РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 27/09 (ex N 34/B/09) Бюджетна субсидия за France Télévisionѕ, която Френската република възнамерява да приведе в действие в полза на France Télévisions
(нотифицирано под номер C(2010) 4918)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/140/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 януари 2009 г. Френската република уведоми Комисията за намерението си да предостави бюджетна субсидия в размер на 450 млн. евро, вече включена в Закона за финансите, на France Télévisions за 2009 година. На 13 март 2009 г. Комисията поиска от нея допълнителна информация, която Френската република предостави на 25 май 2009 г. В това писмо Френската република разшири предмета на уведомлението, като изложи своето намерение да въведе постоянен многогодишен механизъм за публично финансиране на France Télévisions, част от който ще представлява годишна субсидия.
(2)
С писмо от 1 септември 2009 г. Комисията счете, че от една страна, бюджетната субсидия, гласувана за 2009 г., е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), а от друга страна, уведоми Френската република за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС във връзка с новия механизъм за публично финансиране на France Télévisions за следващите години.
(3)
Френската република представи своите мнения на 7 октомври 2009 г.
(4)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно помощта.
(5)
Комисията получи мнения по този въпрос от заинтересованите страни. Тя ги препрати на Френската република, на която предостави възможност за отговор; коментарите на Франция бяха получени с писмо от 15 януари 2010 г.
(6)
На 23 април, 19 май и 22 юни 2010 г. Френската република предостави на Комисията разяснения или допълнителна информация.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЕХАНИЗМА ЗА ФИНАНСИРАНЕ
(7)
Механизмът за многогодишно финансиране, предмет на настоящото решение, е част от финансирането на мисиите за обществена услуга на France Télévisions, което Комисията разгледа в решенията си от 10 декември 2003 г. (3), 20 април 2005 г. (4), 16 юли 2008 г. (5) и 1 септември 2009 г. (6) Този механизъм обаче представлява различна мярка от тези, които са били предмет на решенията от 2003, 2005 и 2008 г. По-специално бюджетните субсидии, описани по-подробно по-долу, ще представляват по-голямата част от държавните средства, отпуснати на France Télévisions, като таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), наричана по-рано redevance, която е била предмет на решението на Комисията от 20 април 2005 г. и която, като съществуваща помощ, не е изменена от новите разпоредби. Тези два вида държавни средства ще имат за цел да покрият разходите за мисията за обществена услуга на France Télévisions, намалени с оставащите нетни търговски приходи.
II.1. Главни правни основания
(8)
Основните разпоредби за новия механизъм за публично финансиране се съдържат в Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за аудио-визуалната комуникация и за новата обществена услуга на телевизията. Помощта, за която е постъпило уведомление, е част от предвидена от закона по-обширна реформа на структурите и мисиите от общ икономически интерес на общественото аудио-визуално разпространение. Законът изменя законовите разпоредби, които уреждат мисиите за обществена услуга на France Télévisions, и по-специално Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията. Тези мисии са допълнително уточнени в спецификациите и в договора за целите и средствата на France Télévisions, които са одобрени с нормативни разпоредби, приети за прилагането на закона за свободата на съобщенията. Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. съдържа и финансови разпоредби, от една страна, за изменение на данъчния кодекс, а от друга страна, за установяване на принципа за бюджетната субсидия, включена в закон за финансите за France Télévisions.
II.2. Дейностите и финансирането на получателя: France Télévisions
(9)
France Télévisions е акционерно дружество, учредено съгласно член 44-I от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията. Този закон във вида, в който е изменен, установява единствено предприятие, France Télévisions, в което участват по-рано отделните юридически лица за различни канали. Предприятието подлежи на икономически и финансов контрол, упражняван от френската държава. Дружественият му капитал е разделен на поименни акции, които могат бъдат притежавани само от държавата. Членове на управителния съвет са председателят, четиринадесет членове с петгодишен мандат, а именно двама депутати, назначавани от комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси, петима представители на държавата, пет лица, назначавани от Върховния съвет по аудио-визуалните въпроси, и двама представители на персонала.
(10)
France Télévisions е първата френска аудио-визуална група. В нея са наети около 11 000 души и тя включва каналите France 2, France 3, France 4, France 5 и France Ô, които се излъчват на територията на континентална Франция, както и RFO, дружество, в което влизат обществени радиа и телевизии, които се излъчват в отвъдморските департаменти и територии. Групата включва и рекламен отдел, въпреки че към настоящия момент се обсъжда неговото закриване, както и дружества, които се занимават с дейностите по диверсификация. Някои канали на France Télévisions се излъчват в много държави-членки, по-конкретно в Белгия и Люксембург.
