РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 септември 2011 година
относно мярка С 35/10 (ex N 302/10), която Дания възнамерява да приведе в действие под формата на данъци върху хазартните игри, организирани онлайн, предвидени в закона на Дания относно данъците върху хазартните игри
(нотифицирано под номер C(2011) 6499)
(само текстът на датски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/140/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 6 юли 2010 г. от съображения за правна сигурност датските органи изпратиха уведомление съгласно член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) за законодателното предложение L 203 относно данъците върху хазартните игри („Закон за данъците върху хазартните игри“ (2)), прието на 25 юни 2010 г. С писма от 11 август 2010 г. и 22 септември 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация. Датските органи предоставиха необходимата информация с писмо от 20 октомври 2010 г.
(2)
Комисията също получи две отделни жалби по отношение на предложения Закон за данъците върху хазартните игри. Първата бе подадена от Датската асоциация на операторите на игрални автомати с развлекателна цел („DAB“) на 23 юли 2010 г. Втората жалба бе подадена от оператор на реално казино - „The Royal Casino“, на 6 август 2010 г. И двете жалби бяха предадени на датските органи на 23 септември 2010 г. за представяне на мнения. Датските органи представиха мненията си с писмо от 20 октомври 2010 г.
(3)
На 10 ноември 2010 г. в Брюксел бе проведена среща с датските органи за обсъждане на уведомлението и двете посочени по-горе жалби. По време на срещата датските органи представиха обяснителна бележка, озаглавена „Дилемата в резултат на висящото дело за държавна помощ“, в която заявяват и намерението си да отложат влизането в сила на закона, който бе предмет на уведомлението, до вземането на решение от страна на Комисията. (3)
(4)
С решение от 14 декември 2010 г. Комисията уведоми Дания за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, относно мярката, предмет на уведомлението. Решението на Комисията за откриване на процедура (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си.
(5)
С писмо от 14 януари 2011 г. датските органи представиха своите наблюдения по решението за откриване на процедура.
(6)
Общо 17 заинтересовани страни представиха мненията си между 11 февруари и 22 февруари 2011 г. (5) На 16 март 2011 г. тези мнения бяха препратени на Дания, като ѝ бе дадена възможност да отговори. Комисията получи мненията на Дания с писмо от 14 април 2011 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(7)
След началото на производство за установяване на нарушение и изпращането на мотивирано становище на 23 март 2007 г. относно пречките пред свободното движение на услуги за спортни залагания в Дания (6), датското правителство взе решение за реформа на националното законодателство в областта на хазартните игри и услугите за залагания и смяна на съществуващия режим на монопол с регулиран и частично либерализиран такъв. Либерализацията се приема за необходима inter alia с цел съобразяване със законодателството на ЕС и в отговор на заплахата от незаконни услуги за хазартни игри, организирани онлайн от доставчици на хазартни услуги, намиращи се в други юрисдикции.
(8)
Законът относно данъците върху хазартните игри, предмет на уведомлението, е част от пакета закони, приети с цел либерализиране на сектора за хазартни игри. (7) Съгласно условията на член 1 от Закона за хазартните игри цялостната цел на тази законодателна реформа в сферата на услугите за хазартни игри е:
-
поддържане на потреблението на хазартни игри на умерено равнище;
-
закрила на младите и други уязвими лица срещу експлоатация или пристрастяване към хазартни игри;
-
закрила на потребителите на хазартни услуги чрез гарантиране на разумното, надеждно и прозрачно предоставяне на хазартни игри; и
-
опазване на обществения ред и предотвратяване на използването на хазартните игри за престъпни цели.
(9)
Съгласно Закона за хазартните игри „за предоставянето или организирането на хазартни услуги е необходим лиценз, освен ако настоящият закон или друг законодателен акт не предвижда друго“. Освен това предоставянето или организирането на хазартни услуги подлежи на данъчно облагане (член 1 от Закона за данъците върху хазартните игри).
(10)
Член 5 от Закона за хазартните игри дефинира хазартни игри като включващи следните дейности: i) лотария; ii) комбинирани хазартни игри и iii) залагания.
(11)
Комбинираните хазартни игри се отнасят до „дейности, при които участникът има шанс да спечели награда и при които вероятността за печалба зависи от комбинация от умение и шанс“. Следователно комбинираните хазартни игри включват игри, които често се предлагат от казина, например рулетка, покер, Бакара, Блек Джек и игрални автомати, които предлагат парични печалби.
(12)
Член 5 от Закона за хазартните игри определя организираните онлайн хазартни игри като „хазартна дейност, извършена от играч и доставчик на хазартни услуги, чрез използването на комуникация от разстояние“. Същата разпоредба дефинира хазартните игри в реални казина като „хазартна дейност, извършвана от играч и доставчик на хазартни услуги или агент на доставчици при физическия им контакт“. Услугите за залагания са дефинирани като „дейности, при които участник има възможност да спечели награда и при които се прави залагане за резултат от бъдещо събитие или възникването на бъдещо събитие“.
(13)
Съгласно членове 2-17 от Закона за данъците върху хазартните игри, игрите, които подлежат на данъчно облагане са i) лотария, включително и лотария с абонамент и лотария с нестопанска цел; ii) залагания, включително и тотализатор, iii) реални казина, iv) онлайн казина, v) игрални автомати, които предлагат парични печалби в игрални зали или питейни заведения, барове и др. vi) игри без залог.
(14)
В закона за данъците върху хазартните игри са заложени различни данъчни ставки в зависимост от това дали игрите се предоставят от онлайн казина или от реални казина.
(15)
Съгласно член 10 от Закона за данъците върху хазартните игри притежателите на лиценз за предоставяне на хазартни услуги в реални казина подлежат на облагане от 45 % от брутния приход от хазартни игри (залози минус печалби) минус стойността на жетоните и допълнителен налог от 30 % от брутния приход от хазартни игри (минус стойността на жетоните), който надвишава 4 милиона DKK (изчислени на месечна база). (8)
(16)
Съгласно член 11 от Закона за данъците върху хазартните игри притежателите на лиценз за предоставяне на хазартни услуги в онлайн казино подлежат на облагане от 20 % от техния брутен приход от хазартни игри.
(17)
Притежателите на лиценз за игрални автомати, които предлагат парични печалби (автомати с монета) в игрални зали, питейни заведения, барове и др. подлежат на облагане от 41 % от брутния приход от хазартни игри. Допълнителни 30 % се изплащат за игрални автомати в питейни заведения, барове и др. за брутни приходи от хазартни игри, които надвишават 30 000 DKK, и за игрални автомати в игрални зали за брутни приходи от хазартни игри, които надвишават 250 000 DKK. (9)
(18)
По отношение на лицензионните такси Законът за хазартните игри предвижда всяко лице, което кандидатства за лиценз за предлагане на залагания или игри в онлайн казино да плаща такса от 250 000 DKK (350 000 DKK при кандидатстване за лиценз за залагания и игри в онлайн казино едновременно) и годишна лицензионна такса между 50 000 DKK и 1 500 000 DKK в зависимост от приходите от игрални дейности.
(19)
Законът за хазартните игри задължава доставчиците на онлайн хазартни игри или да бъдат установени в Дания, или ако са местни лица в друга държава-членка от ЕС или от ЕИП да посочат одобрен представител (член 27).
3. ПРИЧИНИ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(20)
Комисията откри официална процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на разглежданата мярка с обосновката, че има вероятност тя да включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(21)
По-специално Комисията счете, че предвид съдебната практика мярката може да се приеме за селективна. Припомни, че всяка оценка на селективността на данъчната мярка следва да включва проучване на това дали дадена мярка е по-благоприятна за определени предприятия в сравнение с други предприятия, чието правно и фактическо положение е сравнимо с оглед на целта, заложена във въпросната схема. (10)
(22)
Предвид естеството на игрите, предлагани онлайн и в реални заведения, социалния аспект на двата вида хазартни игри и социоикономическия профил на потребителите, Комисията изразява съмнения относно това дали различията между хазартните игри онлайн и в реални казина са достатъчно съществени, за да се смята, че те не са сравними в правно и фактическо отношение за целите на тяхното данъчно облагане съгласно Закона за данъците върху хазартните игри.
(23)
Освен това на този етап от процедурата Комисията изразява становището, че ако мярката бъде приета за селективна prima facie, датските органи не са успели да установят, че мярката може да бъде обоснована от логиката на данъчната система.
(24)
В тази връзка датските органи твърдят, че данъчната ставка за хазартните игри, организирани онлайн, отразява необходимия баланс между постигане на целите на датското законодателството по отношение на закрила на играчи, от една страна, и възможност за отговор на конкуренцията на онлайн оператори, установени в други държави с по-ниски данъчни ставки, от друга страна.
(25)
Освен това по отношение на позоваването на датските органи на цялостните цели, заложени в Закона за хазартните игри (вж. параграф 2) Комисията изразява становището, че тези цели изглежда са от общ характер и не са присъщи за данъчната система. Тъй като в съдебната практика е установено, че единствено присъщите на данъчната система цели са уместни, Комисията счита, че датските органи не са обосновали в достатъчна степен своето твърдение, че селективността на разглежданата мярка е необходима поради логиката на данъчната система.
(26)
Освен това Комисията изразява становището, че законът, предмет на уведомлението, включва данъчно предимство, предоставено чрез използването на държавни ресурси, тъй като отказването от данъчни приходи осигурява на операторите на онлайн хазартни игри предимство под формата на значително по-ниска данъчна ставка. Освен това дотолкова, доколкото мярката осигурява селективно икономическо предимство на онлайн оператори с дейност в Дания, тя може да засегне търговията на вътрешния пазар и да наруши конкуренцията.
(27)
Най-накрая Комисията изразява съмнения от отношение на това дали мярката, предмет на уведомлението, попада в обхвата на която и да е от дерогациите, предвидени в членове 107, параграф 2 и 107, параграф 3 от ДФЕС.
4. МНЕНИЯ НА ДАТСКИТЕ ОРГАНИ
(28)
С писмо от 14 януари 2011 г. датските органи представиха своите мнения по отношение на решението на Комисията за откриване на процедура.
(29)
Като се позовават на списък с фактически и икономически различия между хазартните игри в онлайн и реални казина, посочени в уведомлението, датските органи потвърждават виждането, че хазартните игри онлайн следва да се считат за дейност, различна от хазартните игри в реални казина.
(30)
Според датските органи софтуерът, използван при някои електронни игри, предлагани в реални казина, и не е идентичен с този, използван в онлайн казина. Освен факта, че платформите и доставчиците не са едни и същи, се посочва, че са налице големи различия между тези електронни игри, тъй като физическото присъствие на потребителите на хазартни услуги е необходимо за играта им в реални казина. Физическото присъствие води до различни разходи (например транспорт, входна такса, такса за гардероб, храни и напитки), които не възникват при хазартните игри онлайн.
(31)
За датските органи фактът, че редица държави-членки забраняват хазартните игри, организирани онлайн, макар да разрешават игрите в реални казина, свидетелства за различията при предоставянето на двата вида игрални услуги.
(32)
Освен това датските органи твърдят, че Комисията не е взела предвид заключенията от „Проучване относно хазартните услуги на вътрешния пазар на Европейския съюз“ от 2006 г. (11), според което онлайн и реалните казина следва да се разглеждат като различни пазари.
(33)
Датските органи също подчертават, че оценката на Комисията се съсредоточава единствено върху реалните казина и не взема предвид игралните автомати (т.е. автомати с монети, но не и рулетки, Блек Джек, покер и др.), намиращи се в реални питейни заведения, барове и др. или игрални зали.
(34)
По отношение обосновката на мерките чрез логиката на данъчната система датските органи твърдят, че Комисията може би е изтълкувала погрешно целта на мярката, предмет на уведомлението. Тази мярка няма за цел да запази международната конкурентоспособност на датската игрална индустрия, а по-скоро да гарантира четирите цели, заложени в законодателството (поддържане на хазартните игри на умерено равнище; закрила на младите или на други уязвими лица срещу експлоатация чрез игри или развиване на зависимост към хазартни игри; закрила на играчите чрез гарантиране, че игрите се предлагат по справедлив, отговорен и прозрачен начин; гарантиране на обществения ред и предотвратяване на използването на хазартните игри за престъпни цели).
(35)
По отношение различните данъчни ставки за онлайн и реални хазартни дейности датските органи обясняват, че са изправени пред законодателна и регулаторна дилема. От една страна не могат повече да поддържат настоящото положение на монопол и да отлагат либерализацията на пазара на онлайн хазартни игри. От друга страна налагането на еднаква данъчна ставка за хазартни дейности в онлайн и реални казина би попречило на поставените от правителството в областта цели на политиката.
(36)
По-специално датските органи твърдят, че установяването на еднакво данъчно ниво за всички хазартни дейности би довело до непоследователни решения независимо от избрания данъчен модел. Изборът на модел въз основа на по-ниска универсална данъчна ставка от 20 % би осигурил силен стимул за хазартната дейност в реалните казина, което ще противоречи на общия интерес за защита на потребителите.
(37)
От друга страна модел, основан на по-висока универсална данъчна ставка, подобна на приложената по отношение на хазартните игри в реалните казина, би разубедил онлайн операторите да кандидатстват за лиценз за предоставяне на услуги в Дания, като по този начин целите за либерализация, заложени в закона, ще претърпят неуспех. Това също ще противоречи на общия интерес за закрила на потребителите, тъй като няма да е възможен ефективен контрол върху хазартните игри онлайн.
(38)
В подкрепа на своята позиция датските органи представиха меморандум от Министерство по въпросите на данъчното облагане от 6 март 2010 г. до говорителя за политиката на политическите партии в датския парламент относно данъчното ниво, което следва да се установи. (12) Меморандумът показва, че настоящото диференцирано данъчно облагане следва да се приеме за резултат от балансирането между, от една страна, гарантиране на спазването на закона, като, от друга, се увеличи максимално данъчният приход, а хазартните дейности се поддържат на умерено равнище.
(39)
В тази връзка датските органи считат, че също следва да се вземат предвид международната конкуренция и глобалният характер на пазара на онлайн хазартни игри. В тази връзка датските органи се позовават на „Проучване относно хазартните услуги на вътрешния пазар на Европейския съюз“, съгласно което разходите на доставчиците за осъществяване на стопанска дейност на собствения пазар не следва да надвишават разходите за провеждане на стопанска дейност на чужд пазар, така че за потребители и доставчици да е по-изгодно да провеждат дейност в рамките на собствените си юрисдикции в сравнение с други държави. (13)
(40)
Освен това датските органи твърдят, че принципът, приложен от Съда по случая Salzgitter, съгласно който Комисията не следва да сравнява нивото на данъчно облагане, предмет на уведомление, с нивата, приложими в други държави-членки, с цел определяне дали мярката, която подлежи на уведомлението, представлява държавна помощ (14), не се прилага по отношение на закона, предмет на уведомлението, тъй като диференцираното данъчно облагане между хазартните дейности в реални и онлайн казина се основава изключително на вътрешни данъчни съображения. По-специално датското правителство не е взело предвид данъчните ставки, приложими в други държави-членки, така че да увеличи конкурентоспособността на датския игрален сектор, а просто е имало за цел да постигне целесъобразен баланс между четирите гореспоменати цели на политиката по закона, предмет на уведомлението.
(41)
Освен това датските органи твърдят, че Комисията е изтълкувала неправилно случая Salzgitter, тъй като е разчитала на него не за оценяване на селективния характер на мярката, предмет на уведомление, а за проучване на това дали селективността на мярката, предмет на уведомление, може да бъде разглеждана като обоснована.
(42)
Поради гореспоменатите причини датските органи считат, че данъчната мярка, предмет на уведомление, следва да бъде разглеждана като обоснована от логиката на данъчната система, ако бъде установено, че е селективна.
5. МНЕНИЯ НА ТРЕТИ СТРАНИ
(43)
Комисията получи мнения на 17 заинтересовани трети страни, включително и жалбоподателите: седем асоциации (15), седем предприятия (16) и три държави-членки. (17)
(44)
По отношение на селективността на мярката някои от заинтересованите страни твърдят, че онлайн и реалните казина не се намират в сравнимо правно и фактическо положение, тъй като тези предприятия не извършват дейност на един и същи пазар и следователно данъчната мярка не се основава на общо приложима данъчна система. По този начин данъчната мярка не следва да бъде разглеждана като селективна.
(45)
В подкрепа на тази позиция заинтересованите трети страни твърдят, че предлаганите от реални и онлайн казина продукти се различават съществено. Дейностите, предлагани от реални казина, имат социален елемент, като за разлика от онлайн хазартните игри, дискусии, външен вид и физическа среда са централна част от хазартната дейност. Освен това хазартните игри в реални казина следва да се приемат за част от цялостния развлекателен опит, допълнен от други дейности като например предлаганите услуги от ресторанти, барове, конвенционални удобства и хотели.
(46)
В допълнение тези заинтересовани страни твърдят, че хазартните дейности в онлайн и реални казина не водят до един и същи риск от пристрастяване. В подкрепа на тази позиция може да се разглежда съдебната практика на Съда на Европейския съюз, който твърди, че „предлагането на игри на късмета по интернет може да се окаже източник на рискове от различено естество и по-висок ред в областта на закрила на потребителите.“ (18) Прави се препратка и към проучване на хазартните игри, публикувано от Institut National de la Santé et de la Recherche Médicale (19), според което хазартните игри, организирани онлайн, създават реален риск от пристрастяване, в отговор на който обаче е необходим регулиран пазар на хазартни дейности онлайн.
