relevanta internationella avtal om civil luftfart, inspektera alla lasttransporter till och från Iran inom sitt territorium, inbegripet kusthamnar och flygplatser, om de har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
2. Medlemsstaterna får i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten och med flaggstatens samtycke begära att få inspektera fartyg på det fria havet om de har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
3. Medlemsstaterna ska, i enlighet med sin nationella lagstiftning, samarbeta med inspektioner enligt punkt 2.
4. För fraktluftfartyg och handelsfartyg till och från Iran ska det krävas ytterligare information före ankomst eller avresa i fråga om alla varor som förs in i eller ut ur en medlemsstat.
5. När den inspektion som avses i punkterna 1 eller 2 genomförs ska medlemsstaterna beslagta och bortskaffa artiklar (exempelvis genom att de förstörs, görs oanvändbara, läggs i depå eller överförs till en annan stat än ursprungs- eller destinationsstaten för omhändertagande) som det enligt detta beslut i överensstämmelse med punkt 16 i FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010), är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera. Beslag och bortskaffande ska genomföras på importörens bekostnad eller, om det inte är möjligt att indriva beloppet för dessa kostnader hos importören, får det, i överensstämmelse med nationell lagstiftning, indrivas hos varje annan person eller enhet som är ansvarig för försöket till olaglig leverans, försäljning, överföring eller export.
6. Tillhandahållande genom medlemsstaternas medborgares försorg eller från territorier under medlemsstaternas jurisdiktion av bunkrings- eller ”ship supply”-tjänster, eller andra fartygstjänster till iranskägda fartyg eller fartyg som beställts av Iran, inklusive befraktade fartyg, ska vara förbjudet om medlemsstaterna har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera, om inte tillhandahållandet av sådana tjänster är nödvändigt av humanitära skäl eller tills lasten har inspekterats och beslagtagits och förstörts, i enlighet med punkterna 1, 2 och 5.
Artikel 16
Medlemsstaterna ska till kommittén meddela all tillgänglig information om överföringar eller verksamhet som bedrivs av Irans fraktflyg eller av fartyg som ägs eller drivs av Islamic Republic of Iran Shipping Lines i samband med andra företag, vilka kan ha företagits för att undgå sanktionerna i eller i strid med bestämmelserna i FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010), eller i kränkning av dessa, inbegripet namnändring eller omregistrering av luftfartyg eller fartyg.
Artikel 17
Medlemsstaterna ska i enlighet med sina nationella rättsliga myndigheter och sin nationella lagstiftning samt i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt relevanta internationella avtal om civil luftfart, vidta de åtgärder som behövs för att förhindra tillträde till flygplatser under deras jurisdiktion för all varufrakt som utförs av iranska lufttrafikföretag eller med ursprung i Iran med undantag för kombinationer av passagerarflyg och varufrakt.
Artikel 18
Tillhandahållande genom medlemsstaternas medborgares försorg eller från medlemsstaternas territorium av tekniska tjänster och underhållstjänster till iranska fraktluftfartyg ska vara förbjudet om de har information som ger rimliga skäl att anta att fraktluftfartygen transporterar artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera, om inte tillhandahållandet av sådana tjänster är nödvändigt av humanitära skäl och säkerhetsskäl eller tills lasten har inspekterats samt vid behov beslagtagits och bortskaffats, i enlighet med artikel 15.1 och 15.5.
KAPITEL 4
RESTRIKTIONER FÖR INRESA
Artikel 19
1. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att förhindra inresa till eller transitering genom deras territorium för följande personer och enheter:
a)
Personer som förtecknas i bilagan till FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och ytterligare personer som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén i enlighet med punkt 10 i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) samt enskilda personer inom Islamiska revolutionsgardet som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén. Dessa personer förtecknas i bilaga I.
b)
Andra personer som inte omfattas av bilaga I som är engagerade i, är direkt knutna till eller ger stöd till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller till utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive genom att medverka i upphandling av förbjudna artiklar och varor och förbjuden utrustning, materiel och teknik, eller personer som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag, liksom personer som har bistått angivna personer eller enheter att kringgå eller bryta mot bestämmelser i FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) och 1929 (2010) eller i detta beslut samt övriga högre funktionärer inom Islamiska revolutionsgardet, enligt förteckningen i bilaga II.
2. Förbudet i punkt 1 ska inte gälla transitering genom medlemsstaternas territorium för verksamhet som har direkt samband med de artiklar som avses i leden 3 b i och 3 b ii FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) för lättvattenreaktorer som påbörjats före december 2006.
3. Punkt 1 ska inte innebära att en medlemsstat är skyldig att vägra sina egna medborgare inresa till det egna territoriet.
4 Punkt 1 ska inte påverka de fall då en medlemsstat är bunden av en skyldighet enligt internationell rätt, dvs.
i)
som värdland i en internationell mellanstatlig organisation,
ii)
som värdland för en internationell konferens sammankallad av eller under överinseende av Förenta nationerna,
iii)
enligt en multilateral överenskommelse som ger privilegier och immunitet,
iv)
enligt 1929 års konkordat (Lateranfördraget) som ingåtts av Heliga stolen (Vatikanstaten) och Italien.