(11)
Оборотът на France Télévisions през 2007 г., последната бюджетна година преди обявяването на реформата на общественото аудио-визуално разпространение, е възлизал на 2 927 млн. евро, 64,2 % от които са от приходите от таксата (redevance), 28,1 % от рекламни приходи (реклама и спонсорство) и 7,7 % от други приходи. В периода 2003-2007 г. делът на отделните елементи от оборота продължава да бъде относително постоянен, като приходите от реклама и спонсорство варират между 30 и 28 %. Цялата група е постигала леко положителни нетни резултати всяка година от периода 2003-2007 г., като общият им размер за целия период възлиза на 99 млн. евро.
(12)
Тази тенденция се е обърнала след обявяването на реформата на общественото аудио-визуално разпространение през януари 2008 г., което е довело по-специално до загубата в бъдеще на приходите от реклама. През бюджетната 2008 година групата France Télévisions регистрира дефицит, с отрицателни нетни резултати в размер на [50-100] (7) млн. евро (от които [50-100] млн. евро в областта на обществената услуга), в резултат именно на сериозния спад на приходите от реклама, който извънредното вливане на 150 млн. евро капитал, одобрено от Комисията в решението ѝ от 16 юли 2008 г., не е успяло да компенсира напълно. За 2009 г., след като влиза в сила реформата на общественото аудио-визуално разпространение, чрез окончателно изплатената бюджетна субсидия от 415 млн. евро, одобрена от Комисията в решението ѝ от 1 септември 2009 г., намалените приходи от реклама са почти компенсирани и групата France Télévisions е регистрирала нетен резултат с малък излишък ([10-20] млн. евро). Все пак в областта на обществената услуга е продължило регистрирането на малък дефицит от около [0-5] млн. евро, тъй като положителният резултат се е дължал на търговските дружества на групата.
(13)
Дейностите и управлението на France Télévisions през последните години, 2004-2008 г., и позицията на предприятието на фона на реформата на общественото аудио-визуално разпространение са описани в сравнително критичен доклад на Сметната палата на Франция „France Télévisions и новата обществена телевизия“. Докладът, на който се позовават някои трети заинтересовани страни в мненията си, е бил приет на разискване и обявен публично на 14 октомври 2009 г., т.е. след решението за откриване на процедурата. В доклада се установява наличието на неизползвани маржове за напредък в управлението и резултатите на France Télévisions към момента и в него се излагат препоръки за бъдещи подобрения в новия контекст на реформата.
II.3. Мисиите за обществена услуга на France Télévisions
II.3.1. Определение на мисиите за обществена услуга в закона
(14)
Член 43-11 от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. излага мисията за обществена услуга на France Télévisions, като определя, че обществените канали „в името на общия интерес имат мисии за обществена услуга. Те предлагат на обществеността, във всички нейни измерения, разнообразни и плуралистични програми и услуги, с изисквания за качество и новаторство, при зачитането на правата на личността и конституционно определените демократични принципи. Те представят диверсифицирано предлагане на аналогови и цифрови програми в областта на информацията, културата, знанията, забавленията и спорта. Те имат положителен ефект върху демократичния дебат, върху обмена между отделните части от населението, както и върху социалното включване и гражданствеността. Те изпълняват дейности в полза на социалното сближаване, културното разнообразие и борбата с дискриминацията и предлагат програми, които отразяват разнообразието на френското общество. Те гарантират насърчаването на френския език и съответно на регионалните езици и подчертават разнообразието на културното и езиковото наследство на Франция. Те допринасят за развитието и разпространението на интелектуалното и артистичното творчество и гражданските, икономическите, социалните, научните и техническите познания, както и за аудио-визуалната и медийната грамотност. Те улесняват обучението по чужди езици. Те участват в обучението в областта на околната среда и устойчивото развитие. Чрез подходящи механизми те улесняват достъпа на глухи лица и лица с увреден слух до излъчваните програми. Те гарантират честност, независимост и плурализъм на информацията, както и на плуралистичното изразяване на мисловните течения и на мнението при зачитане на принципа на равно третиране и на препоръките на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. Организациите от публичния сектор на аудио-визуалните комуникации, с цел изпълнението на мисиите им, допринасят за външните аудио-визуални дейности, разпространението на франкофонията и разпространението на френската култура и език по света. Последните имат за цел да разработят нови услуги, които да обогатят или допълнят предлагането на програми, както и новите техники за създаване и разпространение на аудио-визуалните програми и услуги. Всяка година в парламента се внася доклад, за да се извърши преглед на прилагането на разпоредбите на настоящия член.“
II.3.2. Тълкуване на задълженията за обществена услуга в дейностите на France Télévisions
(15)
По отношение на конкретното тълкуване на мисиите в раздел I от член 44 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. се посочва, че на France Télévisions е възложено да разработи и планира телевизионни емисии и аудио-визуални услуги, които отговарят на мисиите за обществена услуга, посочени в член 43-11 и в спецификациите, предвидени в член 48 от същия закон.