(47)
Освен това някои заинтересовани страни твърдят, че е налице сегментация на пазара на хазартни игри въз основа на различни канали за разпространение, което ще представлява важен елемент за разграничаване на различните въпросни пазари. В тази връзка те се позовават на становището на френския орган за конкуренцията от 20 януари 2011 г., който отбелязва, че хазартните игри онлайн могат да бъдат разграничени от хазартните игри в клубове или заведения. (20)
(48)
Някои от заинтересованите страни посочват и, че операторите на реални казина са изправени пред ограничен конкурентен натиск в определена географска област, където предлагат игрите си. За разлика от тях онлайн операторите се сблъскват с ожесточена конкуренция в лицето на други онлайн оператори. По-специално тъй като игралните продукти в реални казина са свързани с физическо местоположение, потребителите трябва да се придвижат физически до съответното местоположение. Например в Дания има едва шест места, на които могат да функционират реални казина. За разлика от тях онлайн хазартните дейности дават на потребителите достъп до голям брой игрални продукти, предлагани от различни международни оператори. Освен това силната конкуренция на онлайн казина се засилва още повече от наличието на специализирани уебсайтове, които сравняват предложенията на различни доставчици на хазартни игри онлайн, и чрез множеството блогове и форуми, които позволяват на играчите да сравняват продукти, цени и услуги, предлагани от онлайн оператори.
(49)
Междувременно тези заинтересовани страни посочват, че маржовете на печалбата, свързани с хазартни игри онлайн, са значително по-ниски от свързаните с хазартната дейност в реални казина, предвид ожесточената конкуренция сред онлайн операторите и липсата на такава конкуренция сред реалните казина. Следователно онлайн казината биха имали значително по-ниски маржове по отношение на коефициента на изплащане на печалба, т.е. процента на залозите, които се изплащат обратно на клиентите. Освен това реалните казина могат да предлагат други странични продукти и така да генерират допълнителна печалба като казино хотели, барове или ресторанти, които липсват в онлайн средата. Впоследствие тъй като операторите на реални казина могат да генерират по-висока печалба от хазартни игри в сравнение с онлайн операторите, различните данъчни ставки ще бъдат обосновани от принципа „финансова възможност за плащане“, съгласно който тези, които могат да понесат по-висока данъчна тежест, следва да плащат по-високи данъци.
(50)
Освен гореспоменатите аргументи някои заинтересовани страни също твърдят, че дори и да се установи, че датската мярка е селективна, критерият за селективност ще бъде обоснован от естеството и общата схема на данъчната система. Целта на датската диференцирана данъчна ставка бе да гарантира, че онлайн операторите ще кандидатстват за датски лиценз и следователно ще плащат датски данъци в бъдеще, като междувременно се гарантира, че са постигнати целите за закрила на потребителите, заложени в датското законодателство в областта на хазартните игри.
(51)
В тази връзка някои заинтересовани страни се позовават на известие на Комисията от 1998 г. относно прилагането на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (21), съгласно което общата цел на дадена данъчна система е събирането на приходи за държавни разходи. Въз основа на това те изразяват становището, че в противен случай няма да бъде постигната целта за оптимизирането на данъчните приходи от предоставяне на хазартни услуги онлайн на датски местни лица с по-висока данъчна ставка в сравнение със ставката, заложена за хазартни игри онлайн съгласно закона, предмет на уведомлението.
(52)
За разлика от горепосочените аргументи други трети страни - основно оператори на реални казина - представиха мнения срещу позицията на датските органи.
(53)
По същество тези заинтересовани страни твърдят, че датският данъчен режим следва да се разглежда като селективен, тъй като въвежда разлика в данъчното третиране между две групи предприятия, които са в сравнима правна и фактическа ситуация с оглед на целите на мярката. Тези страни твърдят, че онлайн и реалните казина извършват конкурентни дейности на един и същи пазар и следователно се намират в сравними ситуации.
(54)
В подкрепа на тази позиция заинтересованите страни твърдят, че игрите, предоставяни от онлайн и реални казина, са подобни. Правилата за казино игри следва да се приемат за едни и същи, а виртуалното взаимодействие с крупиетата или други играчи онлайн е сравнимо с реалното взаимодействие в реалните казина. Производителите на игрални автомати за реални казина произвеждат едни и същи модели за онлайн употреба и за реална употреба. Следователно от техническа гледна точка казино игрите, предлагани онлайн и в реални казина, са идентични по отношение на технологическите платформи, описания, характеристики, формати и параметри.
(55)
Освен това заинтересованите страни твърдят, че са сравними профилите на потребители на онлайн и реални казина. Следователно потребителският аспект следва да не се използва като уместен аргумент за разграничаване на хазартните игри онлайн от хазартните игри в реални казина.
(56)
Някои заинтересовани страни не смятат, че хазартните игри онлайн следва да се считат за различна дейност от хазартните игри в реални казина, а просто за друг канал, чрез който игрите се предлагат на играчите.
(57)
В допълнение към гореспоменатите аргументи заинтересованите страни изразяват становището, че настоящият игрален пазар следва да бъде считан за единен пазар, който претърпява основна промяна, белязана от съществено преминаване на играчи от реални към онлайн казина. Налице са няколко възможни причини за тази нова тенденция, включително и постоянно нарастващото използване на интернет, ниските оперативни разходи на онлайн казината на всички нива (съоръжения, персонал и фиксирани разходи), факта, че онлайн казината могат да предоставят навсякъде неограничен достъп до хазартни услуги онлайн 24 часа на ден, предвид настоящото развитие на новите технологии.
(58)
Заинтересованите страни предвиждат, че в бъдеще ще се увеличи това прехвърляне на пазарен дял от реални към онлайн казина, предвид бързия напредък на технологиите, търговските инициативи и навлизането на пазара на електронната търговия, които са направили този сектор от игралната индустрия особено динамичен и адаптивен. В тази връзка те се позовават и на становището на генерален адвокат Bot в случая с Liga Portuguesa de Futebol Profissional (22), според когото в резултат на въздействието на новите средства за комуникация игрите на късмета и хазартните игри, които в миналото са били достъпни единствено в специални помещения, могат сега да се играят по всяко време и на всяко място, предвид развитието на новите технологии като телефони, интерактивна телевизия и интернет.
(59)
Има препратка и към „Проучване на Комисията относно услугите за хазартни игри на вътрешния пазар“. (23) Следователно „бъдещето на хазартните игри в казината във все по-голяма степен ще бъде въз основа на сървър, тъй като игралните автомати все повече се развиват в посока игрален софтуер, който може да се свали“ (24). Тази тенденция ще бъде белязана от развитието на нови хибридни игрални салони.
(60)
Въз основа на горния аргумент заинтересованите страни стигнаха до заключението, че мярката е селективна, тъй като онлайн и реалните казина извършват дейности, които са в сравними правна и фактическа ситуация. Такава селективност не би могла да се обоснове и от логиката на данъчната система. Освен това те считат, че налагането на по-висока данъчна ставка няма да обезкуражи онлайн доставчиците да кандидатстват за лиценз в Дания.
(61)
В допълнение позоваването от страна на Дания на националните данъчни системи в други държави-членки с цел обосновка на нуждата от привличане на доставчици на онлайн казина не е съществено, тъй като според установената съдебна практика всяка обосновка следва да се основава единствено на националната данъчна система. (25) Също така аргументът на датските органи, че намаляването на данъчната ставка за определени предприятия е необходимо с цел увеличаване на конкурентоспособността на пазара, винаги е бил отхвърлян от съдилищата.
6. МНЕНИЯ НА ДАНИЯ ОТНОСНО МНЕНИЯТА НА ТРЕТИ СТРАНИ
(62)
Макар да потвърждават вижданията си, че мярката, предмет на уведомление, не е селективна и не представлява държавна помощ, датските органи посочват, че всички встъпили правителства защитават позицията, че от регулаторна гледна точка е необходимо да се направи разлика между онлайн и реални казина.
(63)
Също така посочват, че методиката, използвана за дефиниране на съответния пазар за целите на членове 101 и 102 от ДФЕС, е предназначена за частни предприятия и се основава на оценка на заместимостта на продукта от гледна точка на търсене и предлагане и следователно следва да се прилага за целта на оценка на държавна помощ. Прилагането на тази методика ще премине границите на правилата за държавна помощ, които се прилагат в настоящия случай по отношение на суверените данъчни правомощия на държава-членка.
(64)
От тази гледна точка хазартните игри онлайн следва да се разграничат от хазартните игри в реални казина. В тази връзка те се позовават и на становище на Комисията, прието при процедура за сливане, според което игралните автомати (автомати с джакпот, автомати с жетони и такива с развлекателни игри с парични или други награди) представляват отделен продуктов пазар. (26) Също така споменават и решението, прието от френския орган за конкуренция, според когото покерът в реални казина не е част от същия пазар като онлайн покера, тъй като покерът в реални казина изисква самоконтрол, наблюдение на останалите играчи, често по-високи разходи и ограничение от географска гледна точка. (27) Споменава се и решение за сливане, прието от британския орган за конкуренцията (Office of Fair Trading), който прави разграничение между лицензирани офиси за залагания, от една страна, и телефонни и интернет залагания, от друга. (28)
(65)
По отношение на различията в продуктовите пазари датските органи посочват, че според много встъпили органи в игралните заведения се предлагат допълнителни - и значително по-скъпи - услуги. От социологическа гледна точка датските органи повтарят виждането си, че играчите от разстояние и в реални казина са различни видове потребители, както е посочено и в наскоро издадената от Комисията Зелена книга относно хазарта по интернет на вътрешния пазар от 24 март 2011 г., в която се заявява, че профилът на потребителите на онлайн услуги изглежда е различен от този на клиентите на традиционни казина и пунктове за залагания. (29)
(66)
Датските органи също повтарят, че коефициентът на изплащане на печалба е значително по-висок при онлайн операторите, предвид ниските им оперативни разходи. Също посочват, че различията между онлайн и реалните казина са налице в техническите аспекти на използвания софтуер, различните нормативни актови за издаване на лицензи и господстващото положение на местно ниво за реалните казина.
(67)
Датските органи също оспорват интерпретацията на някои заинтересовани страни на гореспоменатото становище на генерален адвокат Bot по делото на Liga Portuguesa. Те посочват, че това становище, издадено в контекста на свободата на предоставяне на услуги, съответства на идеята, че следва да се приеме, че операторите на хазартни игри от разстояние са в различна правна и фактическа ситуация в сравнение с операторите на реални казина.
(68)
Датските органи обаче признават, че определени типове онлайн хазартни услуги може все пак да представлява друга форма на продажба, като в случая с услугите за залагания.
(69)
Във връзка с тези цели на закона, предмет на уведомлението, датските органи отхвърлят аргумента на някои заинтересовани страни, че законът, предмет на уведомлението, има за цел да привлече чуждестранни доставчици на хазартни услуги. Всъщност поставените от правителството цели са изброени в Закона за хазартните игри. Освен това общата цел на новия закон остава непроменена, тоест генериране на приход от хазартни игри като всяка подобна система за събиране на приходи за финансиране на държавния бюджет.
(70)
Датските органи също са съгласни с виждането, изразено от някои заинтересовани страни, че възможността на данъчно задължено лице да плаща може да се приеме за легитимна обосновка. В настоящия случай финансовият капацитет на операторите на хазартни игри онлайн действително би бил значително по-нисък.
(71)
Най-накрая датските органи посочват, че тяхната данъчна система в областта на хазартните игри от разстояние има за цел да гарантира възможно най-добрия приход. Следователно по-ниската данъчна ставка за хазартни игри онлайн би отразила нуждата от балансиране между четирите цели, заложени в закона, предмет на уведомлението, с нуждата от увеличаване до максимум на данъчните приходи.
7. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
7.1. Наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(72)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, е несъвместима с вътрешния пазар, ако засяга търговията между държавите-членки.
7.1.1. Държавни ресурси
(73)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС мярката трябва да бъде отпусната от държава-членка или чрез държавни ресурси. Загубата на данъчен приход е равна на използването на държавни ресурси под формата на фискални разходи.
(74)
В разглеждания случай наличието на държавни ресурси не е оспорвано от никоя от страните, нито от датските органи, нито от жалбоподателите, нито от трети страни.
(75)
Като позволяват на операторите на хазартни игри онлайн да плащат данъци със сравнително ниска ставка от 20 % от техния брутен приход от хазартни игри (30), датските органи се отказват от приходи, които представляват държавни ресурси. Следователно Комисията изразява виждането, че разглежданата мярка включва загуба на държавни ресурси и по този начин се отпуска чрез държавни ресурси.
7.1.2. Предимство
(76)
Мярката също следва да осигури финансово предимство на получателя. Идеята за предимство обхваща не само ползите, а и намесата, която под различна форма смекчава разходите, които обичайно се покриват от бюджета на дадено предприятие. (31)
(77)
В настоящия случай наличието на държавни ресурси не е оспорвано от никоя от страните, нито от датските органи, нито от жалбоподателите, нито от трети страни.
(78)
Съгласно Закона за данъците върху хазартните игри предприятията, които предлагат онлайн хазартни услуги, подлежат на данъчно облагане върху брутния им приход от хазартни игри със ставка 20 %. Тази ставка е съществено по-ниска в сравнение със ставката, приложима по отношение на операторите на реални казина. Следователно предприятията, които предлагат хазартни игри онлайн, се възползват от предимство под формата на по-ниска данъчна тежест. Това води до заключението, че разглежданата мярка включва предимство за предприятията, които предоставят хазартни услуги онлайн.
7.1.3. Нарушаване на конкуренцията и въздействие върху търговията
(79)
Съгласно условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС мярката трябва да засегне търговията в рамките на ЕС и да нарушава или да заплаши да наруши конкуренцията. В настоящия случай доставчиците на хазартни игри онлайн, установили се в Дания, ще бъдат изложени на конкуренция и ще бъдат ангажирани в търговия в рамките на Общността. Следователно Законът за данъците върху хазартните игри, който предвижда благоприятно данъчно облагане за датските предприятия, които предлагат хазартни услуги онлайн, непременно засяга търговията в рамките на Общността и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията.
7.1.4. Селективност
(80)
За да бъде разглеждана като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, мярката следва да бъде идентифицирана като селективна дотолкова, доколкото благоприятства за определени предприятия или производството на определени стоки.
(81)
Според установеното в съдебната практика тълкуване на селективност мярката е селективна, ако „цели частичното освобождаване на предприятията от финансови налози, които произтичат от нормалното прилагане на общата система за задължителни вноски, предвидени по закона“. (32) Следователно мярката е селективна, ако представлява отклонение от прилагането на общата рамка за данъчно облагане. Според действащата съдебна практика следва да се оцени дали дадена мярка благоприятства за определени предприятия за сметка на други предприятия, чието правно и фактическо положение е сравнимо с оглед на целта, поставена от въпросната схема. (33)
(82)
Съгласно съдебната практика, ако се установи, че мярката се отклонява от общата данъчна система, следва да се разгледа дали различията произтичат от естеството или от общата схема на данъчната система, от която е част. (34) С други думи въпросът е дали въпросната мярка, която изглежда селективна prima facie, е обоснована с оглед на логиката на данъчната система. (35)
(83)
При настоящия случай референтната система следва да бъде дефинирана като системата за данъчно облагане за датски хазартни дейности. Законът за данъците върху хазартните игри има за цел регулирането на плащането на данъци върху всички хазартни дейности, предлагани или организирани в Дания, независимо дали са онлайн или чрез реални казина. Следователно разглежданата мярка (т.е. диференцирано данъчно облагане в полза на хазартни дейности онлайн) следва да бъде оценена спрямо тази референтна данъчна система.
(84)
Тъй като законът, предмет на уведомлението, предвижда притежателите на лиценз, които предлагат игри в онлайн казина, да подлежат на данък от 20 % от брутния приход от хазартни игри, макар притежателите на лиценз, които предлагат игри в реални казина, да подлежат на основен данък от 45 % от брутния приход от хазартни игри и на допълнителен данък от до 30 % от брутния приход от хазартни игри, възниква въпросът дали операторите на онлайн и реални хазартни услуги, които подлежат на различни данъци, следва да бъдат разглеждани като сравними в правно и фактическо отношение.
(85)
В тази връзка датските органи се придържат към твърдението, че хазартните дейности в онлайн и реални казина не са правно и фактически сравними по отношение на платформи, разходи, финансови маржове, социални възможности, доставчици или продукти.
(86)
Освен това както и другите заинтересовано страни, те подчертават съществената разлика между двете категории оператори по отношение на ожесточената конкуренция пред онлайн казината в сравнение с липсата на конкуренция сред операторите на реални казина.
(87)
Въпреки броя на обективни различия между операторите на онлайн и реални казина (като физическо срещу онлайн присъствия) Комисията счита, че гореспоменатите различия между онлайн и реални казина не са достатъчни за установяване на съществено и решаващо разграничаване в законодателството и фактическото положение между двата вида предприятия.
(88)
В тази връзка Комисията отбелязва, че игрите, предлагани от оператори на реални и онлайн казина, са еквивалентни. Игрите, предлагани както от онлайн, така и от реални оператори - включително и рулетка, Бакара, Пунто Банко, Блек Джек, покер и хазартни игри на игрални автомати - са част то една и съща хазартна дейност независимо от техните онлайн или реални настройки. Освен това от техническа гледна точка казино игрите, предлагани онлайн и в реални казина, изглежда са сравними по отношение на технологични платформи, формат и параметри.
(89)
В тази връзка Комисията счита, че що се отнася до данъчното облагане на хазартните дейности, хазартните игри онлайн се явяват различен канал за разпространение на подобен вид хазартни дейности. В подкрепа на тази позиция Комисията отбелязва съществените усилия, полагани от онлайн казина, за да симулират изживяванията в реално казино, така че онлайн играчите да имат усещането, че играят в реално казино, а не във виртуална среда.
(90)
За да подкрепят тяхното виждане, че хазартните игри онлайн и в реални казина са правно и фактически несравними дейности, датските органи се позовават и на решение на британския орган за конкуренцията (Office of Fair Trading), която прави разграничение между лицензирани пунктове за залагания, от една страна, и залагания по телефона или интернет, от друга. (36) Това позоваване обаче противоречи на позицията на датските органи, че залаганията онлайн и в реални казина са идентични услуги. (37) В тази връзка противоречиво е и твърдението, че датските органи следва да приемат услугите за залагания в реални казина и онлайн за подобни дейности и следователно те да подлежат на едно и също данъчно облагане, като междувременно други видове хазартни игри в онлайн и реални казина са различни дейности и подлежат на различни данъчни ставки.