5. Punkt 4 ska anses gälla också i fall då en medlemsstat är värd för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).
6. Rådet ska vederbörligen informeras om alla fall då en medlemsstat beviljar undantag enligt punkt 4 eller 5.
7. Medlemsstaterna får bevilja undantag från de åtgärder som föreskrivs i punkt 1 när de fastställer att resan är motiverad med anledning av
i)
trängande humanitära behov, inklusive religiösa skyldigheter,
ii)
nödvändigheten att uppfylla målen i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010), inklusive när artikel XV i IAEA:s stadga är tillämplig,
iii)
deltagande i mellanstatliga möten, även sådana som stöds av unionen, eller som anordnas av en medlemsstat som innehar ordförandeskapet för OSSE, där det förs en politisk dialog som direkt främjar demokratin, de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen i Iran.
8. En medlemsstat som vill bevilja sådana undantag som avses i punkt 7 ska skriftligen anmäla detta till rådet. Undantaget ska anses beviljat såvida inte en eller flera av rådets medlemmar gör en skriftlig invändning inom två arbetsdagar efter det att de mottagit anmälan om det föreslagna undantaget. Om en eller flera av rådets medlemmar gör en invändning får rådet med kvalificerad majoritet besluta att bevilja det föreslagna undantaget.
9. När en medlemsstat enligt punkterna 4, 5 och 7 tillåter inresa till eller transitering genom sitt territorium av personer som förtecknas i bilaga I eller II ska tillståndet endast gälla det ändamål för vilket det ges och de personer som berörs av detta.
10. Om ett undantag har beviljats ska medlemsstaterna underrätta kommittén om inresa till eller transitering genom deras territorium av de personer som förtecknas i bilaga I.
KAPITEL 5
FRYSNING AV PENNINGMEDEL OCH EKONOMISKA RESURSER
Artikel 20
1. Alla penningmedel och ekonomiska resurser som direkt eller indirekt tillhör, ägs, innehas eller kontrolleras av följande ska frysas:
a)
de personer och enheter som anges i bilagan till FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) samt de ytterligare personer och enheter som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén i enlighet med punkt 12 i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och punkt 7 i FN:s säkerhetsråds resolution 1803 (2008) samt enskilda personer inom Islamiska revolutionsgardet och Islamic Republic of Iran Shipping Lines som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén; såsom förtecknas i bilaga I,
b)
de personer och enheter som inte omfattas av bilaga I och som är engagerade i, är direkt knutna till eller ger stöd till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller till utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive genom att medverka i upphandling av förbjudna artiklar och varor och förbjuden utrustning, materiel och teknik, och de personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag, eller de enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel, samt personer och enheter som har bistått angivna personer eller enheter med att kringgå eller bryta mot bestämmelser i FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) och 1929 (2010) eller i detta beslut samt andra högre funktionärer och enheter inom Islamiska revolutionsgardet och Islamic Republic of Iran Shipping Lines liksom enheter som ägs, kontrolleras av dem eller agerar på deras vägnar, enligt förteckningen i bilaga II.
2. Inga penningmedel eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller utnyttjas till gagn för de personer och enheter som avses i punkt 1.
3. Undantag får göras för penningmedel och ekonomiska resurser som är
a)
nödvändiga för att tillgodose grundläggande behov, inklusive betalning av livsmedel, hyra, amorteringar och räntor på bostadskrediter, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för allmännyttiga tjänster,
b)
avsedda endast för betalning av rimliga arvoden och ersättning för utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster,
c)
avsedda endast för betalning av avgifter eller serviceavgifter, i enlighet med nationell lag, för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta penningmedel och ekonomiska resurser,
efter det att den berörda medlemsstaten har anmält till kommittén att den avser att vid behov bevilja tillgång till sådana penningmedel och ekonomiska resurser och kommittén inte har fattat ett negativt beslut inom fem arbetsdagar efter en sådan anmälan.
4. Undantag får även göras för penningmedel och ekonomiska resurser som är
a)
nödvändiga för att täcka extraordinära utgifter, efter det att den berörda medlemsstaten har anmält ett sådant beslut till kommittén och det har godkänts av denna,
b)
föremål för en rättslig eller administrativ dom eller skiljedom, eller ett beslut som gäller kvarstad, i vilket fall penningmedel och ekonomiska resurser får användas för att tillgodose ett sådant kvarstadsbeslut eller en sådan dom, förutsatt att kvarstadsbeslutet eller domen meddelats före dagen för antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och inte är till gagn för en person eller enhet som avses i punkt 1, efter det att den berörda medlemsstaten har gjort en anmälan till kommittén.
c)
nödvändiga för verksamhet som har direkt samband med de artiklar som avses i leden 3 b i och 3 b ii FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) för lättvattenreaktorer som påbörjats före december 2006.