(16)
Декрет № 2009-796 от 23 юни 2009 г. определя спецификациите от този момент нататък само за France Télévisions. Спецификациите очертават дейността на каналите на France Télévisions заедно със задължителните програмни ангажименти за излъчване, често в „най-гледаното време“, ежедневни културни емисии, музикални емисии, по-специално за класическа музика, с представяне на европейски и регионални оркестри, театрални спектакли или спектакли за популяризиране на научни знания (членове 4-7 от спецификациите). France Télévisions също така е длъжно да включва европейското измерение във всички свои програми, а именно като излъчва репортажи за начина на живот или културни практики на други държави-членки и като излъчва емисии с религиозен характер, посветени на основните вероизповедания във Франция (членове 14 и 15 от спецификациите). Задължението за привличане на широка и балансирана публика от цялата общественост също е посочено (член 18).
(17)
От друга страна, съгласно член 53 от Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията, държавата и France Télévisions са сключили многогодишни договори за целите и средствата за срок между три и пет години. Договорите за целите и средствата, при зачитане на мисиите за обществена услуга на France Télévisions, определят по-специално:
-
приоритетните оси на развитието му,
-
поетите ангажименти по отношение на разнообразието и иновацията в творчеството,
-
минималните суми за инвестиции на France Télévisions в европейски кинематографични и аудио-визуални продукции, както и във френски такива, в процент от приходите му и в абсолютна стойност,
-
ангажиментите, чрез които се осигурява участие и гражданственост на лицата с увреждания, адаптиране на всички телевизионни програми за глухи лица или лица с увреден слух,
-
ангажиментите, чрез които се осигурява излъчване на телевизионни програми, до които посредством адаптирани средства достъп имат слепи лица и лица с нарушено зрение,
-
очакваните разходи за дейностите му за всяка от въпросните години, както и количествените и качествените показатели за изпълнение и резултати, които са приети,
-
размера на държавните средства, които трябва да му бъдат отпуснати, като се посочват приоритетните за развитието на бюджета на програмите,
-
размера на очаквания доход от собствените приходи, като се разграничават приходите от реклама и приходите от спонсорство,
-
икономическите перспективи за услугите, които водят до плащане на цена,
-
при необходимост, перспективите по отношение на възстановяването на финансовия баланс.
(18)
Понастоящем задълженията за обществена услуга на France Télévisions са предмет на договора за целите и средствата за 2007-2010 г. „France Télévisions, първата група от безплатни канали в цифровата ера“ от 24 април 2007 г., подписан от компетентните министри и президента на France Télévisions. В раздела за цел I.2 „Насърчаване на стойностите, свързани с идентичността, на обществената услуга“ договорът поставя цели, насочени към конкретни действия, заедно с количествени и качествени показатели, които да бъдат постигнати в области като:
-
улесняването на достъпа на по-широката публика до културните програми и в контекста на демократизацията на културата, като се излъчва културна програма поне в най-гледаното време,
-
отразяването на плурализма в информацията и гражданския дебат,
-
предлагането на широк набор от спортни дисциплини, като се набляга на най-малко показваните спортове по частните канали,
-
отразяването на разнообразието и подобряването на видимостта на компонентите на френското общество,
-
подпомагане на опазването на френската и европейската културна идентичност, разбирането на функционирането на Съюза и неговия принос, както и на овладяването на чужди езици.
(19)
Договорът предвижда и многогодишен финансов пакет, който включва клауза за корекция, според която, в зависимост от развитието на приходите от реклама, държавата и групата приемат да договорят корекция на необходимостта от държавни средства, тоест излишъците, които не са предоставени за намаляване на необходимостта от държавни средства, ще бъдат приоритетно предназначени за разходите, свързани с аудио-визуалното творчество.