(91)
Датските органи също се позовават на решението по делото Candover-Cinven-Gala (38), което определя, че игралните автомати (автомати с джакпот, автомати с жетони или автомати за развлекателни игри с парични или други награди) представляват независим продуктов пазар. (39) Въпреки това освен факта, че това решение не засяга отпускането на държавна помощ, нито въпроса със селективността, трябва да се отбележи, че въпреки че решението гласи, че „игралните автомати (автомати с джакпот, автомати с жетони и автомати за развлекателни игри с парични или други награди) представляват отделен продуктов пазар“, в него се заявява, и че могат да се приемат за интегрирани в пакета хазартни дейности на съответните заведения, в които са разположени, т.е. казина, бинго зали, игрални зали, барове и пунктове за залагания, и др. (40)
(92)
По същия начин предполагаемите различия в социоикономическите профили на потребителите, рисковете от пристрастяване или пазарната оценка са недостатъчни за доказване, че хазартните игри в онлайн и реални казина представляват два различни вида дейности, които не са правно и фактически сравними. Някои от проучванията, на които се позовават както датските органи, така и жалбоподателите, изглежда съдържат достатъчно констатации в подкрепа на противоречащи си заключения. Така във връзка с Проучване на Комисията от 2006 г. относно хазартните услуги на вътрешния пазар (41) датските органи твърдят, че проучването посочва, че пазарите на онлайн и реални казина са отделни. (42) За разлика от това същият доклад се цитира от някои заинтересовани страни (43) с цел доказване, че пазарът на хазартни услуги онлайн не следва да се приема за нов пазар, а по-скоро за развитие на самия пазар на хазартни услуги, белязан от развитието на нови хибридни игрални салони. (44)
(93)
По същия начин се откриват противоречиви твърдения в проучването, извършено от Датския национален център за социални изследвания (45), което е цитирано от датските органи и жалбоподателите. Макар датските органи да твърдят, че потребителите на хазартни услуги в реални казина се различават от тези в онлайн казина по отношение на възраст, пол и образователно ниво, жалбоподателите, позовавайки се на същото проучване, стигат до обратното заключение, като твърдят, че проучването посочва, че няма съществени разлики между профилите на потребителите, които играят в реални и онлайн казина. Според тях в проучването се посочва, че потребителите на хазартни услуги, които играят в реални и онлайн казина, обикновено биха били едни и същи млади мъже на възраст между 18 и 24. (46)
(94)
Предвид гореспоменатото Комисията стигна до заключението, че онлайн и реалните казина следва да се приемат за правно и фактически сравними. Тъй като хазартните услуги както в онлайн, така и в реалните казина създават едни и същи рискове, мярката, предмет на уведомлението, е насочена към онлайн и реалните хазартни услуги. Разглежданата мярка въвежда диференцирано данъчно облагане в полза на оператори на хазартни игри онлайн и в ущърб на реалните казина. Следователно разглежданата мярка следва да се приеме за селективна prima facie по смисъла на член 107 от ДФЕС, тъй като представлява отклонение от общия данъчен режим.
(95)
Обосновката на селективния характер prima facie на мярката посредством естеството и общата схема на системата следва да се оцени с оглед на действащата съдебна практика. Ръководните принципи или обосновка на данъчната система могат да се използват за обосновка на селективността на мярката.
(96)
В тази връзка датските органи твърдят, че предвид особеностите на въпросния сектор, диференциалното данъчно облагане в полза на оператори на хазартни услуги онлайн представлява единственият начин за гарантиране на ефективността на техния данъчен режим. Установяването на по-висока данъчна ставка би обезкуражило операторите на хазартни игри онлайн да кандидатстват за датски лиценз, докато въвеждането на по-ниска данъчна тежест за всички оператори би противоречало на цялостната цел за поддържане на хазартните игри на разумно ниво.
(97)
Датските органи също така твърдят, че финансовият капацитет на операторите на хазартни игри онлайн, който се предполага, че е по-нисък в сравнение с операторите на реални казина, обосновава различните данъчни ставки между двете категории оператори.
(98)
С оглед на горните аргументи Комисията припомня, че според съдебната практика (47) и Известие на Комисията относно прилагането на правилата за държавни помощи по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (48) държавата-членка трябва да установи дали разглежданата мярка произтича от основните или ръководните принципи на тази система. Обосновката въз основа на естеството или цялостната структура на въпросната данъчна система представлява изключение от принципа за забрана на държавна помощ. Следователно трябва да подлежи на строго тълкуване. (49)
(99)
Това води до заключението, че от датските органи се очаква да докажат, че въпросната данъчна мярка е обоснована от логиката на данъчната система. Датските органи обаче не са представили достатъчно и убедителни доказателства в подкрепа на твърдението, че намаляването на данъчната ставка за определен сегмент (онлайн оператори) от по-обширна категория (оператори на хазартни услуги) като средство, което гарантира, че първите ще кандидатстват за лиценз, произтича от принципите и логиката в основата на данъчната система. По-специално целта за привличане на чуждестранни оператори на хазартни услуги онлайн в Дания и регулирането им от датските правила следва да се приеме като цел на публичната политика, която е извън логиката на данъчната система.
(100)
По същия начин във връзка с предполагаемо по-малкия капацитет за плащане на операторите на хазартни игри онлайн датските органи не са успели да установят, че е налице разлика в рентабилността на онлайн и реалните казина, която би обосновала диференциалното данъчно облагане. Датските органи също не показаха, че финансовият капацитет за плащане е принцип, присъщ за тяхната система за пряко корпоративно данъчно облагане, на която може да се разчита в настоящия случай за обосновка за диференцирано данъчно облагане на онлайн и реални казина.
(101)
От горепосоченото следва, че Комисията не счита, че селективността на закона, предмет на уведомление, е обоснована с оглед на логиката на данъчната система.
7.1.5. Заключение
(102)
С оглед на гореспоменатото Комисията счита, че критериите, заложени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, са изпълнени и че мярката за налагане на по-ниска данъчна ставка за хазартни игри онлайн представлява държавна помощ за доставчици на хазартни услуги онлайн, установени в Дания.
7.2. Съвместимост на мярката въз основа на член 107, параграф 3 от ДФЕС
(103)
В член 107, параграфи 2 и 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз са заложени правила, които определят кога определени мерки за помощ са съвместими с вътрешния пазари и какви видове помощ могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар.
(104)
Комисията счита, че разглежданата мярка може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар съгласно дерогация, заложена в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, който позволява помощите „…да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.“
(105)
Комисията отбелязва, че мярката не попада в обхвата на действащите насоки за прилагане на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Следователно това трябва да се оцени пряко с оглед на тази разпоредба в Договора. За да бъде съвместима по член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, дадена мярка за помощ трябва да цели постигането на цел от общ интерес в необходима и пропорционална степен. При оценяване на съвместимостта на мярката с вътрешния пазар Комисията измерва положителното въздействие по отношение на постигането на цел от общ интерес спрямо потенциалните отрицателни странични ефекти като нарушаване на търговията и конкуренцията. Този тест се основава на тристепенно проучване. Първите два етапа се съсредоточават върху положителното въздействие от държавната помощ, а третият етап разглежда отрицателните ефекти и произтичащите от тях положителни и отрицателни ефекти. (50) Тестът е структуриран по следния начин:
(1)
Мярката за помощ има ли добре дефинирана цел от общ интерес?
(2)
Помощта съобразена ли е с постигането на целта от общ интерес, т.е. помощта предложена ли е в отговор на пазарна неефективност или друга цел? И по-специално:
а)
мярката за помощ целесъобразен инструмент ли е, т.е. съществуват ли други по-подходящи инструменти?
б)
налице ли е стимулиращо въздействие, т.е. помощта променя ли поведението на потенциални бенефициери?
в)
мярката за помощ пропорционална ли е, т.е. може ли същата промяна в поведението да се постигне с по-малка помощ?
(3)
Ограничено ли е нарушението на конкуренцията и въздействието върху търговията, така че окончателният баланс да е положителен?
7.2.1. Цел от общ интерес
(106)
Датските органи обясняват, че са взели решение да предприемат реформа на действащото законодателство в областта на хазартните игри и услугите за залагания с цел смяна на сегашния монополен режим с регулиран и частично либерализиран режим. Либерализацията се приема за необходимост inter alia за съобразяване със законодателството на ЕС след започването на производство и издаването на мотивирано становище на 27 март 2007 г. (51) и в отговор на заплахата от незаконни хазартни услуги онлайн, предлагани от доставчици на игрални услуги, установени в други държави.
(107)
До настоящия момент датският сектор за хазартни игри основно е бил под държавен монопол, тъй като е бил издаден един лиценз на държавното предприятие „Danske Spil“ A/S. Въпреки че нормативната уредба забранява на чуждестранни доставчици на хазартни игри онлайн да предлагат услугите си на потребители в Дания, много доставчици на хазартни игри онлайн, установени в други държави-членки и трети държави, предлагат услугите си чрез канали, които не се намират в Дания, като сателитни телевизионни канали от Обединеното кралство. В уведомлението си датските органи заявяват, че на практика не могат да забранят на други доставчици на хазартни игри да предлагат услугите си в Дания поради производство в датски съд, при което се е установило, че настоящият монопол в датския хазартен сектор представлява ограничение на свободното движение на услуги. В резултат на това остава налице незадоволителна ситуация, при която законността на съществуващия монопол е поставена под съмнение не само в административно и съдебно производство, а и чрез пряко предоставяне на хазартни услуги онлайн от нелицензирани оператори, установени в други юрисдикции.
(108)
Съгласно обяснителен меморандум към Закона за хазартните игри процесът на либерализация е обоснован от последните технологически тенденции, което означава, че Дания сега е част от общество на глобални комуникации, където потребителите имат достъп до широк кръг услуги на доставчици от различни юрисдикции. През последните десет години игралната индустрия се е превърнала в основен продукт за продажби в интернет, особено след въвеждането на онлайн покер. Интернет осигурява на датските граждани възможността да сравняват продуктите и продуктовата гама на „Danske Spil“ с различни продукти, предлагани от доставчици на хазартни игри онлайн, установени в Обединеното кралство, Малта, Гибралтар и други държави. През последните години все повече датчани са започнали да ползват хазартни услуги, предлагани от международни доставчици на игри. Както бе обяснено от датските органи, правителството се опасява, че при липсата на ефективно регулиране и контрол предоставянето на игрални услуги може да породи негативни последствия за обществото като престъпност и нарушаване на обществения ред и може да доведе до пристрастяване към хазартните игри на уязвими лица. Междувременно печалбите на „Danske Spil“ бележат постоянен спад. Следователно датските органи трябва да имат възможност да регулират и контролират игралните услуги, предлагани на датски граждани с цел въвеждане на контролирана рамка на игралната индустрия и следователно предотвратяване на отрицателните последствия за обществото.
(109)
В тази връзка Комисията припомня, че секторът на хазартни игри никога не е подлежал на хармонизация в рамките на Европейския съюз. Съгласно член 2 от Директивата за услугите хазартните дейности изрично са изключени от обхвата на директивата. (52) Въпреки липсата на каквото и да е вторично законодателство в областта обаче трансграничните хазартни дейности попадат в обхвата на основните свободи по Договора, а именно свободата на установяване (член 49 от ДФЕС) и свободното предоставяне на услуги (член 56 от ДФЕС).
(110)
По същество член 56 от ДФЕС забранява ограниченията на свободното предоставяне на услуги в рамките на Съюза, дори и ако тези ограничения се прилагат без разлика по отношение на национални доставчици на услуги и на доставчици от други държави-членки, ако има вероятност ограниченията да забранят, възпрепятстват или направят по-малко привлекателни дейностите на доставчиците на услуги, които са се установили в друга държава-членка, където те законно предоставят такива услуги. (53) Според установената съдебна практика законодателството на дадена държава-членка, която забранява на доставчици, установили се в друга държава-членка да предлагат услуги на територията на първата държава-членка по интернет, представлява ограничаване на свободното предоставяне на услуги, заложено в член 56 от ДФЕС (54). Освен това свободното предоставяне на услуги е в полза както на доставчиците, така и на получателите на услугите. (55)
(111)
При настоящия случай въпреки че предоставянето на хазартни услуги не попада по презумпция в обхвата на основните свободи по член 56 от ДФЕС, датското законодателство също засяга свободата на установяване. Член 27 от Закона за хазартните игри задължава доставчиците на хазартни игри онлайн или да бъдат установени в Дания, или, ако са местни лица на друга държава-членка от ЕС или от ЕИП, да посочат одобрен представител. Обосновката за ограниченията е една и съща както за свободата на установяване, така и за свободното предоставяне на услуги.
(112)
Ограниченията на тези основни свободи са приемливи единствено като изключителни мерки, изрично предвидени по член 52 от ДФЕС или обосновани съгласно съдебната практика на Съда от съображения за първостепенен обществен интерес. Член 52, параграф 1 от ДФЕС позволява ограничения, обосновани по съображения за обществен ред („ordre public“), обществена сигурност или обществено здраве.
(113)
По отношение на хазартните дейности определен брой причини от първостепенен обществен интерес са признати в решенията на Съда като целите за закрила на потребителите и защита както срещу измами, така и срещу подтикване към хазартна дейност както и общата нужда от опазване на обществения ред. В този контекст морални, религиозни и културни фактори и неблагоприятни от морална и финансова гледна точка последствия за лицето и обществото, свързани с игралната индустрия и залаганията, могат да служат за обосновка на наличието от страна на националните органи на свобода на преценка, необходима, за да им позволи да определят каква закрила на потребителите и опазване на обществения ред да изискват. Следователно ограниченията трябва във всеки случай да бъдат обосновани от задължителни изисквания от общ интерес, трябва да бъдат целесъобразни за постигането на целта, която преследват, и трябва да не надвишават необходимото за постигането ѝ. Трябва да се прилагат без дискриминация. (56)
(114)
Следва да се отбележи обаче, че загубата на данъчен приход не е едно от съображенията, изброени в член 52 от ДФЕС, нито е прието в съдебната практика (57) и следователно не може да се приеме за съображение от първостепенен обществен интерес, което може да се използва при обосновка на мярката, която по същество противоречи на основната свобода.
(115)
По-специално по отношение на обосновката на ограниченията на предоставянето на трансгранични хазартни услуги Съдът постанови, както следва (58):
„57.
Предвид очертаните обстоятелства (…) следва да се отбележи, че правната уредба на хазартните игри е една от областите, в които между държавите членки съществуват значителни различия от морално, религиозно и културно естество. При липса на хармонизация по въпроса на общностно равнище всяка държава членка трябва да прецени в тези области и в съответствие със собствената си ценностна система изискванията, които включва защитата на съответните интереси.
58.
Само обстоятелството, че дадена държава членка е избрала различна система за защита от приетата в друга държава членка, не би могло да окаже въздействие върху преценката на необходимостта от и пропорционалността на приетите в тази област разпоредби. Последните трябва да се преценяват само с оглед на целите, преследвани от компетентните органи на съответната държава членка, и на равнището на защита, което те възнамеряват да осигурят.
59.
Ето защо държавите членки са свободни да установяват задачите на своята политика в областта на хазартните игри и, когато се налага, да определят с точност търсеното ниво на защита. Въпреки това ограниченията, които налагат, следва да удовлетворяват условията за пропорционалност, очертани в практиката на Съда (Решение по дело Placanica и др., посочено по-горе, точка 48).
(…)
69.
В това отношение следва да се отбележи, че секторът на предлаганите по Интернет хазартни игри не е хармонизиран на общностно равнище. Следователно дадена държава членка може основателно да смята, че само законното предлагане по Интернет в този сектор от оператор (…) на услуги в друга държава членка, в която той е установен и в която по принцип за него вече се прилагат законови условия и се упражнява контрол от страна на компетентните органи на последната държава, не би могло да се приеме за достатъчна гаранция за защита на потребителите в държавата срещу рискове от измама и престъпни прояви предвид затрудненията, пред които при подобни обстоятелства могат да бъдат и зправени органите на държавата членка по установяване, за да оценят професионалните качества и почтеността на операторите.
70.
Освен това поради липсата на пряк контакт между потребителя и оператора достъпните по Интернет хазартни игри са свързани с по-големи по значение и различни по естеството си опасности спрямо традиционните пазари на такива игри, що се отнася до евентуалните измами, извършвани от операторите спрямо потребителите.“
(116)
В наскоро издадено решение Съдът също посочи подробно рисковете от хазартните игри онлайн. (59)
„103.
Необходимо е да се напомни, че характеристиките, присъщи на предлагането на хазартни игри по интернет, могат също да се окажат източник на значително увеличени рискове от различен характер в областта на защитата на потребителите, и конкретно на младите хора и на лицата, които имат особена склонност към игри или могат да развият такава склонност, в сравнение с традиционните пазари на такива игри. Освен липсата на посочената по-горе пряка връзка между потребителя и оператора особено лесният и траен достъп до предлаганите по интернет игри, както и потенциално високият обем и честота на такова предлагане с международен характер в среда, която освен това се характеризира с изолираност на участника в игрите, с анонимност и с липса на социален контрол, представляват също така фактори, които могат да благоприятстват развиването на пристрастяване към игри и изразходването на прекомерни средства във връзка с тях, както и съответно да засилят свързаните с тях отрицателни социални и морални последици, както са изведени те на преден план от постоянната съдебна практика.
104.
От друга страна, следва да се отбележи, че предвид правото на преценка, с което разполагат държавите членки във връзка с определянето на равнището на защита на потребителите и на обществения ред в сектора на хазартните игри, с оглед на критерия за пропорционалност не е задължително приетата от органите на държава членка ограничителна мярка да съответства на концепция, споделяна от всички държави членки по отношение на способите за закрила на въпросния законен интерес (вж. по аналогия Решение от 28 април 2009 г. по дело Комисия/Италия, C-518/06, Сборник, стр. I-3491, точки 83 и 84).