5. Punkt 2 ska inte tillämpas på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller andra intäkter på dessa konton, eller
b)
betalningar till frysta konton i samband med avtal, överenskommelser eller förpliktelser som ingåtts eller uppkommit före den dag då dessa konton blev föremål för restriktiva åtgärder,
under förutsättning att sådan ränta och sådana andra intäkter och betalningar fortfarande omfattas av punkt 1.
6. Punkt 1 ska inte hindra en förtecknad person eller enhet från att göra en betalning i samband med ett kontrakt som ingåtts innan en sådan person eller enhet togs upp i förteckningen, under förutsättning att den berörda medlemsstaten har fastställt att
a)
kontraktet inte gäller artiklar, materiel, utrustning, varor, teknik, bistånd, utbildning, ekonomiskt bistånd, investeringar, förmedlingsverksamhet eller tjänster som omfattas av förbud enligt artikel 1,
b)
betalningen inte direkt eller indirekt tas emot av en person eller enhet som avses i punkt 1,
och efter det att den berörda medlemsstaten tio arbetsdagar före ett sådant beviljande har anmält till kommittén att den avser att göra eller ta emot sådana betalningar eller att vid behov bevilja tillgång till penningmedel eller ekonomiska resurser för detta ändamål.
KAPITEL 6
ANDRA RESTRIKTIVA ÅTGÄRDER
Artikel 21
Medlemsstaterna ska, i enlighet med sin nationella lagstiftning, vidta de åtgärder som krävs för att förhindra att specialiserad undervisning eller utbildning ges iranska medborgare, inom sitt territorium eller med anlitande av medlemsstaternas egna medborgare, inom ämnesområden som skulle bidra till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet och utvecklingen av system för kärnvapenbärare.
KAPITEL 7
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 22
Inga anspråk, inbegripet för kompensation eller för andra anspråk av detta slag, till exempel kvittningsanspråk eller anspråk enligt en garanti, som har samband med avtal eller transaktioner som direkt eller indirekt, helt eller delvis påverkades av åtgärderna enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010), inbegripet åtgärder av unionen eller någon medlemsstat i enlighet med, enligt kraven för eller med anknytning till genomförandet av säkerhetsrådets relevanta beslut eller åtgärder som omfattas av detta beslut, får beviljas de angivna personer eller enheter som förtecknas i bilaga I eller II, eller någon annan person eller enhet i Iran, inbegripet Irans regering, eller någon annan person eller enhet som väcker talan genom någon sådan person eller enhet eller på dennes vägnar.
Artikel 23
1. Rådet ska genomföra ändringar i bilaga I på grundval av beslut som fattats av säkerhetsrådet eller kommittén.
2. Rådet ska, genom enhälligt beslut på förslag av medlemsstaterna eller unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, upprätta förteckningarna i bilaga II och anta ändringar av denna.
Artikel 24
1. Om säkerhetsrådet eller kommittén för in en person eller enhet i förteckningen ska rådet införa denna person eller enhet i bilaga I.
2. Om rådet beslutar att en person eller enhet ska vara föremål för åtgärder enligt artiklarna 19.1 b och 20.1 b ska det ändra bilaga II i enlighet med detta.
3. Rådet ska meddela sitt beslut till den person eller enhet som avses i punkterna 1 och 2, inklusive skälen till uppförandet i förteckningen, antingen direkt, om deras adress är känd, eller genom att ett meddelande offentliggörs, så att denna person eller enhet ges tillfälle att inge kommentarer.
4. Om kommentarer inges eller om väsentliga nya bevis framläggs ska rådet se över sitt beslut med anledning av dessa kommentarer och informera personen eller enheten om detta.
Artikel 25
1. I bilagorna I och II ska man ange de skäl som säkerhetsrådet eller kommittén lämnat till att de förtecknade personerna eller enheterna har införts med avseende på bilaga I.
2. I bilagorna I och II ska man också införa de uppgifter, om dessa finns tillgängliga, som behövs för att identifiera de berörda personerna eller enheterna, vilka säkerhetsrådet eller kommittén lämnat i fråga om bilaga I. När det gäller personer kan uppgifterna inbegripa namn och aliasnamn, födelsedatum och födelseort, nationalitet, pass- och ID-kortsnummer, kön, adress (om känd) samt befattning eller yrke. När det gäller enheter kan uppgifterna inbegripa namn, plats och datum för registrering samt registreringsnummer och driftsställe. I bilaga I ska även datum för införandet i förteckningen genom FN:s säkerhetsråds eller kommittén tas upp.
Artikel 26
1. Detta beslut ska vid behov ses över, ändras eller upphävas, särskilt på grundval av tillämpliga beslut av säkerhetsrådet.
2. De åtgärder som avser bankförbindelser med iranska banker i artiklarna 10 och 11 ska ses över inom sex månader från det att detta beslut antagits.
3. De åtgärder som avses i artiklarna 19.1 b och 20.1 b ska ses över med regelbundna mellanrum, åtminstone var tolfte månad. De ska upphöra att gälla för de berörda personerna och enheterna om rådet i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24 fastställer att villkoren för tillämpningen av dem inte längre är uppfyllda.
Artikel 27
Gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp ska upphöra att gälla.
Artikel 28
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 26 juli 2010.