(20)
След реформата действащият договор за целите и средствата беше изменен за периода 2009-2012 г. С изменението, описано по-детайлно по-долу, що се отнася до финансовата му част, се укрепват допълнително стойностите, свързани с идентичността, на обществената услуга, предоставяна от France Télévisions, и се определят нови количествени показатели, които трябва да бъдат постигани на година в някои области, посочени в съображение 18.
II.3.3. Въвеждане на нови новаторски аудио-визуални услуги
(21)
Новите спецификации на France Télévisions предвиждат въвеждането на поредица от новаторски услуги, предназначени да обогатят програмното предлагане, като въвеждане на услуги за комуникация, услуги за аудио-визуални медии по заявка или допълнително съдържание за обогатяване на програмите му. Също така в изменението на договора за целите и средствата се предвижда и въвеждане на новаторски услуги, а именно безплатни или платени видеоматериали по заявка, персонална мобилна телевизия, излъчване по Интернет, мобилни приложения, регионални или тематични WebTV.
II.3.4. Външен контрол върху задълженията за обществена услуга, включително въвеждането на нови услуги
(22)
В съответствие с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. управителният съвет на France Télévisions одобрява проекта на договора за целите и средствата на това дружество и провежда разискване по годишното му изпълнение, като резултатът от разискването се обявява публично. Преди подписването им договорите за целите и средствата, както и евентуалните изменения към тези договори, се предават на комисиите на Националното събрание и на Сената по културните и финансови въпроси, както и на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. Комисиите могат да изпратят становище в срок от шест седмици.
(23)
От друга страна, президентът на France Télévisions представя годишен доклад за изпълнението на договора за целите и средствата пред комисиите на Националното събрание и на Сената по културните и финансови въпроси. При представянето на доклада за изпълнението на договора за целите и средствата пред компетентните комисии на Националното събрание и на Сената президентът на France Télévisions представя отчет за дейността и работата на консултативния съвет за програмите, създавани в телевизията, съставен от зрители, който трябва да издава становища и препоръки по отношение на програмите.
(24)
Също така предварителният проект на спецификациите на France Télévisions, определен с декрет, е бил предмет на обществено допитване от 10 до 24 ноември 2008 г., в което около петнадесет организации са дали своя принос, което е довело до изменения на първоначалния текст, като накрая е поискано становището на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. По отношение на външния контрол върху изпълнението му член 48 от закона от 30 септември 1986 г. предвижда внасянето на годишен доклад от Върховния съвет по аудио-визуални въпроси пред комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси. Докладът също така се предава и на Министерството на културата и комуникациите.
(25)
Тези парламентарни комисии, както и Върховният съвет по аудио-визуални въпроси могат да изслушват трети страни. На практика заинтересованите страни редовно се изслушват от тези инстанции, пред които те представят становищата си по въпроси, които са от интерес за общественото аудио-визуално разпространение.
II.4. Финансова компенсация за постепенно намаляване, последвано от премахване на рекламите
(26)
За да станат обществените телевизионни програми по-свободни и по-малко зависими от търговските трудности, член 53, алинея VI от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията предвижда намаляването, последвано от премахване на рекламите: „Програмите, излъчвани между двадесет часа и шест часа от националните телевизионни служби, посочени в раздел I от член 44, с изключение на техните регионални или местни програми, не съдържат реклами, освен такива за стоки или услуги, представени под общото им наименование. Тази разпоредба се прилага също и към програмите, излъчвани чрез тези служби между шест часа и двадесет часа, считано от спирането на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионните услуги, посочени в същия раздел I, на цялата територия на континентална Франция. Тя не се прилага към кампании от общ интерес.“
(27)
Спирането на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионните услуги е предвидено най-късно за 30 ноември 2011 г. Освен изключението за рекламата на стоки или услуги без търговска марка са предвидени изключения за излъчването на реклами за отвъдморските департаменти и общности или за Нова Каледония, ако няма частна телевизия, излъчвана в некодиран вид чрез наземно радиоразпръскване.
(28)
Както е предвидено в член 53 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията, след намаляването, последвано от премахването на рекламите, за да бъде изпълнен законът, държавата предоставя финансова компенсация на France Télévisions при определяни във всеки закон за финансите условия. За тази цел Франция е създала нова програма, озаглавена „Принос към финансирането на общественото аудио-визуално разпространение“ като част от мисията „Медии“ от общия бюджет на държавата. Само ориентировъчно, френските органи считат, че делът на държавната субсидия, която допълва постъпленията от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), би възлизал на около 460 млн. евро през 2010 г., 500 млн. евро през 2011 г. и 650 млн. евро през 2012 г.