105.
Предвид всичко изложено по-горе следва да се признае, че мярка, с която се налага забрана, насочена към всякакъв вид хазартни игри по интернет, по принцип може да се счита за подходяща за преследване на легитимните цели за предотвратяване на подтикването към изразходване на прекомерни средства във връзка с игрите и за борба срещу пристрастяването към тях, както и за защита на младите хора, дори когато предлагането на такива игри продължава да бъде разрешено по по-традиционни канали.“
(117)
Липсата на хармонизация в сферата на хазартните игри и различните подходи на държавите-членки по отношение на позволените игри и операторите, оторизирани са ги предлагат обрисува картина на силно фрагментиран вътрешен пазар за предоставяне на трансгранични хазартни услуги. Макар някои държави-членки да ограничават или дори да забраняват предлагането на някои игри на късмета, други са избрали по-отворени пазари. Много държави-членки също наскоро са преразгледали законодателството си в сферата на хазартните игри или са в процес на преразглеждане с оглед на ръста на услугите за хазартни игри онлайн.
(118)
Датските органи не са представили подробни данни за размера на незаконните хазартни дейности на датски местни лица, а вместо това посочват, че развитието на нерегламентирания сектор за хазартни игри онлайн е обезпокояващ аспект от гледна точка на обществото.
(119)
Тази тенденция се потвърждава в Зелената книга на Европейската комисия от март 2011 г. (60) В придружаващия Работен документ на Комисията се цитира брутен приход от хазартни игри за хазартните дейности онлайн в Дания от 250 милиона EUR за 2008 г., от които 14 % (т.е. 34 милиона EUR) са свързани с казино игри, а 22 % (т.е. 56 милиона EUR) с покер. (61) По определение както казино игрите онлайн, така и онлайн покерът са забранени дейности.
(120)
Очаква се тези цифри да нараснат. В Зелената книга се докладва, че хазартните игри онлайн са най-бързо разрастващият се сегмент от пазара за хазартни игри, със 7,5 % годишни приходи от целия пазар за хазартни игри за 2008 г. (ЕС-27) и се очаква да удвои размера си до 2013 г. (62) Второ, делът на националното потребление на хазартни игри, свързано с хазартните дейности онлайн, се оценява на 21,9 % в Дания, т.е. втори по големина дял в рамките на ЕС, където средното ниво е 7,5 %. (63)
(121)
Като се вземе предвид гореспоменатата съдебна практика както и цялостната характеристика на пазара на хазартни услуги в ЕС, Комисията изразява виждането, че аргументите, представени от датските органи за обосновка на приемането на мярката, предмет на уведомлението, са добре подкрепени. По-специално Комисията осъзнава особеностите на разглежданите дейности: хазартните игри, предоставени по интернет, са преобразили сектора, чрез създаването на световен пазар, на който физическите граници са размити. В този контекст, както бе посочено в Зелената книга от 2011 г. (64), Комисията също отбелязва нуждата от контрол на сектора за хазартни игри онлайн с цел предотвратяване на отрицателните последствия, които хазартните игри онлайн оказват върху потребителите. В допълнение към значителния риск от пристрастяване към хазартни игри онлайн, установен от редица социални проучвания (65), специално внимание следва да се обърне на непълнолетни и други уязвими лица, включително и потребители с ниски доходи, потребители на хазартни услуги с предишно пристрастяване към хазарт и млади възрастни, които не осъзнават рисковете, свързани с проблемите на хазартните игри. С цел закрила на тези категории потенциални играчи държавите-членки следва да имат възможност за контрол на сектора на хазартни игри онлайн и чрез налагане на ограничение на възрастта или условия за лицензиране, посредством контрол на системите за обработка на плащанията и ограничаване на ограничаване на маркетинга и популяризирането на хазартните игри онлайн.
(122)
Следователно предприетата в Дания реформа в резултат на приемането на закона, предмет на уведомлението, съответства на целта на Зелената книга на Европейската комисия от 24 март 2011 г. относно хазарта по интернет на вътрешния пазар, която имаше за цел да допринесе за приемането в държавите-членки на нормативна уредба за предоставянето на хазартни игри онлайн с цел по-голяма правна сигурност за всички участници. (66) Зелената книга бе отговор на заключенията на Съвета от декември 2010 г., които приветстваха широка консултация от страна на Европейската комисия относно хазарта по интернет на вътрешния пазар, която би позволила задълбочен дебат по въпросите, повдигнати по-специално във връзка с хазартните услуги онлайн, (67) и резолюцията на Европейския парламент, приета на 10 март 2009 г., с която се призовава Комисията в тясно сътрудничество с националните правителства да проучи икономическите и неикономическите последствия от предоставянето на трансгранични хазартни услуги. (68) Трябва да се подчертае, че законодателната реформа, реализирана чрез закона, предмет на уведомлението, отговаря на целите, защитавани от Комисията, което е довело до откриването на процедура за установяване на нарушение и изпращането на мотивирано становище до датските органи през март 2007 г. (69)
(123)
Поради тези съображения Комисията счита, че Законът за данъците върху хазартните игри, предмет на уведомлението, дотолкова, доколкото той ще либерализира пазара и ще позволи на датски и чуждестранни оператори на хазартни игри онлайн да предоставят услугите си на датски жители, като междувременно гарантира, че те изпълняват необходимите условия за лицензиране от датските органи, служи на добре дефинирана цел от общ интерес.
7.2.2. Помощ, съобразена с желаната цел
(124)
Мярката за помощ се приема за необходима и пропорционална, когато представлява целесъобразен инструмент за постигането на идентифицирана цел от общ интерес, когато има насърчаващо въздействие върху бенефициерите и когато не води до ненужно нарушаване на конкуренцията.
(125)
Датското правителство взе решение за либерализиране на датския пазар за хазартни игри онлайн и за разрешаване на издаването на неограничен брой онлайн лицензи. Издаването на такъв лиценз обаче подлежи изпълнението на редица условия, свързани inter alia с надеждността на ръководството на дружеството, което кандидатства за лиценз. За успеха на либерализацията датското правителство също взе решение за намаляване на данъчното облагане за онлайн оператори, като единство остави непроменени данъчните ставки за оператори на реални казина. В тази връзка жалбоподателите твърдят, че намаляването на данъчната ставка за онлайн оператори не е най-целесъобразното решение. Например блокирането на плащания и комуникация (инструменти за изкуствено отделяне) все пак могат да бъдат използвани за постигането на целите на процеса на либерализация без нуждата от налагане на по-ниски данъчни ставки за онлайн оператори. Според жалбоподателите Дания следователно е могла да избере да укрепи забраната за незаконни хазартни игри онлайн чрез блокиране на „плащания и комуникация“ (филтриране по имена на домейни, блокиране на интернет протокол и блокиране на плащания) или чрез ограничаване на броя лицензи, които да се издадат.
(126)
Във връзка с използването на „системите за блокиране“ в Зелената книга на Комисията се заявява, че ефикасността на системата за блокиране зависи от предварително определен и актуализиран списък за блокиране, както и от ефикасни софтуерни системи. Датските органи обаче посочват, че имат съмнения дали тези системи за блокиране могат да доведат до очакваните резултати, тъй като потребителите на хазартни игри онлайн могат да заобиколят интернет блокирането, като променят използваните „портове“, а забраната на определени плащания може да блокира напълно законни търговски транзакции, различни от плащания, свързани със залози и награди.
(127)
Във връзка с възможността за издаване на ограничен брой онлайн лицензи, въздействието зависи от броя лицензи, който следва да се издаде. Ако броят е ограничен до само няколко лиценза, малкият брой конкуренти ще намали конкуренцията и ще повлияе върху предлагането, което би означавало по-високи разходи за потребители под формата на по-нисък коефициент на изплащане на печалба в сравнение с неограничения брой лицензи. Намаленият брой лицензи също ограничава разнообразието и качеството на избор на потребителите на пазара и позволява на производителите да полагат по-малко усилия при изпълнението на желанията и нуждите на потребителите. (70) Ограничаването на броя лицензи също поставя въпроси по отношение на критериите за определяне на броя лицензи по непроизволен начин, как и коя институция упражнява мониторинг върху изискванията за лицензиране и какво се предприема по отношение на незаконното предоставяне на услуги, т.е. кой какви мерки предприема срещу незаконно предоставените хазартни услуги. (71)
(128)
С оглед на тези съображение Комисията счита, че по-ниската данъчна ставка за хазартните дейности онлайн е целесъобразен инструмент за постигане на целите на либерализацията, заложени в новия Закон за хазартните игри. Мярката помощ ще гарантира, че онлайн операторите, които желаят да предоставят хазартни услуги на датски граждани, ще кандидатстват за лиценз и ще изпълнят приложимите национални разпоредби.
(129)
Комисията счита, че мярката за помощ може да промени поведението на чуждестранните доставчици на хазартни игри онлайн, тъй като по-ниската данъчна ставка представлява стимул за такива оператори да получат лиценз в Дания и следователно да започнат да предлагат законни хазартни услуги онлайн.
(130)
Помощта се приема за пропорционална, единствено ако същата промяна в поведението не може да бъде постигната с по-малка помощ и по-малко нарушаване. Размерът на помощта трябва да бъде ограничен до минимума, необходим за извършването на дейността, която ще получи помощта. В настоящия случай Комисията счита, че датските органи са изготвили мярката, така че да намалят евентуалния размер на включена държавна помощ и да сведат до минимум нарушаването на конкуренцията в резултат на мярката.
(131)
В меморандума, представен от датското Министерство по въпросите на данъчното облагане от 6 март 2010 г. на говорителите за политиката на политическите партии в датския парламент на ниво наложен данък (72), изборът на по-ниска данъчна ставка от 20 % от брутния приход от хазартни игри за хазартната дейност онлайн бе обоснован от следните критерии:
а)
Хазартните игри, предоставени по датски лицензи, следва да се адаптират към настоящото предлагане от доставчици на хазартни игри онлайн в чужбина, т.е. данъчната ставка следва да се измени с цел съобразяване с високите коефициенти на изплащане на печалба, предлагани от чуждестранни доставчици на хазартни игри онлайн, което да ги мотивира да кандидатстват на практика за лиценз.
б)
Общият брой предлагани игри следва да се увеличи, което да доведе като цяло до нарастване на оборота.
в)
Хазартните продукти следва да бъдат толкова атрактивни, че играчите да не искат да изберат уебсайтове на чужди (незаконни) оператори.
г)
Инструментите за блокиране следва да се използват за гарантиране в комбинация с букви а) - в), че ще се сведат до минимум хазартните игри на уебсайта на незаконни оператори.
(132)
В този меморандум датските органи отбелязват, че законодателството на Обединеното кралство, което следва да се разглежда като много близко с датската нормативна уредба в областта на хазартните игри, предвижда данъчна ставка от 15 % за хазартните игри онлайн. Датските органи считат, че данъчната ставка за хазартните игри онлайн може да бъде по-висока отколкото в Обединеното кралство, тъй като за разлика от Обединеното кралство Дания ще въведе и допълнителни мерки за блокиране, за да възпрепятства играчите да използват уебсайтове на чуждестранни оператори, които не са получили датски лиценз.
(133)
По аналогичен начин датските органи цитират примерите с Франция и Италия, които са либерализирали своите пазари и са наложили по-високи данъчни ставки в сравнение с Обединеното кралство. Датските органи отбелязват, че тези пазари са значително по-големи от датския пазар. Размерът на пазара може да окаже осезаемо въздействие върху желанието на операторите да навлязат на даден пазар, дори и ако е налице по-висока данъчна ставка, тъй като разходите, които винаги се свързват с установяването на дейност на нов пазар, са сравнително по-високи за навлизането на по-малки пазари.
(134)
Меморандумът включва симулация на евентуално въздействие върху приходите на данъчните ставки от 15 %, 20 % и 25 %, като също се вземат предвид евентуални промени в хазартните модели на потребителите на хазартни услуги и действията на операторите. Следствие на симулацията се стига до заключението, че при данъчна ставка от 20 % за доставчиците на хазартни игри все още ще е достатъчно изгодно да кандидатстват за датски лиценз, а потребителите на хазартни игри ще имат достъп до привлекателни услуги. Може да се очаква определянето на по-висока данъчна ставка (т.е. 25 %) да увеличи натиска върху коефициента на изплащане на печалба, като в резултат положителното въздействие върху приходите при 25 % процента може да се окаже по-ниско в сравнение с 20 %.
(135)
Следователно датският законодател е стигнал до заключението, че определянето на по-висока данъчна ставка за хазартни игри онлайн би довело до хазартен продукт, който няма да е достатъчно привлекателен за потребителите на хазартни игри, което от своя страна ще доведе до по-нисък оборот, като неутрализира очакването за незабавни по-високи данъчни приходи.
(136)
Заключенията на датския законодател по отношение на целесъобразното ниво на данъчно облагане за хазартни дейности онлайн също се потвърждават в доклад на консултантска фирма в бранша, която установява, че данъчна ставка от 20 % не означава, че държавата ще се откаже от приход, който би получила в противен случай. (73) Съгласно този доклад това е най-високо оценената икономически осъществима възможност - с по-висока оценка би била „оценка без възвращаемост“, т.е. данъчна ставка, която просто е прекалено висока, за да осигури валидна бизнес среда за навлизане на пазара на оператори. Над тази оценка данъчният приход започва да намалява.
(137)
С оглед на гореспоменатото Комисията счита, че данъчната ставка от 20 % от брутния приход от хазартни игри, приложим за онлайн оператори, не е по-ниска от необходимото за осигуряване на постигането на целите по Закона за хазартните игри. Следователно мярката за помощ отговаря на изискването за пропорционалност, заложено в практиката на Съда.
7.2.3. Въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки
(138)
С оглед на въздействието на мярката за помощ върху конкуренцията и търговията трябва да се прави разграничение между евентуално нарушение на търговията между държавите-членки и нарушение на конкуренцията на територията на Дания, и по-специално със съществуващите оператори на реални казина.
(139)
С оглед на търговията между държавите-членки не се очаква отрицателно въздействие. Законът за хазартните игри позволява на датските жители законно да използват хазартни услуги, предлагани на уебсайтове на лицензирани оператори на хазартни игри онлайн. Тези уебсайтове не са ограничени до датските потребители, а до тях имат достъп жители на всички държави-членки на ЕС, като се спазват ограниченията, предвидени в националното законодателство. С определянето на данъчна ставка за оператори на хазартни игри онлайн на 20 % от брутния приход от хазартни игри датската мярка за помощ в голяма степен съответства на ставките на подобни данъци, наложени в други държави-членки, които вече са реформирали своето законодателство в областта на хазартните игри онлайн. Например както Белгия, така и Обединеното кралство налагат данъчна ставка от 15 % от брутния приход от хазартни игри за хазартни услуги онлайн, докато други държави-членки прилагат дори по-ниски ставки (например Естония - 5 % от брутния приход от хазартни игри, Латвия - 10 % от брутния приход, Финалдния - 8,25 % от брутния приход). Единствено Словакия е определила по-висока данъчна ставка - 27 % от брутния приход от хазартни игри.
(140)
С оглед на нарушаването на конкуренцията в рамките на Дания потенциално мярката ще е от ползва за значителен брой различни датски и чуждестранни оператори на хазартни игри онлайн, които до този момент не са имали право да предоставят услугите си на датски жители. Дания е представила списък с доставчиците на хазартни игри онлайн, които вече са проявили желание да кандидатстват за лиценз. Тъй като единствено държавното дружество до този момент е имало право да предоставя хазартни услуги онлайн, либерализацията ще увеличи цялостната конкуренция на пазара.
(141)
Въпреки че мярката представлява държавна помощ и прилагането ѝ може и да има последствия за действащите оператори на реални казина, които плащат данъци до 75 % от брутните приходи от хазартни игри, Комисията счита, че като цяло равносметката от прилагането на мярката е положителен.
(142)
Както бе посочено по-горе, определянето на данъчна ставка за хазартни игри онлайн на същото или подобно ниво на ставката за оператори на реални казина би довело до ситуация, при която секторът и играчите няма да отговорят на възможността за законно предоставяне на хазартни услуги онлайн на датския пазар, като по този начин ще се провалят набелязаните цели от общ интерес, заложени в Закона за хазартните игри.
(143)
Следователно Комисията стигна до заключението, че мярката е съвместима с вътрешния пазар по член 107, параграф 3), буква в) от ДФЕС.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(144)
Комисията счита, че чрез държавни ресурси законът, предмет на уведомлението, осигурява данъчно предимство на операторите на хазартни игри онлайн. Мярката се приема за селективна prima facie, тъй като разграничава оператори на хазартни игри онлайн и оператори на реални казина, които с оглед на заложената в мярката цел са в сравнимо фактическо и правно положение. Датските органи не са успели да докажат, че селективността prima facie на закона, предмет на уведомление, е обоснована от логиката на данъчната система. По този начин законът, предмет на уведомлението, се приема за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(145)
Комисията обаче счита, че помощта изпълнява условията, необходими за приемането ѝ за съвместима с вътрешния пазар по член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мярка C 35/10, която Дания възнамерява да приведе в действие под формата на данъци върху хазартните игри онлайн в датския Закон за данъците върху хазартните игри, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Следователно привеждането в действие на мярката е разрешено.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Дания.
Съставено в Брюксел на 20 септември 2011 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 20 september 2011
om åtgärd C 35/10 (f.d. 302/10) som Danmark avser att genomföra i form av beskattning av onlinespel enligt den danska lagen om spelskatter
[delgivet med nr C(2011) 6499]
(Endast den danska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2012/140/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
(1)
Av rättssäkerhetsskäl anmälde de danska myndigheterna den 6 juli 2010 i enlighet med artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) lagförslag L 203 om spelskatter (nedan kallad lagen om spelskatter (2)), antaget den 25 juni 2010. Kommissionen begärde ytterligare information genom skrivelser av den 11 augusti 2010 och den 22 september 2010. De danska myndigheterna lämnade in den begärda informationen genom en skrivelse av den 20 oktober 2010.
(2)
Kommissionen mottog också två separata klagomål rörande förslaget till lagen om spelskatter. Det första lämnades av det danska industriförbundet för nöjesspel (”DAB”) den 23 juli 2010. Det andra lämnades av en landbaserad kasinoaktör (”the Royal Casino”) den 6 augusti 2010. Båda klagomålen översändes till de danska myndigheterna den 23 september 2010 för synpunkter. De danska myndigheterna lämnade sina synpunkter genom en skrivelse av den 20 oktober 2010.
(3)
Den 10 november 2010 hölls ett möte med de danska myndigheterna i Bryssel för att diskutera anmälan och de två ovan nämnda klagomålen. Under mötet lade de danska myndigheterna fram en not med rubriken The dilemma created by the pending State aid case (dilemma som uppstått genom det pågående ärendet om statligt stöd) i vilken de också anmälde sin avsikt att fördröja den anmälda lagens ikraftträdande fram till det att kommissionen hade antagit ett beslut (3).
(4)
Genom ett beslut av den 14 december 2010 underrättade kommissionen Danmark om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget beträffande den anmälda åtgärden. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet (nedan kallat förfarandebeslutet) offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna sina synpunkter.
(5)
De danska myndigheterna lämnade sina synpunkter på förfarandebeslutet genom en skrivelse av den 14 januari 2011.
(6)
Totalt lämnade 17 berörda parter sina synpunkter mellan den 11 februari och den 22 februari 2011 (5). Den 16 mars 2011 översändes synpunkterna till Danmark, som gavs tillfälle att svara. Kommissionen mottog Danmarks synpunkter genom en skrivelse av den 14 april 2011.
2. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
(7)
Efter att överträdelseförfarandet hade inletts och ett motiverat yttrande sänts den 23 mars 2007 rörande hinder för fri rörlighet för sportvadhållningstjänster i Danmark (6) beslöt den danska regeringen att reformera den nationella lagstiftningen om spel- och vadhållningstjänster och ersätta det existerande monopolsystemet med ett reglerat och delvis liberaliserat system. Liberaliseringen ansågs vara nödvändig, bland annat med tanke på att efterleva EU-lagstiftningen och svara mot hotet från olagliga onlinebaserade speltjänster som tillhandahålls av aktörer belägna i andra jurisdiktioner.
(8)
Den anmälda lagen om spelskatter ingår i ett lagpaket avsett att liberalisera spelsektorn (7). Enligt artikel 1 i lagen om spel är det övergripande målet med denna nya lagreform för speltjänster att
-
hålla spelandet om pengar på en moderat nivå,
-
skydda unga personer och andra sårbara personer från att utnyttjas eller bli spelberoende,
-
skydda spelarna genom att se till att spelen tillhandahålls på ett skäligt, tillförlitligt och öppet sätt,
-
säkerställa den allmänna ordningen och förhindra att spel används för kriminella ändamål.
(9)
Enligt lagen om spel krävs licens för att tillhandahålla eller anordna spel utom om det i den lagen eller annan lagstiftning bestäms annorlunda. Dessutom måste skatt betalas när spel tillhandahålls eller anordnas (artikel l i lagen om spelskatt).
(10)
Enligt artikel 5 i lagen om spel omfattar definitionen på spel i) lotterier, ii) kombinationsspel och iii) vadhållning.
(11)
Med kombinationsspel avses aktiviteter där en deltagare har chans att vinna ett pris och sannolikheten att vinna beror på en kombination av färdighet och tur. Kombinationsspel omfattar således spel som ofta erbjuds på kasinon, såsom roulett, poker, baccarat, blackjack och spelmaskiner där man kan vinna kontanter.
(12)
Enligt artikel 5 i lagen om spel definieras onlinespel som spel som spelas på distans mellan en spelare och en spelaktör. Enligt samma artikel definieras landbaserade spel som spel som spelas genom fysiskt möte mellan en spelare och en spelaktör eller dennes agent. Vadhållningstjänster definieras som verksamhet där en deltagare kan vinna ett pris och där ett vad placeras på resultatet från en framtida händelse eller på det huruvida en framtida händelse inträffar.
(13)
Enligt artiklarna 2-17 i lagen om spel tas skatt ut på i) lotterier, inklusive klasslotterier och icke-vinstsökande lotterier, ii) vadhållning, inklusive lokal pool, ii) landbaserade kasinon, iv) onlinekasinon, v) spelmaskiner där man kan vinna kontanter i underhållningshallar eller utskänkningsställen osv. och vi) spel utan insatser.
(14)
I lagen om spelskatt fastställs olika skattesatser, beroende på om spelen tillhandahålls via onlinekasinon eller via landbaserade kasinon.
(15)
Enligt artikel 10 i lagen om spelskatt beskattas licensinnehavare för spel i landbaserade kasinon med en grundsats på 45 procent av bruttointäkterna från spelen (Gross Gaming Revenue, GGR, insatserna minus vinsterna), minus värdet på marker i potten), och en tilläggsavgift på 30 procent för GGR (minus värdet på marker i potten) som överskrider 4 miljoner danska kronor (beräknat på månatlig grund) (8).
(16)
Enligt artikel 11 i lagen om spelskatt beskattas en innehavare av licens för onlinekasino med en sats på 20 procent av GGR.
(17)
En aktör som har licens för vinstgivande spelmaskiner (enarmade banditer) i nöjeshallar, restauranger, barer osv. beskattas med en sats på 41 procent av GGR. Därutöver betalas 30 procent på spelmaskiner i restauranger, barer osv. för GGR som överskrider 30 000 danska kronor, och på spelmaskiner i nöjeshallar för GGR som överskrider 250 000 danska kronor (9).
(18)
Vad gäller licensavgifter bestäms i lagen om spel att alla som ansöker om licens för vadhållning eller onlinekasinon måste betala en avgift på 250 000 danska kronor (350 000 danska kronor för både vadhållning och onlinekasino) och en årlig licensavgift som varierar mellan 50 000 och 1 500 000 danska kronor beroende på spelintäkterna.
(19)
Enligt lagen om spel måste tillhandahållare av onlinespel antingen vara etablerade i Danmark eller, om de har hemvist i en annan EU- eller EES-medlemsstat, utse en godkänd företrädare (artikel 27).
3. SKÄLEN TILL ATT FÖRFARANDET INLEDDES
(20)
Kommissionen inledde det formella undersökningsförfarandet enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget beträffande den aktuella åtgärden med hänvisning till att den kan innebära statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(21)
Kommissionen ansåg att åtgärden eventuellt kan anses vara selektiv, med tanke på rättspraxis. Kommissionen påminde om att alla bedömningar av en skatteåtgärds selektivitet bör omfatta en bedömning av huruvida en viss åtgärd gynnar vissa företag i jämförelse med andra företag vars rättsliga och faktiska situation är jämförbar med tanke på det mål som gäller för ordningen i fråga (10).
(22)
Med tanke på karaktären hos spel som erbjuds online och i landbaserade lokaler, hyste kommissionen tvivel om huruvida skillnaderna mellan den sociala upplevelsen genom de två typerna av spel och konsumenternas socioekonomiska profiler är tillräckligt betydande för att de inte ska vara jämförbara enligt lagen och när det gäller hur de beskattas enligt lagen om spelskatt
(23)
I det skedet av förfarandet ansåg kommissionen dessutom att om åtgärden kan anses vara uppenbart selektiv, har de danska myndigheterna inte kunnat fastställa att åtgärden kan motiveras genom skattesystemets logik.
(24)
I detta hänseende hävdade de danska myndigheterna att skattesatsen för onlinespel återspeglar balansgången mellan att å ena sidan uppfylla den danska spellagens mål om att skydda spelarna och å andra sidan kunna bemöta konkurrensen från onlineaktörer som är etablerade i andra länder med lägre skattesatser.
(25)
Dessutom, rörande den hänvisning som de danska myndigheterna gjorde till de överordnade målen för lagen om spel (se punkt 7), ansåg kommissionen att dessa mål verkar vara av allmän natur och ligger utanför skattesystemets område. I rättspraxis fastställs att endast mål som är inneboende i skattesystemet kan gälla, och därför ansåg kommissionen att de danska myndigheterna inte i tillräcklig grad hade underbyggt sitt påstående om att skatteåtgärdens selektivitet är något som krävs på grund av skattesystemets logik.
(26)
Dessutom ansåg kommissionen att den anmälda lagen innebar en skattefördel som beviljas genom statliga medel eftersom de ovan nämnda skatteintäkterna gav onlineaktörerna en fördel i form av väsentligt lägre skattesatser. Dessutom gäller att åtgärden, i den utsträckning som den ger en selektiv ekonomisk fördel till onlineaktörer som verkar i Danmark, kan påverka handeln på den inre marknaden och snedvrida konkurrensen.
(27)
Slutligen uttryckte kommissionen tvivel om huruvida den anmälda åtgärden kan omfattas av något av de undantag som anges i artiklarna 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget.
4. SYNPUNKTER FRÅN DE DANSKA MYNDIGHETERNA
(28)
Genom en skrivelse av den 14 januari 2011 lämnade de danska myndigheterna sina synpunkter på kommissionens beslut om att inleda ett förfarande.
(29)
De danska myndigheterna höll fast vid den förteckning över faktiska och ekonomiska skillnader mellan online- och landbaserade spel som de införlivat i sin anmälan om åtgärden, och upprepade sin ståndpunkt att onlinespel bör ses som en verksamhet som avviker från landbaserat spel.
(30)
Enligt de danska myndigheterna är programvaran som används i vissa elektroniska spel i landbaserade kasinon inte identisk med programvaran i de spel som används i onlinekasinon. De hävdade också att det inte bara skiljer mellan plattformar och aktörer, utan att det finns betydande skillnader mellan dessa elektroniska spel, eftersom det i landbaserade kasinon krävs att spelarna är fysiskt närvarande för att kunna spela. Den fysiska närvaron medför olika slags kostnader (t.ex. transport, inträde, garderob, mat eller dryck) som inte uppstår med onlinespel.
(31)
Enligt de danska myndigheterna återspeglar det faktum att ett antal medlemsstater förbjuder onlinespel medan de tillåter landbaserade speltjänster, att det finns skillnader mellan hur de två typerna av spel erbjuds.
(32)
Dessutom hävdade de danska myndigheterna att kommissionen inte hade beaktat slutsatserna i sin undersökning av speltjänster på Europeiska unionens inre marknad från 2006, ”Study of Gambling Services in the Internal Market of the European Union” (11), enligt vilken online- och landbaserade kasinon bör ses som separata och särskiljbara marknader.
(33)
De danska myndigheterna betonade också att kommissionens bedömning endast fokuserade på landbaserade kasinon och inte beaktade spelmaskiner (dvs. enarmade banditer, till skillnad från roulett, blackjack, poker osv.) som finns i landbaserade utskänkningsställen eller i nöjes- och spelhallar.
(34)
I fråga om att åtgärden motiveras med hänvisning till skattesystemets logik, hävdar de danska myndigheterna att kommissionen kanske har missförstått den anmälda åtgärdens mål. Åtgärden har inte som mål att skydda den danska spelindustrins internationella konkurrenskraft utan att driva på de mål som anges i lagstiftningen (hålla spelandet på en moderat nivå; skydda unga personer eller andra känsliga personer från att utnyttjas genom spel eller från att utveckla spelberoende; skydda spelarna genom att se till att spelen erbjuds på ett skäligt, ansvarsfullt och öppet sätt; säkerställa den allmänna ordningen och förhindra att spel används för kriminella ändamål).
(35)
När det gäller de olika skattesatserna för online- och landbaserade spel konstaterade de danska myndigheterna att de står inför ett dilemma rörande lagstiftning och tillsyn. De kunde å ena sidan inte längre upprätthålla den aktuella monopolsituationen och fördröja liberaliseringen av marknaden för onlinespel. Å andra sidan, om samma skattenivå skulle gälla för online- och landbaserad spelverksamhet, undermineras de politiska mål som regeringen driver inom detta område.
(36)
De danska myndigheterna hävdade särskilt att en enhetlig skattenivå för all sorts spelverksamhet skulle leda till inkonsekventa lösningar, oavsett vilken beskattningsmodell man väljer. En modell baserad på en lägre och enhetlig skattesats på 20 procent skulle ge ett starkt incitament till att spela i landbaserade kasinon, vilket strider mot konsumentskyddets allmänna mål.
(37)
Å andra sidan skulle en modell baserad på en högre och enhetlig skattesats liknande den som tillämpas på landbaserat spelande avhålla onlineaktörerna från att ansöka om licens för att erbjuda tjänster med Danmark som bas, vilket strider mot lagens mål rörande liberalisering. Detta skulle också stå i strid med konsumentskyddets allmänna mål eftersom det inte skulle vara möjligt att genomföra effektiv kontroll av onlinespelande.
(38)
Som stöd för sin ståndpunkt överlämnade de danska myndigheterna ett memorandum av den 6 mars 2010 från skatteministern till de politiska språkrören för det danska parlamentets politiska partier rörande den skattenivå som bör fastställas (12). Enligt detta memorandum ska den aktuella differentierade skattemässiga behandlingen ses som resultatet av en balansgång vars syfte är att å ena sidan se till att lagen upprätthålls och å andra sidan maximera skatteintäkterna och hålla spelandet på en moderat nivå.
(39)
I detta sammanhang ansåg de danska myndigheterna att man även bör beakta den internationella konkurrensen och onlinespelbranschens globala karaktär. I detta hänseende hänvisade de danska myndigheterna till undersökningen om speltjänster på Europeiska unionens inre marknad, enligt vilken leverantörernas kostnader för att erbjuda spel i ett visst land inte bör överstiga kostnaderna för att erbjuda spel från utlandet, så att det för konsumenter och leverantörer blir mer attraktivt att spela och erbjuda spel inom det aktuella landets jurisdiktion (13).
(40)
Vidare hävdade de danska myndigheterna att domstolens princip i målet Salzgitter, enligt vilken kommissionen inte bör jämföra den anmälda skattenivån med skattenivåer som tillämpas i andra medlemsstater vid bedömningen av huruvida en anmäld åtgärd utgör statligt stöd (14), inte är relevant i fråga om den anmälda lagen, eftersom den differentierade skattemässiga behandlingen mellan land- och onlinebaserad spelverksamhet enbart baserar sig på nationella skattemässiga faktorer. Särskilt gäller att den danska regeringen inte beaktade skattesatser som tillämpas i andra länder i syfte att förbättra den danska spelindustrins konkurrenskraft, utan den försökte enbart hitta den rätta balansen mellan de fyra ovan nämnda politiska målen för den anmälda lagen.
(41)
Dessutom hävdade de danska myndigheterna att kommissionen hade misstolkat målet Salzgitter, eftersom kommissionen inte åberopade detta mål i syfte att bedöma den anmälda åtgärdens selektiva karaktär utan för att granska huruvida den anmälda åtgärdens selektivitet kunde anses vara motiverad.
(42)
Med hänvisning till de skäl som anförs ovan anser de danska myndigheterna att den anmälda skatteåtgärden, även om den konstateras vara selektiv, bör anses vara motiverad med stöd av skattesystemets logik.
5. SYNPUNKTER FRÅN TREDJE PARTER
(43)
Kommissionen mottog synpunkter från sjutton berörda tredje parter, inbegripet de klagande, av vilka sju var sammanslutningar (15), sju var företag (16) och tre var medlemsstater (17).
(44)
Vad gäller åtgärdens selektivitet hävdar en del av de berörda parterna att online- och landbaserade kasinon inte befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation eftersom de inte verkar på samma marknad, och att skatteåtgärden därför inte bygger på det allmänt tillämpliga skattesystemet. Därför bör skatteåtgärden inte anses vara selektiv.
(45)
Som stöd för denna ståndpunkt hävdar de berörda tredje parterna att de produkter som erbjuds av online- och landbaserade kasinon skiljer sig åt betydligt sinsemellan. De aktiviteter som erbjuds av landbaserade kasinon ger en social upplevelse där - till skillnad från vid spel online - umgänget personer emellan och den fysiska omgivningen utgör en central del av spelupplevelsen. Vidare bör landbaserat spelande betraktas som en del av en övergripande nöjesupplevelse som kompletteras av andra aktiviteter av den typ som erbjuds i restauranger, barer, konventionslokaler och hotell.
(46)
Dessa berörda parter hävdar vidare att de online- och landbaserade spelaktiviteterna inte representerar samma risker för beroende. Stöd för denna ståndpunkt finns i domstolens rättspraxis, enligt vilken utbudet av hasardspel online kan visa sig vara en källa till risker av ett annat slag och ha en större storleksordning när det gäller konsumentskydd (18). Likaså hänvisas till den studie om spelande som publicerats av Institut National de la Santé et de la Recherche Médicale (19), enligt vilken onlinespel representerar en faktisk beroenderisk som behöver bemötas genom en reglerad marknad för onlinespel.
(47)
Dessutom hävdar en del av de berörda parterna att det finns en segmentering av spelmarknaden baserad på olika distributionskanaler, och att detta kunde ses som en grund för att skilja mellan olika relevanta marknader. I detta hänseende hänvisar dessa parter till den franska konkurrensmyndighetens yttrande av den 20 januari 2011, i vilket noteras att onlinespel kan differentieras från spelande i klubbar eller lokaler (20).