(29)
Френската република заявява, че за всяка година публичното финансиране, част от бюджетната субсидия, ще бъде определяно в зависимост от разходите за изпълнението на мисията за обществена услуга на France Télévisions и събирано с постъпленията от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), като се приспаднат оставащите търговски приходи. Във връзка с това френските органи представиха очакваните приходи от и разходи за обществената услуга на France Télévisions, определени въз основа на бизнес плана за 2009-2012 г., и обобщени по-долу:
Таблица 1
Очаквани приходи и разходи за обществената услуга на France Télévisions за 2010-2012 г.
(В млн. евро)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Бюджет
Очакван бюджет
Очакван бюджет
A.Държавни средства
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
Б.Други приходи (реклама, спонсорство и др.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
В.Брутни разходи за обществената услуга
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
Г.Нетни разходи за обществената услуга (В + Б)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Разлика м/у нетните разходи за общ. услуга - държавните средства (Г + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Източник: Мнение на Франция от 15 януари 2010 г.
(30)
Таблицата по-горе показва очаквания дефицит, който съответства на нетните разходи, които не са покрити от сметките за обществената услуга на France Télévision през 2010 и 2011 г. Този дефицит би трябвало да бъде частично намален през 2012 г., с малък излишък, предвиден в размер на [30-50] млн. евро, или [0-5] % от нетните разходи за обществената услуга. Очакваният излишък за 2012 г., ако се потвърди на практика, което предполага, че приходите и разходите са развиват според очакванията, продължава да бъде по-малък от общо прогнозирания дефицит за 2010 и 2011 г. В съответствие с текущия договора за целите и средствата излишъкът, който не е предназначен за намаляването на необходимостта от държавни средства, следва да бъде приоритетно предоставен за разходите в полза на аудио-визуалното творчество. Тъй като по принцип аудивизуалното творчество е предназначено за изготвянето на програмите, евентуалният излишък не следва да финансира търговски дейности.
(31)
Уместно е да се отбележи, че бизнес планът за 2009-2012 г., включен в глава V от изменението към текущия договор за целите и средствата, замества финансовото перо от договора, сключен през април 2007 г., като взема предвид новата рамка, въведена с реформата, и финансовите последици от нея. Бизнес планът предвижда намаляване на общите брутни разходи за предоставянето на обществената услуга за периода 2010-2012 г., с намаление на оперативните разходи спрямо първоначалния договор, намаляване на разходите за излъчване и оползотворяване на взаимодействията, които произтичат от общото предприятие, като това се случва въпреки въвеждането на нови елементи на разходите, придружаващи реформата.
(32)
По отношение на приходите очакваните държавни средства, макар и да нарастват, не балансират напълно сметките за периода 2010-2012 г. и, както е посочено в таблица 1, продължават да бъдат по-малки от брутните разходи за обществената услуга, тоест финансовият баланс в прогнозите зависи от оставащите всяка година търговски приходи. Също така бизнес планът излага интереса на предприятието и на държавата да постигнат баланс по-бързо от очакваното, както и посочва необходимостта от точен и периодичен мониторинг, като се имат предвид положителните и отрицателните рискове.
II.5. Поставяне на таван за държавните средства
(33)
Член 44 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията постановява също, че „Държавните средства, отпуснати на организациите от публичния аудио-визуален сектор, като компенсация за възложените задължения за обществена услуга, не превишават размера на разходите за изпълнение на посочените задължения“. Тази разпоредба е резултат от поетите ангажименти от Френската република за изрично включване в закона на принципа да няма свръхкомпенсация на задълженията за обществена услуга в рамките на процедурата, която е довела до решението на Комисията за съвместимост от 20 април 2005 г. относно използването на средствата от таксата (redevance) (8).
(34)
В съответствие с посочения по-горе ангажимент в член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от сектора на обществената телевизия е включен същият текст като този на член 53 от закона от 30 септември 1986 г., като се вземат предвид „преките и косвените приходи, получени от мисията за обществена услуга“, и се уточнява, че разходите за изпълнение на задълженията за обществена услуга се установяват чрез отделни сметки. В член 3 от декрета се предвижда задължение за France Télévisions и филиалите му да спазват пазарните условия за всички свои дейности, както и изготвянето от външна организация на годишен доклад за изпълнението на това задължение, внасян пред компетентния министър, Националното събрание и Сената.