(48)
En del av de berörda parterna påpekade också att landbaserade speloperatörer är utsatta för ett begränsat konkurrenstryck inom det specifika geografiska område där de erbjuder sina spel. Däremot har onlinebaserade aktörer skarp konkurrens från andra motsvarande aktörer. Särskilt gäller att spelprodukterna i de landbaserade kasinona är bundna till en fysisk plats och att kunderna därför måste förflytta sig fysiskt för att komma dit. Exempelvis finns det i Danmark endast sex platser där landbaserade kasinon kan bedriva verksamhet. Onlinespelen ger däremot spelarna tillgång till ett stort urval spelmöjligheter som erbjuds av olika internationella aktörer. Dessutom betonas den skarpa konkurrensen mellan onlinekasinon ytterligare genom förekomsten av specialiserade webbplatser som visar jämförelser av utbudet hos olika onlineaktörer, och ett stort antal bloggar och forum där spelarna kan jämföra produkter, priser och tjänster som onlineaktörerna erbjuder.
(49)
Samtidigt påpekar dessa berörda parter att vinstmarginalerna förknippade med onlinespel är betydligt lägre än vinstmarginalerna för landbaserade spel, på grund av den skarpa konkurrensen mellan onlineaktörerna och avsaknaden av sådan konkurrens mellan landbaserade kasinon. Onlinekasinonas vinstmarginaler mätta i förhållande till tillbakabetalningsprocenten, dvs. den procentandel av insatserna som betalas tillbaka till kunderna, är därför markant lägre. Dessutom kan landbaserade kasinon också erbjuda andra produkter som inte finns i en onlinemiljö och på så sätt få sidoinkomster t.ex. från kasinohotell, barer eller restauranger. Eftersom landbaserade spelaktörer kan generera högre spelvinster jämfört med onlineaktörer kunde skillnaden i skattesatser motiveras genom principen om ”ekonomisk kapacitet att betala” enligt vilken den som klarar en högre skattebörda bör betala mera skatt.
(50)
Utöver de ovan nämnda argumenten hävdade vissa berörda parter också att även om den danska åtgärden skulle konstateras vara selektiv, kan selektiviteten motiveras med hänvisning till skattesystemets karaktär och allmänna egenskaper. Syftet med den danska differentierade skattesatsen var att se till att onlineaktörerna ansöker om dansk licens och därmed betalar danska skatter i fortsättningen, samtidigt som hänsyn till konsumentskyddet garanteras enligt den danska spellagstiftningen.
(51)
I detta sammanhang hänvisade vissa berörda parter till kommissionens meddelande från 1998 om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (21), enligt vilket ett skattesystems berättigande är att uppbära skatteintäkter avsedda att finansiera statens utgifter. På denna grund anser de att målet att optimera skatteintäkterna från utbudet av onlinespel som erbjuds personer med hemvist i Danmark inte uppfylls om skattesatsen är högre än den som fastställs för onlinespel enligt den anmälda lagen.
(52)
Till skillnad från de ovan nämnda argumenten var synpunkterna från de övriga tredje parterna - i huvudsak landbaserade aktörer - kritiska mot de danska myndigheternas ståndpunkt.
(53)
Dessa berörda parter hävdade i sak att det danska skattesystemet bör anses vara selektivt eftersom det innebär en skillnad mellan den skattemässiga behandlingen av två grupper av företag vars rättsliga och faktiska situation är jämförbar med tanke på åtgärdens mål. Dessa parter hävdar att online- och landbaserade kasinon bedriver konkurrerande verksamheter på en och samma marknad och att de därför befinner sig i jämförbara situationer.
(54)
Som stöd för denna ståndpunkt hävdar de berörda parterna att de spel som erbjuds i online- och landbaserade kasinon är liknande. Kasinospelreglerna bör anses vara de samma och den virtuella växelverkan med croupierer eller andra spelare online kan jämföras med den fysiska växelverkan i landbaserade kasinon. Tillverkarna av landbaserade spelmaskiner tillverkar samma modeller för användning online som för landbaserad användning. Tekniskt sett skulle därför kasinospel som erbjuds online och på fysiska platser vara identiska när det gäller teknisk plattform, beskrivning, egenskaper, format och parametrar.
(55)
De berörda parterna hävdar vidare att användarna av online- och landbaserade kasinon har jämförbara profiler. Användaraspekten bör således inte användas som ett viktigt argument för att skilja onlinespelande från landbaserat spelande.
(56)
Vissa berörda parter ansåg att onlinespelande inte ska ses som en aktivitet som skiljer sig från landbaserat spelande, utan helt enkelt som en annan kanal för att erbjuda spel till spelarna.
(57)
Utöver de ovan anförda argumenten hävdade de berörda parterna att den aktuella spelmarknaden bör ses som en enda marknad som genomgår en markant förändring som kännetecknas av att en betydande mängd spelare övergår från landbaserade till onlinebaserade kasinon. Det finns flera tänkbara orsaker till denna nya utveckling, inbegripet den ständigt ökande användningen av internet, de låga driftskostnaderna för onlinekasinon på alla nivåer (lokaler, personal och fasta kostnader), det faktum att onlinekasinon kan ge obegränsat tillträde till onlinespelande dygnet runt och var som helst tack vare den kontinuerliga utvecklingen av nya tekniker.
(58)
De berörda parterna förutspår att denna förskjutning av marknadsandelen från landbaserat till onlinebaserat spelande kommer att öka i framtiden, med tanke på den snabba tekniska utvecklingen, nya affärsidéer och den marknadspenetration som är typisk för e-handel, som har gjort denna sektor av spelindustrin extremt dynamisk och flexibel. I detta hänseende hänvisar de också till yttrandet från generaladvokat Bot i målet Liga Portuguesa de Futebol Profissional (22) enligt vilket de nya kommunikationsmedlen gör att hasardspel och penningspel, som tidigare endast fanns att tillgå på bestämda platser, numera kan spelas när som helst och var som helst, tack vare nya tekniker via telefoner, interaktiv television och Internet.
(59)
Likaså hänvisas till kommissionens undersökning från 2006 om speltjänster på den inre marknaden (23). Enligt den kommer kasinospelandet att i framtiden i allt högre grad bli serverbaserat eftersom spelmaskinerna i allt högre grad ersätts med nedladdningsbara spelprogram (24). Denna utveckling markeras av uppkomsten av nya hybridspel.
(60)
Med stöd av detta argument hävdar de berörda parterna att åtgärden är selektiv eftersom verksamheten i online- och landbaserade kasinon kan anses vara rättsligt och faktiskt jämförbar. En sådan selektivitet kan inte motiveras med skattesystemets logik. Dessutom anser de att en högre skatt inte avhåller onlineaktörer från att ansöka om licens i Danmark.
(61)
Danmarks hänvisning till andra medlemsstaters nationella skattesystem som motivering för behovet att kunna locka aktörer som erbjuder onlinekasinotjänster är dessutom inte relevant, eftersom det enligt fast rättspraxis gäller att alla motiveringar enbart bör basera sig på det nationella skattesystemet (25). De danska myndigheternas argument om att det är nödvändigt att sänka skattesatsen för vissa företag för att öka konkurrensen på marknaden är dessutom ett argument som konsekvent har förkastats i rättspraxis.
6. DANMARKS SYNPUNKTER RÖRANDE SYNPUNKTERNA FRÅN TREDJE PARTER
(62)
Samtidigt som de danska myndigheterna upprepade sin ståndpunkt om att den anmälda åtgärden inte är selektiv och att den inte utgör statligt stöd, påpekade de danska myndigheterna att alla intervenerande regeringar ger sitt stöd för ståndpunkten att det i lagstiftningshänseende finns ett behov att skilja mellan onlinekasinon och landbaserade kasinon.
(63)
De påpekar också att den metod som används för att definiera relevant marknad enligt artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget är avsedd för privata företag och grundar sig på en bedömning av hur efterfråge- och utbudssidan bedömer utbytbarheten hos en produkt, och att den därför inte bör tillämpas vid en bedömning rörande statligt stöd. Att använda den metoden skulle innebära att man överskrider gränserna för de regler rörande statligt stöd som för närvarande tillämpas på en medlemsstats oberoende beskattningsrätt.
(64)
De anser att onlinespelande bör skiljas åt från landbaserat spelande. I detta hänseende hänvisar de också till kommissionens ståndpunkt i koncentrationsförfaranden, enligt vilken spelmaskiner (jackpotautomater, enarmade banditer och all-cash-spelmaskiner eller nöjesspel med priser) utgör en separat produktmarknad (26). De nämner också bl.a. ett beslut från den franska konkurrensmyndigheten, enligt vilket landbaserad poker inte utgör del av samma marknad som onlinepoker, eftersom landbaserad poker kräver personlig självkontroll, observation av andra spelare, ofta har högre kostnader och påverkas av geografiska begränsningar (27). Likaså hänvisar de till ett koncentrationsbeslut från den brittiska konkurrensmyndigheten (British Office of Fair Trading) enligt vilket det finns en skillnad mellan å ena sidan licensierade vadslagningskontor och å andra sidan vadslagning per telefon och Internet (28).
(65)
När det gäller skillnaderna rörande produktmarknader påpekar de danska myndigheterna att många av intervenienterna anser att det i spellokaler erbjuds tilläggstjänster och betydligt dyrare sådana. De danska myndigheterna upprepade med hänvisning till sociologiska faktorer att onlinespelare och landbaserade spelare är olika typer av konsumenter, vilket också indikeras i kommissionens nyligen utkomna grönbok om onlinespel på den inre marknaden (24 mars 2011), där det konstateras att onlinespelarnas profil ser ut att avvika från profilen för traditionella kunder vid kasinon eller vadslagningsställen (29).
(66)
De danska myndigheterna upprepar också att onlineaktörernas tillbakabetalningsprocent är betydligt högre eftersom de har lägre driftskostnader. De påpekar också att skillnaderna mellan online- och landbaserade kasinon tar sig uttryck i form av tekniska aspekter hos den programvara som används, de olika bestämmelserna för hur licenser beviljas och de landbaserade kasinonas lokala dominans.
(67)
De danska myndigheterna bestrider också den tolkning som framförts av vissa berörda parter rörande det ovan nämna yttrandet från generaladvokat Bot i målet Liga Portuguesa. De påpekar att detta yttrande, som lämnades i ett sammanhang som gällde friheten att tillhandahålla tjänster, stämmer överens med tanken om att onlineaktörer bör anses befinna sig i en rättslig och faktisk situation som inte kan jämföras med situationen för landbaserade spelaktörer.
(68)
De danska myndigheterna erkänner dock att vissa typer av onlinespeltjänster fortsättningsvis kan ses som en annan form av försäljning, vilket är fallet med vadhållningstjänster.
(69)
När det gäller den anmälda lagens mål förkastar de danska myndigheterna argumentet från vissa berörda parter om att den anmälda lagen har som syfte att locka utländska spelaktörer. De anser att de mål som regeringen eftersträvar är de mål som anges i lagen om spel. Dessutom skulle det allmänna målet med den nya lagen förbli oförändrat, dvs. att generera intäkter på spelande i likhet med de övriga ordningarna för att få intäkter för finansiering av den allmänna budgeten.
(70)
De danska myndigheterna instämmer i den synpunkt som vissa berörda parter har uttryckt, att skattesubjektets betalningsförmåga kan betraktas som en giltig motivering. I det aktuella fallet skulle onlineaktörernas betalningsförmåga vara betydligt lägre.
(71).
De danska myndigheterna påpekar slutligen att deras skattesystem för onlinespel är utformat för att säkerställa största möjliga intäkter. En lägre skattesats för onlinespel skulle svara mot behovet att nå jämvikt mellan de fyra mål som anges i den anmälda lagen och behovet att maximera skatteintäkterna.
7. BEDÖMNING AV STÖDÅTGÄRDEN
7.1 Förekomsten av statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget
(72)
Enligt artikel 107 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.”.
7.1.1 Statliga medel
(73)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget bör det handla om stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel. En förlust av skatteintäkter motsvarar användning av statliga medel i form av skatteutgifter.
(74)
I det aktuella ärendet har ingen av parterna, varken de danska myndigheterna, de klagande eller tredje parter, hävdat att det handlar om statliga medel.
(75)
Genom att låta onlineaktörerna betala skatt enligt en relativt låg sats på 20 procent av deras GGR (30) går de danska myndigheterna miste om intäkter som utgör statliga medel. Kommissionen anser därför att den berörda åtgärden innebär förlust av statliga medel och därför genomförs med statliga medel.
7.1.2 Fördelar
(76)
Åtgärden bör också ge mottagaren en ekonomisk fördel. Begreppet fördel omfattar inte bara positiva fördelar utan också insatser som på olika sätt lindrar de element som normalt belastar ett företags budget (31).
(77)
I det aktuella ärendet har ingen av parterna - varken de danska myndigheterna, de klagande eller tredje parter, bestridigt att det handlar om en fördel.
(78)
Enligt lagen om spelskatt är onlinespelföretag skyldiga att betala skatt på sin GGR enligt en sats på 20 procent. Denna skattesats är betydligt lägre än den som tillämpas på landbaserade spelaktörer. Onlinespelföretagen åtnjuter därför en fördel i form av en lägre skattebörda. Den berörda åtgärden ger därför en fördel till företag som erbjuder onlinespeltjänster.
7.1.3 Snedvridning av konkurrensen och inverkan på handeln
(79)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget ska åtgärden påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. I det aktuella fallet kommer onlineaktörer som vill etablera sig i Danmark att utsättas för konkurrens och delta i handeln mellan medlemsstaterna. Av det följer att lagen om spelskatt, enligt vilken danska företag som erbjuder onlinespeltjänster får en gynnsam skattebehandling, påverkar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen.
7.1.4 Selektivitet
(80)
För att åtgärden ska betraktas som statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget måste den konstateras vara selektiv, dvs. gynna vissa företag eller viss produktion.
(81)
Den etablerade tolkningen av selektivitet i rättspraxis är att en åtgärd är selektiv om den är avsedd att delvis undanta vissa företag från de ekonomiska belastningar som uppstår vid normal tillämpning av det allmänna systemet med obligatoriska bidrag som åläggs enligt lag (32). Av detta följer att åtgärden är selektiv om den innebär en avvikelse från tillämpningen av det allmänna skattesystemet. I gällande rättspraxis fastslås att det ska undersökas om en given åtgärd gynnar vissa företag i förhållande till andra företag som befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation med tanke på det mål som gäller för åtgärden i fråga (33).
(82)
Om bedömningen tyder på att åtgärden avviker från det allmänna skattesystemet bör man undersöka om avvikelsen följer av arten eller strukturen hos det skattesystem som åtgärden utgör del av (34). Det ska med andra ord undersökas om den aktuella åtgärden, som a priori verkar vara selektiv, kan motiveras med tanke på skattesystemets logik (35).
(83)
I det aktuella fallet bör skattesystemet för dansk spelverksamhet definieras som referenssystem. Syftet med lagen om spelskatt är att reglera betalningen av skatt på all spelverksamhet som erbjuds eller ordnas i Danmark, oavsett om verksamheten är online- eller landbaserad. Den berörda åtgärden (dvs. differentierad skattemässig behandling till förmån för onlinespel) bör därför bedömas mot detta referensskattesystem.
(84)
Eftersom det i den anmälda lagen föreskrivs att innehavare av licens för att erbjuda spel i onlinekasinon beskattas med 20 procent av GGR, medan innehavare av licens för att erbjuda spel i landbaserade kasinon beskattas med en grundskatt på 45 procent av GGR och en tilläggskatt på upp till 30 procent av GGR, uppstår frågan om huruvida online- och landbaserade spelaktörer som beskattas på olika sätt kan anses vara i en rättsligt och faktiskt jämförbar situation.
(85)
I detta hänseende har de danska myndigheterna vidhållit att online- och landbaserade spelaktiviteter inte är rättsligt och faktiskt jämförbara när det gäller plattform, kostnader, ekonomiska marginaler, sociala upplevelser, leverantörer eller produkter.
(86)
De har även, i likhet med andra berörda parter, betonat den väsentliga skillnaden mellan de två kategorierna av aktörer med hänvisning till den skarpa konkurrens som gäller för onlinekasinon jämfört med den avsaknad av konkurrens som gäller för landbaserade aktörer.
(87)
Trots ett antal objektiva skillnader mellan online- och landbaserade spelaktörer (såsom närvaro online och fysisk närvaro), anser kommissionen att de ovan nämnda skillnaderna mellan online- och landbaserade kasinon inte är tillräckliga för att man ska kunna fastslå en väsentlig och avgörande rättslig och faktisk skillnad mellan de två typerna av företag.
(88)
I detta hänseende noterar kommissionen att de spel som erbjuds av landbaserade och onlinebaserade spelaktörer motsvarar varandra. De spel som erbjuds både av online- och landbaserade aktörer - roulett, baccarat, punto banco, blackjack, poker och spel på vinstgivande spelmaskiner - utgör delar av samma spelaktiviteter, oavsett om spelen erbjuds online eller på landbaserade platser. Dessutom verkar kasinospel som erbjuds online och på landbaserade platser att vara tekniskt sett jämförbara när det gäller teknisk plattform, format och parametrar.
(89)
I detta hänseende anser kommissionen att man i beskattningshänseende bör se onlinespelen som en ny distributionskanal för samma typ av spelverksamhet. Som stöd för denna ståndpunkt noterar kommissionen att man i onlinekasinon har gjort betydande insatser för att simulera upplevelsen i landbaserade kasinon, så att spelaren upplever sig spela i ett landbaserat kasino i stället för i en virtuell miljö.
(90)
De danska myndigheterna har, i syfte att underbygga sin syn på att online- och landbaserat spelande inte kan jämföras rättsligt och faktiskt, hänvisat bland annat till ett beslut från British Office of Fair Trading enligt vilket åtskillnad görs mellan licensierade vadslagningskiosker å enda sidan och vadslagning per telefon eller Internet å andra sidan (36). Denna hänvisning är dock inte förenlig med de danska myndigheternas ståndpunkt om att online- och landbaserad vadslagning är identiska tjänster (37). I detta hänseende är det också motsägelsefullt att de danska myndigheterna anser att landbaserade och onlinebaserade vadslagningstjänster är liknande verksamheter och beskattar dem på samma sätt, medan de anser att andra typer av online- och landbaserade speltjänster är distinkta verksamheter som skiljer sig åt sinsemellan och som beskattas med olika skattesatser.
(91)
De danska myndigheterna hänvisade också till kommissionens beslut i ärendet Candover-Cinven-Gala (38) enligt vilket spelmaskiner (jackpotautomater, enarmade banditer och all-cash-spelmaskiner eller nöjesspel med priser) utgör en separat produktmarknad (39). Bortsett från att det beslutet varken berör tillämpning av reglerna om statligt stöd eller frågan om selektivitet, framgår det dock av beslutet att spelautomater (jackpotautomater, enarmade banditer och all-cash-spelmaskiner eller nöjesspel med priser) utgör en separat produktmarknad, även om de också kan betraktas som en del av spelutbudet på de platser där de finns, dvs. i kasinon, bingoklubbar, spelhallar, barer, vadslagningskiosker osv. (40)
(92)
De påstådda skillnaderna rörande användarnas socioekonomiska profiler, risken för att utveckla spelberoende och marknadens utveckling är inte tillräckliga för att slå fast att online- och landbaserat spelande är två olika typer av aktiviteter som inte är rättsligt och faktiskt jämförbara. Vissa av de undersökningar som de danska myndigheterna och de klagande hänvisar till ser ut att innehålla tillräckliga uppgifter för att ge stöd för motsatta slutsatser. De danska myndigheterna hävdar således att kommissionens undersökning från 2006 om speltjänster på den inre marknaden (41) tyder på att online- och landbaserade marknaderna är separata (42). Vissa av de berörda parterna hänvisade till samma rapport (43) men då för att påpeka att marknaden för onlinespel inte ska ses som en ny marknad utan som en utvidgning av samma spelmarknad kännetecknad av utvecklingen av nya hybridspel (44).
(93)
Motstridiga uttalanden finns också i den undersökning som genomfördes av det danska socialforskningsinstitutet (45) och som såväl de danska myndigheterna som de klagande hänvisade till. Där som de danska myndigheterna hävdar att spelare i landbaserade kasinon skiljer sig från spelare i onlinekasinon när det gäller ålder, kön och utbildningsnivå, hänvisar de klagande till samma undersökning men kommer till motsatta slutsatser och hävdar att undersökningen visar att det inte finns väsentliga skillnader mellan användarprofilerna i online- och landbaserade kasinon. De anser att undersökningen visar att spelare som spelar i online- och landbaserade kasinon typiskt tillhör samma grupp av unga män mellan 18 och 24 års ålder (46).
(94)
På grundval av det ovanstående sluter kommissionen sig till att online- och landbaserade kasinon ska ses såsom rättsligt och faktiskt jämförbara. Eftersom både online- och landbaserat spelande är förknippat med samma risker, gäller den anmälda åtgärden både online- och landbaserat spelande. Den berörda åtgärden medför differentierad skattemässig behandling som gynnar onlineaktörer och missgynnar landbaserade kasinon. Av detta följer att den åtgärd som granskas a priori bör anses vara selektiv i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget, eftersom den utgör en avvikelse från det allmänna skattesystemet.
(95)
Huruvida en åtgärd som a priori verkar vara selektiv kan berättigas med hänvisning till skattesystemets art eller struktur måste bedömas mot bakgrund av gällande rättspraxis. Skattesystemets grundprinciper eller huvudlinjer kan användas som grund för att berättiga åtgärdens selektivitet.
(96)
I detta hänseende hävdade de danska myndigheterna, med hänvisning till den berörda sektorns särdrag, att den differentierade skattemässiga behandlingen till förmån för onlinespelaktörerna är det enda sättet att säkerställa ett effektivt skattesystem. En högre skattesats skulle avhålla onlineaktörerna från att anhålla om en dansk licens, medan en lägre skattesats för alla aktörer skulle motarbeta det allmänna målet att hålla spelandet på en skälig nivå.
(97)
De danska myndigheterna har också hävdat att onlineaktörernas betalningsförmåga, som enligt uppgift är lägre än de landbaserade kasinoaktörernas, motiverade de olika skattesatserna mellan de två kategorierna av aktörer.
(98)
Mot bakgrund av de ovan nämnda argumenten påminner kommissionen om att en medlemsstat, enligt rättspraxis (47) och enligt kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (48) måste fastställa om den berörda åtgärden bygger på systemets grundprinciper. Ett berättigande som baserar sig på det berörda skattesystemets art eller allmänna struktur utgör ett undantag från förbudet mot statligt stöd. Det måste därför vara föremål för en strikt tolkning (49).
(99)
Följaktligen måste de danska myndigheterna bevisa att den berörda skatteåtgärden kan motiveras med skattesystemets logik. De danska myndigheterna framförde dock inte tillräckliga och övertygande bevis som stöd för sitt påstående om att lägre skattesats för ett visst segment (onlineaktörer) som utgör del av en större kategori (spelaktörer) som ett medel för att säkerställa att de förstnämnda ansöker om licens skulle bygga på de principer och den logik som gäller för det danska skattesystemet. Särskilt gäller att målet att locka utländska onlineaktörer till Danmark och få dem att omfattas av de danska reglerna bör betraktas som ett mål för allmän ordning som faller utanför skattesystemets logik.
(100)
När det gäller onlineaktörernas påstådda sämre betalningsförmåga kunde de danska myndigheterna inte heller fastställa att det skulle finnas en lönsamhetsskillnad mellan online- och landbaserade kasinoaktiviteter som skulle motivera den differentierade skattemässiga behandlingen. Inte heller har de danska myndigheterna påvisat att den finansiella betalningsförmågan är en princip som ingår i deras system för direkt företagsbeskattning och som kan åberopas i det aktuella fallet som motivering för den differentierade skattemässiga behandlingen av online- och landbaserade kasinon.
(101)
Av det ovan anförda följer att kommissionen anser att den anmälda lagens selektivitet inte kan motiveras med hänvisning till skattesystemets logik.
7.1.5 Slutsatser
(102)
Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att kriterierna enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls och att åtgärden genom vilken onlinespel beläggs med en lägre skattesats utgör statligt stöd till de onlineaktörer som är etablerade i Danmark.
7.2 Åtgärdens förenlighet med artikel 107.3 i EUF-fördraget
(103)
I artikel 107.2 och 107.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt anges regler för när vissa stödåtgärder är förenliga med den inre marknaden och vilka typer av stöd som kan anses vara förenliga med den inre marknaden.
(104)
Kommissionen anser att den aktuella åtgärden kan konstateras vara förenlig med den inre marknaden med hänvisning till det undantag som anges i artikel 107.3 c i EUF-fördraget, enligt vilket det är tillåtet med ”stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset”.
(105)
Kommissionen noterar att åtgärden inte faller inom räckvidden för existerande riktlinjer för tillämpning av artikel 107.3 c i EUF-fördraget. Åtgärden måste därför bedömas direkt mot bakgrund av denna bestämmelse i fördraget. För att en stödåtgärd ska vara förenlig enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget måste den ha ett mål av allmänt intresse på ett nödvändigt och proportionerligt sätt. Vid bedömning av en åtgärds förenlighet med den inre marknaden väger kommissionen de positiva verkningarna när det gäller att nå ett mål av allmänt intresse mot de potentiellt negativa verkningarna, såsom snedvridning av handeln och av konkurrensen. Bedömningen görs i tre steg. De två första stegen gäller de positiva verkningarna av det statliga stödet och det tredje steget gäller de negativa verkningarna och den resulterande jämvikten mellan positiva och negativa verkningar (50). Bedömningen är upplagd enligt följande:
1)
Har stödåtgärden ett väldefinierat mål av allmänt intresse?
2)
Är stödåtgärden väl anpassad för att nå ett mål av allmänt intresse, dvs. är det föreslagna stödet avsett för ett marknadsmisslyckande eller riktat på något annat mål? Här frågas särskilt följande:
a)
Är stödåtgärden ett lämpligt instrument, dvs. finns det andra, bättre ägnade instrument?
b)
Finns det en stimulanseffekt, dvs. leder stödet till ändrat beteende hos potentiella mottagare?
c)
Är stödåtgärden proportionerlig, dvs. kunde samma ändring av agerande nås med mindre mängd stöd?
3)
Är snedvridningen av konkurrensen och effekterna på handeln begränsade, så att den totala balansen är positiv?
7.2.1 Mål av allmänt intresse
(106)
De danska myndigheterna förklarade att de hade beslutat att genomföra en reform av existerande lagstiftning om spel- och vadhållningstjänster i syfte att ersätta det existerande monopolsystemet med ett reglerat och delvis liberaliserat system. Liberalisering ansågs vara nödvändig bland annat för att efterleva EU-lagstiftningen efter att kommissionen inlett ett överträdelseförfarande och efter att ett motiverat yttrande lämnats den 23 mars 2007 (51), och för att svara mot hotet från olagliga speltjänster som erbjuds av spelaktörer i andra länder.
(107)
Hittills har den danska spelsektorn i grunden varit ett statligt monopol, eftersom endast en licens har utfärdats till ett statskontrollerat företag, Danske Spil A/S. Trots att det enligt den rättsliga ramen är förbjudet för utländska onlineaktörer att marknadsföra sina speltjänster till konsumenter med hemvist i Danmark, har många onlineaktörer som är etablerade i andra medlemsstater och även i tredjeländer erbjudit sina tjänster via kanaler som inte finns i Danmark, t.ex. satellittevekanaler som sänder från Storbritannien. De danska myndigheterna konstaterade i sin anmälan att de i praktiken inte kan verkställa förbudet mot att andra speltjänstleverantörer marknadsför sina tjänster i Danmark, eftersom det vid ett danskt domstolsförfarande fastslogs att det danska spelmonopolet utgjorde en begränsning av den fria rörligheten för tjänster. Till följd av detta fortsatte en otillfredsställande situation där det existerande monopolets laglighet ifrågasattes, inte bara genom administrativa och rättsliga förfaranden utan också genom det direkta utbudet av onlinespeltjänster från olicensierade aktörer i andra jurisdiktioner.
(108)
Enligt motiveringen som åtföljer lagen om spel motiverades liberaliseringsprocessen med hänvisning till den senaste tekniska utvecklingen genom vilken Danmark blivit del av ett globalt kommunikationssamhälle där konsumenterna har tillgång till ett brett utbud tjänster från leverantörer i olika jurisdiktioner. Under de tio senaste åren har onlinespel utvecklats till en viktig försäljningsprodukt på internet, särskilt efter att onlinepoker infördes. Internet har gett de danska medborgarna möjlighet att jämföra produkterna och produkturvalet från Danske Spil med produkter som erbjuds av onlineaktörer i Storbritannien, Malta, Gibraltar och andra länder. Under de senaste åren har ett snabbt ökande antal danskar börjat spela hos de internationella spelaktörerna. De danska myndigheterna har förklarat att regeringen var orolig för att spelutbud som inte regleras och kontrolleras effektivt kan kopplas till negativa följder för samhället i form av brottslighet och nedmontering av den allmänna ordningen, och leda till att sårbara individer blir spelberoende. Samtidigt har Danske Spil haft stadigt sjunkande intäkter. De danska myndigheterna behövde därför kunna reglera och kontrollera de speltjänster som erbjuds till danska medborgare för att kunna kanalisera spelandet till en kontrollerad ram och på så sätt förebygga negativa följder för samhället.
(109)
I anslutning till detta påminner kommissionen om att spelsektorn aldrig har varit föremål för harmonisering inom Europeiska unionen. Enligt artikel 2 i tjänstedirektivet är spel t.o.m. uttryckligen undantagna från direktivets räckvidd (52). Trots att det inte finns någon sekundärlagstiftning inom området, kan gränsöverskridande spelverksamhet falla inom räckvidden för de grundläggande friheterna i fördraget, nämligen etableringsfriheten (artikel 49 i EUF-fördraget) och friheten att tillhandahålla tjänster (artikel 56 i EUF-fördraget).
(110)
I princip krävs det enligt artikel 56 i EUF-fördraget att alla begränsningar för friheten att tillhandahålla tjänster avskaffas, även om begränsningarna gäller utan åtskillnad mellan nationella tjänsteleverantörer och leverantörer från andra medlemsstater, om begränsningarna kan medföra förbud, hinder eller sämre lönsamhet för tjänsteleverantörer etablerade i andra medlemsstater där de lagligen tillhandahåller liknande tjänster (53). Enligt rättspraxis gäller också att om en medlemsstat har lagstiftning enligt vilken leverantörer i en annan medlemsstat inte får erbjuda tjänster i den första medlemsstaten via internet utgör en begränsning av friheten att erbjuda tjänster enligt artikel 56 i EUF-fördraget (54) Dessutom är friheten att tillhandahålla tjänster en fördel både för leverantörerna och för mottagarna av tjänster (55).
(111)
I det aktuella fallet och trots att erbjudandet av speltjänster primärt faller inom räckkvidden för den grundläggande frihet som anges i artikel 56 i EUF-fördraget, påverkas etableringsfriheten också av den danska lagstiftningen. Enligt lagen artikel 27 om spel måste tillhandahållare av onlinespel antingen vara etablerade i Danmark eller, om de har sin hemvist i en annan EU- eller EES-medlemsstat, utse en godkänd företrädare. Motiveringen för begränsningar av etableringsfriheten gäller också som motivering för begränsningarna av friheten att tillhandahålla tjänster.
(112)
Begränsningar av dessa grundläggande friheter godtas endast i form av de undantagsåtgärder som uttryckligen anges i artikel 52 i EUF-fördraget eller om de kan motiveras enligt rättspraxis på grund av tvingande hänsyn till det allmänna intresset. Enligt artikel 52.1 i EUF-fördraget tillåts begränsningar som motiveras med allmän ordning (ordre public), allmän säkerhet eller allmänhetens hälsa.
(113)
I fråga om spelverksamhet har domstolen i sina utslag erkänt ett antal motiveringar av tvingande allmänt intresse, såsom konsumentskydd, förebyggande av bedrägeri och begränsningar av incitament till överdrivna utgifter på spelande samt det allmänna behovet att bevara den allmänna ordningen. I det sammanhanget kan moraliska, religiösa och kulturella faktorer och de moraliskt och finansiellt skadliga följderna för individen och samhället förknippade med spelande och vadhållning tjäna som motivering för att ge de nationella myndigheterna en tillräcklig bedömningsmarginal, så att de kan avgöra vad som krävs för konsumentskyddet och skyddet av allmän ordning. Det betyder att begränsningarna under alla omständigheter måste motiveras med tvingande krav med tanke på det allmänna intresset, vara lämpliga för att det eftersträvade målet ska nås och inte gå längre än vad som är nödvändigt för att nå målet. Begränsningarna måste också tillämpas utan diskriminering (56).
(114)
Här bör dock noteras att förlorade skatteintäkter inte finns bland de motiveringar som förtecknas i artikel 52 i EUF-fördraget eller godkänns enligt rättspraxis (57), och därför kan de inte betraktas som tvingande skäl med hänvisning till det allmänna intresset som kan användas för att motivera en åtgärd som i princip står i strid med grundläggande rättigheter.
(115)
När det gäller just motiveringen för begränsning av utbudet av gränsöverskridande spel har domstolen fastslagit följande (58):
”57.
I detta sammanhang ska det framhållas (…) att lagstiftningen om hasardspel tillhör de områden där det föreligger avsevärda moraliska, religiösa och kulturella skiljaktigheter mellan medlemsstaterna. Eftersom det inte finns någon gemenskapsharmonisering om hasardspel ankommer det på varje medlemsstat att på dessa områden i enlighet med sin egen värdeskala fastställa vad som krävs för att skydda de berörda intressena.
58.
Den omständigheten att en medlemsstat har valt ett annorlunda skyddssystem än det som har antagits i en annan medlemsstat påverkar inte i sig bedömningen av om bestämmelserna på området är nödvändiga och proportionerliga. Bestämmelserna ska endast bedömas med hänsyn till de ändamål som de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten eftersträvar och den skyddsnivå som de avser att säkerställa.
59.
Medlemsstaterna är således fria att fastställa målsättningarna för sin politik i fråga om hasardspel och, vid behov, exakt fastställa den eftersträvade skyddsnivån. De inskränkningar som föreskrivs ska likväl uppfylla de krav på proportionalitet som följer av domstolens rättspraxis (domen i det ovannämnda målet Placanica m.fl., punkt 48).
(…)
69.
Området för hasardspel som tillhandahålls via Internet har inte blivit föremål för någon harmonisering på gemenskapsnivå. En medlemsstat har således rätt att anse att endast den omständigheten att en operatör (…) via Internet lagligen erbjuder tjänster på detta område i en annan medlemsstat, där denne är etablerad och i princip redan är föremål för i lag föreskrivna krav och kontroller utförda av de behöriga myndigheterna i den sistnämnda medlemsstaten, inte utgör en tillräcklig garanti för att de inhemska konsumenterna skyddas mot riskerna för bedrägeri och brottslighet, mot bakgrund av de svårigheter som myndigheterna i etableringsmedlemsstaten i ett sådant sammanhang kan ha att bedöma operatörernas yrkesmässiga förtjänster och redbarhet.
70.
Avsaknaden av direktkontakt mellan konsumenten och operatören gör dessutom att hasardspel som är åtkomliga via Internet medför andra typer av och större risker jämfört med vad som var fallet på de traditionella marknaderna för sådana spel vad gäller bedrägerier som operatörerna eventuellt kan göra sig skyldiga till gentemot konsumenterna.”
(116)
Domstolen har även i en nyligen utfärdad dom hänvisat i detalj till riskerna med onlinespel (59):
”103.