(35)
Комисията е получила и разгледала доклади за изпълнение на членове 2 и 3 от декрета за бюджетните 2007 и 2008 година (докладите, изготвени съгласно член 3 от декрета, са били одобрени за 2007 г. от одиторите PriceWaterhouseCoopers и KPMG и за 2008 г. от Cabinet Rise), както и проекта на доклада, предвиден в член 2, за 2009 г.
II.6. Нови такси, предвидени в реформата на общественото аудио-визуално разпространение
(36)
Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. също така е изменил данъчния кодекс относно въвеждането на нови такси върху рекламата и електронните комуникации.
II.6.1. Такса върху рекламите
(37)
В дял II от част I на книга I от данъчния кодекс вече е включена глава VIIе, която въвежда такса, дължима от всеки установен във Франция оператор на телевизионни услуги. Таксата се начислява върху размера, без данъка върху добавената стойност, на плащаните от рекламодателите за излъчването на рекламите им суми на съответните задължени лица или поръчители на рекламите, като се приспадат сумите, изплатени съгласно предвидената в член 302а KC такса от общия данъчен кодекс, които се плащат от операторите и разпространителите на телевизионни услуги, които излъчват аудио-визуални продукции, които могат да получат подкрепа от страна на Националния център по кинематография. Тези суми са предмет на договорено намаление с 4 %. Таксата се изчислява в размер на 3 % от частта от размера на годишните плащания, без данъка върху добавената стойност, свързан с всяка телевизионна услуга, която превишава 11 млн. евро.
(38)
Въпреки това за телевизионните услуги, различни от излъчваните чрез наземно аналогово радиоразпръскване, този процент е 1,5 % през 2009 г., 2 % през 2010 г. и 2,5 % през 2011 г. Временно за всички задължени лица до годината на премахване в континентална Франция на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионни услуги таванът на таксата е определен на 50 % от нарастването на нейната основа, установено за календарната година, за която се дължи таксата, спрямо 2008 г. При всички положения размерът на таксата не може да бъде по-малък от 1,5 % от основата. Независимо от това за операторите на телевизионни услуги, чиито ежедневни зрители извън континентална Франция са над 90 % от общия брой на зрителите им, размерът, който трябва да бъде приет за изчисляването на таксата, се намалява с размера на сумите, плащани за излъчването на реклами, предназначени за европейския или световния пазар, умножено по дела в общия годишен брой от броя на зрителите, които се намират извън континентална Франция.
II.6.2. Такса върху електронните комуникации
(39)
В дял II от част I на книга I от общия данъчен кодекс вече е включена глава VIIж, която въвежда такса, дължима от всеки оператор на електронни комуникации, който предоставя услуга във Франция, и която е предмет на предварително заявяване пред Органа за регулиране на електронните съобщения. Таксата се начислява върху размера, без данъка върху добавената стойност, на абонаментите и други плащани от потребителите суми, като възнаграждение за услугите за електронни комуникации, като се приспада размерът на дотациите за осчетоводените амортизации през приключената бюджетна година в рамките на годината, през която таксата е станала изискуема, когато се отнасят до закупени съоръжения и оборудване, считано от влизането в сила на закона, от операторите, за нуждите на инфраструктурата и мрежите за електронни комуникации, установени на националната територия и срокът за амортизация на които е по-малък или равен на десет години. Таксата се изчислява в размер на 0,9 % от частта на основата, която превишава 5 млн. евро.
III. ПРИЧИНИ, ДОВЕЛИ ДО ОТКРИВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(40)
В решението си за откриване на официалната процедура по разследване Комисията е счела, че предвидената компенсация от 2010 г. може да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и е било уместно да се разгледа съвместимостта ѝ с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС, съгласно принципите и правилата, приложими към обществената услуга радио- и телевизионно разпространение.
(41)
По отношение на съществуването на дейност по обществена услуга към ясно определените мисии с официален акт, която подлежи на съответните механизми за контрол, без да изразява съмнения, Комисията е заключила, също както в решенията си от декември 2003 г., април 2005 г., юли 2008 г. и септември 2009 г., че мисиите за обществена услуга на France Télévisions са ясно определени в официалните актове, издадени или одобрени от Франция, съгласно правилата, които предвиждат независим контрол на France Télévisions.
(42)
За разлика от това по отношение на разглеждането на пропорционалността на финансовата компенсация, предвидена спрямо нетните разходи за дейността по обществената услуга, като се отчитат също така ефектите от помощта, Комисията е изразила съмнения по два въпроса, а именно:
-
от една страна, рискът от свръхкомпенсация на нетните разходи за обществена услуга за 2012 г. и евентуално за 2010 и 2011 г., тъй като за тези години Комисията не е разполагала с толкова подробна информация като тази, предоставена от френските органи за 2009 г., и
-
от друга страна, по отношение на евентуалното съществуване на връзка между предназначението на приходите от таксите върху рекламата и електронните комуникации и помощта, която ще бъде изплатена на France Télévisions, и доколкото такава връзка е могла да бъде установена, по отношение на отрицателните ефекти от тях и съвместимостта им с договора, а именно в рамките на преглед на конкурентоспособността след реформата на финансирането на France Télévisions, който не е бил извършен.
(43)
От друга страна, Комисията е привлякла вниманието на френските органи към приемането на 2 юли 2009 г. на нейното Съобщение относно прилагането на правилата за държавните помощи по отношение на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение (9) (наричано по-долу „съобщението относно радио- и телевизионното разпространение“), приложимо към помощта, за която е постъпило уведомление, от момента на публикуването му, и е приканила френските органи да вземат предвид преразгледаното съобщение в мнението си.
IV. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(44)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Дружеството на авторите и композиторите в областта на драматичното изкуство (SACD) насочи вниманието на Комисията върху значението на задълженията, които има France Télévisions в подкрепата на аудио-визуалното творчество, свързано с наследството. Това значение е щяло да бъде увеличено в края на 2008 г. с междубраншово споразумение, което е щяло да бъде включено в бъдещ договор за целите. Така през 2010 г. France Télévisions ще трябва да отдели за аудио-визуалното творчество, свързано с наследството, 19 % от оборота, включен в основата за 2009 г., като през 2012 г. този размер трябва да достигне 20 %, или 420 млн. евро. В замяна на това еквивалентният дял на TF1 е определен максимално на 12,5 %, а този за M6 и DTT каналите съответно няма да превиши 11 %. Задължението в подкрепа на киното също ще се увеличи с 1,2 % над средния годишен процент до 2012 г. Премахването на рекламата ще бъде придружено от нарастване на разходите за програмната схема в областта на собствените, а не чужди произведения, които свидетелстват за ангажимент в полза на новаторска и качествена обществена услуга.
(45)
Френската федерация по телекомуникациите и електронните комуникации (FFTCE) в мнението си от 30 октомври 2009 г., към което се присъединява Iliad, която не е член на FFTCE, счита, че премахването на търговската реклама само по себе си не допринася за мисията за обществена услуга на France Télévisions. Тъй като рекламата не е неразделна част от тази мисия, всяка субсидия, която цели единствено компенсирането на пропуснати ползи, без значение каква е мисията, би била сама по себе си държавна помощ, несъвместима с член 106, параграф 2 и член 107 от ДФЕС. Тази компенсация трябва да покрие самите разходи за обществената услуга, които трябва да бъдат отразени в отделни сметки. Размерът на субсидията е определен за предстоящите години въз основа на очакваната загуба на търговски приходи, което при един влошен пазар сериозно нарушава конкуренцията с частните излъчващи оператори. Тъй като общият рекламен оборот на France Télévisions при един влошен пазар несъмнено не би достигнал 500 млн. евро, френските органи са поели задължението да изплатят 450 млн. евро през 2009 г. само в замяна на премахването на рекламата след 20 часа. В бъдеще приходите от субсидията също биха били много по-големи от рекламните приходи, получени при липсата на реформа.
(46)
По отношение на мисията за общ икономически интерес FFTCE отбелязва, че задълженията на France Télévisions като член на Европейския съюз за радио и телевизия (UER), освен съгласно устава на последния, съществуват от по-рано и биха се приложили без включването им във френския закон. Неясните иначе трудности, които създава законът, не биха били по същество по-различни от произтичащите от устава на UER, който TF1 и Canal + спазват и като членове, така че дадена субсидия за компенсация в рамките на закона трябва да бъде квалифицирана като държавна помощ.
(47)
В крайна сметка FTTCE счита, че новата такса върху оборота на операторите на електронни комуникации, въведена с реформата на общественото аудио-визуално разпространение, е предназначена за финансирането на France Télévisions. Освен декларираното от страна на органите предназначение на новата такса, промените в основата ѝ и ставката ѝ ще променят и размера на субсидията. Въвеждането на такава такса нарушава член 12 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (10), тъй като държавите-членки не могат да постановят спрямо операторите никаква друга такса върху оборота освен предвидените в директивата данъци.