Det ska dessutom påpekas att de omständigheter som kännetecknar utbudet av hasardspel via Internet på samma sätt kan medföra andra och större risker vad gäller konsumentskyddet, särskilt för unga och för personer som har ett stort spelbegär eller hos vilka ett sådant begär kan uppstå, än vad som är fallet på de traditionella marknaderna för sådana spel. Utöver den ovannämnda bristen på direkt kontakt mellan konsumenten och aktören, utgör den omständigheten att spel via Internet är särskilt lättillgängligt och ständigt pågående, liksom den potentiellt stora omfattningen och förekomsten av ett sådant utbud på en internationell marknad i en miljö som dessutom kännetecknas av att spelaren är isolerad, anonym och fri från social kontroll, faktorer som är ägnade att främja utvecklingen av spelberoende och överdrivna utgifter för spel och därför öka de därmed förbundna negativa sociala och moraliska konsekvenserna, såsom har betonats i fast rättspraxis.
104.
Det ska vidare anmärkas att det - med hänsyn till medlemsstaternas utrymme för eget skön avseende på vilken nivå skyddet för konsumenter och för ordningen i samhället ska ligga vad gäller hasardspel - inte krävs, för att kravet på proportionalitet ska vara uppfyllt, att en inskränkande bestämmelse som en medlemsstats myndigheter har antagit överensstämmer med en uppfattning som delas av samtliga medlemsstater, vad avser det sätt på vilket det aktuella legitima intresset ska skyddas (se, analogt, dom av den 28 april 2009 i mål C-518/06, kommissionen mot Italien, REG 2009, s. I-3491, punkterna 83 och 84).
105.
Mot denna bakgrund ska det medges att en åtgärd som syftar till att förbjuda alla hasardspel via Internet i princip kan anses vara ägnad att uppnå de legitima målen att motverka att allmänheten lockas till överdrivna utgifter för spel, att bekämpa spelberoende och att skydda minderåriga, trots att sådana spel fortfarande är tillåtna via traditionella kanaler.”
(117)
Avsaknaden av harmonisering inom spelområdet och medlemsstaternas olika principer rörande de spel som godkänns och de aktörer som har tillstånd att erbjuda dem ger en bild av en mycket fragmenterad inre marknad för tillhandahållandet av gränsöverskridande speltjänster. Medan en del medlemsstater begränsar eller t.o.m. förbjuder erbjudandet av vissa hasardspel har andra gått in för öppnare marknader. Många medlemsstater har även nyligen sett över sin spellagstiftning eller håller på att göra det, med tanke på det växande utbudet av onlinespel.
(118)
De danska myndigheterna lämnade inga detaljerade uppgifter om i hur stor utsträckning danska medborgare spelar olagliga spel, men påpekade i stället att den oreglerade onlinespelsektorns utveckling var en oroande aspekt socialt sett.
(119)
Denna trend bekräftas i Europeiska kommissionens grönbok från mars 2011 (60). I det åtföljande dokumentet från kommissionens avdelningar anges att de totala bruttointäkterna från onlinespel i Danmark var 250 miljoner euro år 2008, av vilka 14 procent (34 miljoner euro) kom från kasinospel och 22 procent (56 miljoner euro) från poker (61). Både onlinekasinospel och onlinepoker är förbjudna aktiviteter.
(120)
Dessa siffror förväntas öka. Enligt grönboken är onlinespel det snabbast ökande segmentet av spelmarknaden, och stod år 2008 för 7,5 procent av de årliga totalintäkterna på denna marknad (EU-27), och förväntas öka till det dubbla fram till (62). För det andra gäller att andelen nationell spelkonsumtion som kan tillskrivas onlinespel uppskattas till 21,9 procent i Danmark, vilket är den näst högsta andelen i EU, där genomsnittet är 7,5 procent. (63)
(121)
Med beaktande av ovan nämnda rättspraxis och de allmänna egenskaperna hos spelmarknaden i EU anser kommissionen att de argument som de danska myndigheterna har lagt fram för att motivera antagandet av den anmälda åtgärden är välgrundade. Särskilt gäller att kommissionen är medveten om de aktuella aktiviteternas särdrag: onlinespel via Internet har omvandlat sektorn och lett till en global marknadsplats där de fysiska gränserna suddas ut. I detta sammanhang, såsom konstateras i grönboken från 2011 (64), noterar kommissionen också att det finns ett behov att kontrollera onlinespelsektorn för att förebygga de skadliga följder som onlinespel kan ha för konsumenterna. Utöver att man bör beakta den betydande risk för beroende i samband med onlinespel som har fastställts i flera sociala undersökningar (65) bör speciell uppmärksamhet fästas vid minderåriga och andra känsliga personer, bland dem låginkomsttagare, spelare med tidigare spelberoende och unga som inte är medvetna om riskerna förknippade med spelproblem. För att skydda dessa kategorier av potentiella spelare bör medlemsstaterna kunna kontrollera onlinespelsektorn, bland annat genom att fastställa åldersgränser eller licensvillkor, kontrollera systemen för betalningshantering och begränsa marknadsföringen av onlinespel.
(122)
Reformen i Danmark som ledde till att den anmälda lagen antogs, är därför överensstämmande med målet enligt Europeiska kommissionens grönbok av den 24 mars 2011 om onlinespel på den inre marknaden, dvs. att bidra till att det i medlemsstaterna kan inrättas en rättslig ram för onlinespel och därmed bättre rättssäkerhet för alla parter (66). Grönboken är ett svar på rådets slutsatser från december 2010 som välkomnade ett brett samråd som Europeiska kommissionen genomför om onlinespel på den inre marknaden och som skulle ge möjlighet till en djupgående diskussion om de frågor som särskilt har lyfts fram från onlinespeltjänsternas sida (67) och på Europaparlamentets resolution av den 10 mars 2009 i vilken kommissionen uppmanas att i nära samarbete med de nationella regeringarna undersöka de ekonomiska verkningarna och övriga verkningarna av att gränsöverskridande speltjänster erbjuds (68). Det måste betonas att den lagstiftningsreform som genomfördes genom den anmälda lagen är i överensstämmelse med de mål som kommissionen förespråkar och som ledde till att överträdelseförfarandet inleddes och att ett motiverat yttrande översändes till de danska myndigheterna i mars 2007 (69).
(123)
Av dessa skäl anser kommissionen att den anmälda lagen om spel, i den utsträckning den är avsedd att liberalisera marknaden och tillåta danska och utländska onlinespelaktörer att erbjuda sina tjänster till personer med hemvist i Danmark samtidigt som de ser till att de uppfyller de nödvändiga villkoren för att beviljas licens från de danska myndigheterna, tjänar som ett väldefinierat mål i allmänhetens intresse.
7.2.2 Stöd som lämpar sig väl för det önskade målet
(124)
En stödåtgärd anses vara nödvändig och proportionell när den utgör ett lämpligt instrument för att nå det identifierade målet i allmänhetens intresse, när det har en incitamentsverkan på mottagarna och när det inte medför onödig snedvridning av konkurrensen.
(125)
Den danska regeringen beslöt att liberalisera den danska marknaden för onlinespel och tillåta att ett obegränsat antal onlinelicenser utfärdas. Utfärdandet av en sådan licens är dock föremål för ett antal villkor som bland annat hör samman med redbarheten hos de personer som leder företaget som anhåller om en licens. För att liberaliseringen ska vara framgångsrik har den danska regeringen också beslutat att sänka skattesatsen för onlineaktörer och hålla kvar de skattesatser som har använts för landbaserade spelaktörer. De klagande hävdade i detta hänseende att lägre skattesats för onlineaktörer inte är den lämpligaste lösningen. Exempelvis blockering av betalningar och kommunikation (instrument för avgränsning, s.k. ring-fencing) kunde fortfarande användas för att nå liberaliseringsprocessens mål utan att man behöver sänka skattesatserna för onlineaktörer. De klagande anser att Danmark därför kunde ha valt att verkställa förbudet mot olagligt onlinespelande genom att införa blockering av betalning och kommunikation (system för filtrering av domännamn, blockering av IP-adresser och blockering av betalningar) eller genom att begränsa antalet licenser som utfärdas.
(126)
I fråga om blockeringssystem anges i kommissionens grönbok att systemens effektivitet bygger på en förhandsdefinierad och uppdaterad förteckning över de element som ska blockeras och på effektiv programvara. Som de danska myndigheterna påpekade är det dock tvivelaktigt om dessa blockeringssystem kan ge de förväntade resultaten, eftersom onlinespelare kan kringgå internetblockningen genom att byta de portar som används, och förbud mot vissa betalningar kan ge blockering av helt lagliga handelstransaktioner som inte har att göra med betalning av insatser och vinster.
(127)
När det gäller möjligheten att utfärda ett begränsat antal onlinelicenser beror effekterna på det antal licenser som ska utfärdas. Om antalet begränsas till endast ett fåtal licenser kommer det att finnas ett fåtal konkurrenter och begränsad konkurrens som påverkar utbudet, vilket betyder dyrare tjänster för konsumenterna på grund av lägre återbetalningsprocent, jämfört med en situation med obegränsat antal licenser. Med endast ett fåtal licenser begränsas också variationen och kvaliteten på det utbud som är tillgängligt för konsumenterna på marknaden och leverantörerna lockas till sämre uppmärksamhet när det gäller att svara mot konsumenternas önskemål och behov (70). Begränsning av antalet licenser ger också upphov till frågor rörande kriterierna för bestämning av antalet licenser på ett opartiskt sätt, hur och av vilka institutioner licenskraven övervakas och hur olagliga tjänster hanteras, dvs. vem som vidtar vilka åtgärder mot olagligt erbjudna speltjänster (71).
(128)
Med tanke på dessa aspekter anser kommissionen att den lägre skattesatsen för onlinespel är ett lämpligt instrument för att nå de liberaliseringsmål som gäller för den nya lagen om spel. Genom stödåtgärden kan man se till att onlineaktörer som vill erbjuda speltjänster för personer med hemvist i Danmark ansöker om licens och uppfyller tillämpliga nationella bestämmelser.
(129)
Kommissionen anser att stödåtgärden ger möjlighet att modifiera agerandet hos utländska aktörer som erbjuder speltjänster online, eftersom den lägre skattesatsen utgör ett incitament för sådana aktörer att få en licens i Danmark och således kunna börja erbjuda onlinespeltjänster på ett lagligt sätt.
(130)
Ett stöd bedöms vara proportionerligt endast om samma ändring av agerande inte kan nås med mindre stöd och mindre snedvridning. Stödets belopp måste begränsas till det minimum som krävs för att den åtgärd som får stöd kan genomföras. I det aktuella fallet anser kommissionen att de danska myndigheterna har utformat åtgärden på sådant sätt att den tänkbara mängden statligt stöd minimeras, liksom även de snedvridningar av konkurrensen som kan uppstå till följd av åtgärden.
(131)
I ett memorandum från det danska skatteministeriet av den 6 mars 2010 till de politiska språkrören för de politiska partierna i det danska parlamentet rörande nivån för den skattesats som ska fastställas (72) motiverades valet av den lägre skattesatsen på 20 procent av GGR för onlinespel med hänvisning till följande kriterier:
a)
Spel under danska licenser bör anpassas till det nuvarande utbudet av onlinespel från utlandet, dvs. skattesatsen måste justeras till att motsvara de höga återbetalningsprocenter som erbjuds av dessa utländska leverantörer och locka dem till att faktiskt ansöka om en licens.
b)
Det totala antalet spel som erbjuds bör öka, och leda till en allmän ökning av omsättningen.
c)
Spelprodukterna bör vara så lockande att spelarna inte vill spela på de sajter som erbjuds av utländska (olagliga) aktörer.
d)
Blockeringsinstrument bör användas för att i kombination med punkterna a) till c) säkerställa att spelandet på olagliga sajter reduceras till ett minimum.
(132)
I detta memorandum noterar de danska myndigheterna att det i lagstiftningen i Storbritannien, som bör anses ligga mycket nära den danska lagstiftningen om spel, fastställs en skattesats på 15 procent för onlinespel. De danska myndigheterna ansåg att skattesatsen för onlinespel kan sättas högre än i Storbritannien, eftersom Danmark i motsats till Storbritannien också kommer att införa kompletterande blockeringsåtgärder för att göra det svårare för spelarna att använda utländska sajter som inte har dansk licens.
(133)
De danska myndigheterna hänvisar också till Frankrike och Italien som har liberaliserat sina marknader och ålägger högre skattesatser än i Storbritannien. De danska myndigheterna noterar att dessa marknader är betydligt större än den danska marknaden. Marknadens storlek kan ha en påtaglig inverkan på aktörernas vilja att komma in på en marknad även om skattesatsen är högre, eftersom de kostnader som av tvång är förknippade med att lägga upp verksamhet på en ny marknad tenderar att vara jämförelsevis högre när det gäller mindre marknader.
(134)
De danska myndigheternas memorandum innehåller en simulering av de tänkbara intäktsverkningarna av skattesatser på 15, 20 och 25 procent, även med beaktande av eventuella ändringar i spelarnas och aktörernas agerandemönster. Slutsatserna från simuleringen är att en skattesats på 20 procent antagligen även i fortsättningen gör det tillräckligt attraktivt för spelaktörerna att ansöka om en dansk licens och för spelarna att anse att tjänsterna är lockande. Om skattesatsen sätts högre (t.ex. 25 procent) kan detta leda till ökat tryck på återbetalningsprocenterna, med det resultatet att den positiva intäktseffekten av en skattesats på 25 procent kan bli lägre än med en skattesats på 20 procent.
(135)
De danska lagstiftarna slöt sig således till att en högre skattesats för onlinespel högst sannolikt skulle leda till en spelprodukt som inte är tillräckligt lockande för spelarna, vilket i sin tur leder till lägre omsättning och därmed tar ut förhoppningarna om omedelbart högre skatteintäkter.
(136)
De slutsatser som nåtts av de danska lagstiftarna vad gäller lämplig beskattningsnivå för onlinespel bekräftas också av en rapport från ett konsultföretag för industrin som konstaterade att en skattesats på 20 procent inte betyder att staten går miste om intäkter som den annars skulle ha fått (73). Enligt den rapporten var denna den högsta genomförbara skattesatsen - en högre skattesats skulle betyda utebliven avkastning, dvs. att skattesatsen helt enkelt är för hög för att de aktörer som vill in på marknaden skulle se affärsutsikterna som lönande. Skattesatser högre än denna skulle medföra sjunkande skatteintäkter.
(137)
Mot bakgrund av det ovanstående anser kommissionen att en skattesats på 20 procent av GGR som tillämpas på onlineaktörer inte är lägre än nödvändigt för att säkerställa att man når målen med lagen om spel. Åtgärden uppfyller därför de proportionalitetskrav som fastställs i domstolens rättspraxis.
7.2.3 Inverkan på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna
(138)
När det gäller stödåtgärdens inverkan på konkurrensen och handeln måste man skilja mellan eventuella snedvridningar av handeln mellan medlemsstaterna och snedvridningar av konkurrensen inom Danmark, särskilt i fråga om existerande landbaserade spelaktörer.
(139)
I fråga om handeln mellan medlemsstaterna kan inga negativa verkningar förväntas. Lagen om spel gör det möjligt för personer med hemvist i Danmark att spela lagligt på sajter som tillhör licensierade onlinespelaktörer. Dessa är inte begränsade till personer med hemvist i Danmark utan kan nås av alla personer med hemvist i en EU-medlemsstat, med de begränsningar som eventuellt gäller enligt nationell lagstiftning. Genom en skattesats där onlineaktörer betalar 20 procent av GGR är den danska åtgärden i stor utsträckning överensstämmande med motsvarande skattesatser som tillämpas i andra medlemsstater som redan har sett över sin lagstiftning rörande onlinespel. Som exempel kan nämnas att både Belgien och Storbritannien tillämpar en skattesats på 15 procent av GGR för onlinespel, medan vissa andra medlemsstater tillämpar ännu lägre skattesatser (t.ex. Estland 5 procent av GGR, Lettland 10 procent av GGR, Finland 8,25 procent av GGR). Endast Slovakien har satt en högre skattesats, 27 procent av GGR.
(140)
I fråga om snedvridning av konkurrensen inom Danmark kommer åtgärden potentiellt att gynna ett betydande antal olika danska och utländska onlineaktörer som fram till nu inte har kunnat erbjuda sina tjänster till personer med hemvist i Danmark. Danmark översände en förteckning med onlineaktörer som redan har uttryckt sin vilja att ansöka om licens. Eftersom endast statskontrollerade företag hittills har fått erbjuda onlinespeltjänster kommer liberaliseringen att öka den totala konkurrensen på marknaden.
(141)
Trots att åtgärden utgör statligt stöd och genomförandet av den inte nödvändigtvis saknar följder för existerande landbaserade spelaktörer, som beskattas med upp till 75 procent av GGR, anser kommissionen att det totala resultatet av att åtgärden genomförs är positivt.
(142)
Som det visas ovan skulle en skattesats för onlinespel som sätts på samma eller liknande nivå som för landbaserade spel leda till en situation där industrin och spelarna inte skulle ha reagerat på möjligheten att erbjuda onlinespeltjänster lagligt på den danska marknaden, vilket skulle motverka de mål rörande allmänt intresse som eftersträvas genom lagen om spel.
(143)
Kommissionen sluter sig således till att åtgärden är förenlig med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
8. SLUTSATSER
(144)
Kommissionen anser att den anmälda lagen ger onlinespelaktörerna en skattefördel som beviljas genom statliga medel. Åtgärden anses a priori vara selektiv, eftersom den skiljer mellan onlinespelaktörer och landbaserade kasinoaktörer som med tanke på det mål som eftersträvas genom åtgärden befinner sig i en jämförbar faktisk och rättslig situation. De danska myndigheterna har inte kunnat påvisa att den anmälda åtgärdens selektivitet kan motiveras genom skattesystemets logik. Den anmälda lagen betraktas därför som statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(145)
Kommissionen anser dock att stödet uppfyller villkoren för att kunna betraktas som förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den åtgärd C 35/10 som Danmark avser att genomföra i form av skattesatser för onlinespel enligt den danska lagen om spel är förenlig med den inre marknaden enligt det som avses i artikel 107.3 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
Genomförandet av åtgärden godkänns följaktligen.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Konungariket Danmark.
Utfärdat i Bryssel den 20 september 2011.