(48)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Асоциацията на частните канали счита, че лошото управление на France Télévisions, за което Сметната палата е привела много примери, влошава инфлационния ефект, установен на пазара за производството на програми и закупуването на права. При липсата на аналитично счетоводство трудният контрол на разходите създава несигурност по отношение на определянето на разходите за мисиите за обществена услуга, които трябва да бъдат финансирани, със сериозен риск от свръхкомпенсация. Тъй като редица белези сочат, че приходите от новата такса за телевизия ще бъдат предоставяни на France Télévisions, включването ѝ в държавния бюджет не би имало друга цел освен да се избегне контролът от страна на Комисията. Тази такса принуждава конкурентите на France Télévisions да финансират помощта, като поражда нарушение, което влошава недостатъчната диференциация между програмите на отделните исторически канали.
(49)
В коментарите си от 2 ноември 2009 г. Европейският съюз за радио и телевизия (UER) подчертава неизменно свързания с бъдещето характер на всяка многогодишна прогноза за разходите и приходите от обществен излъчващ оператор, представена от Франция. Тези прогнози трябва да осигурят дългосрочна финансова прозрачност, с която трябва да разполага операторът, за да се осигури непрекъсваемост на услугата при пълна независимост. Последващите механизми са тези, които трябва да осигурят коригирането на евентуални разлики в предвижданията. Решението на Комисията трябва да се отнася до параметрите за предварително изчисление и до тези механизми, без да се ограничава действителната сума за предстоящата компенсация чрез одобрение само на очакваните приходи и разходи, като в противен случай Комисията би определила и контролирала по-скоро годишния размер на режим за помощи, отколкото самия режим. UER изразява и тревогата си, че Комисията се опитва да разбере предвиждания размер на взаимодействията и повишаването на ефективността за бъдещите години, тъй като ефективността, с която се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, не подлежи на контрола на Комисията в съответствие с член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(50)
В коментарите си от 2 ноември 2009 г. Асоциацията на европейските търговски телевизии (ACT) заявява, че одобрява решението на Френската република да намали значително търговската реклама на своя обществен излъчващ оператор. ACT отбелязва, че две условия, установени от съдебната практика по делото Altmark (11), не са изпълнени в конкретния случай, така че предвиденият бюджетен принос представлява помощ. Все пак ACT счита, че ако за системата за финансиране на помощта с такса, удържана върху приходите от реклама на конкурентите, се приема, че е в съответствие с правото на Съюза, ползите от оттеглянето от пазара биха били значително намалени, тъй като една такава система в някои отношения би могла да доведе до повече нарушения от традиционните двойни системи за обществено и търговско финансиране.
(51)
ACT счита, че задълженията за обществена услуга на France Télévisions не трябва да се променят значително в сравнение с тези от 1994 г. и да останат подобни на задълженията на други частни оператори. Също така прогнозите за компенсация на загубата на рекламни приходи до 2012 г. са неясни и не отчитат нито намаляването на свързаните с тях разходи за инвестиция, нито възможното намаление на разходите при изготвяне на програмите, които зависят в по-малка степен от затрудненията на рекламодателите, нито очакваното увеличаване на взаимодействията. Механизмът за коригиране на обществените и търговските приходи спрямо разходите, предвиден в договора за целите и средствата, би трябвало да бъде проверен, като се има предвид именно променливостта на търговските приходи, без което Комисията не би разполагала с надеждна информация, за да определи реалните разходи за предоставената услуга и съществуването на евентуална свръхкомпенсация. Тази проверка следва да се извърши, без предприятието да разполага с аналитично счетоводство, както посочва Сметната палата.
(52)
Накрая, ACT счита, че помощта на практика се финансира от новите такси, въведени с реформата, и че що се отнася до таксата върху аудио-визуалната реклама, последната въвежда във Франция модел за финансиране на обществената услуга чрез конкурентите, който на други места е премахнат. Механизмът за помощ запазва ресурсите на France Télévisions, тъй като става все по-очевидно, че рекламодателите не дават пълна информация за търсенето си на конкурентни канали. От друга страна, подобен механизъм ще увеличи препятствията пред навлизането на френския пазар.
(53)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. France Télévisions счита, че механизмът, за който е постъпило уведомление, не му предоставя никакво икономическо предимство спрямо конкурентите му, тъй като, макар и да бъде защитено от загубата на търговските приходи, то това ще е в замяна на наложена от държавата трудност, която нито един частен оператор на пазара няма да претърпи: спирането на рекламата. Когато спирането на рекламите влезе в сила, всяко нарушение на конкуренцията на този пазар ще изчезне, тъй като натискът му върху конкурентите по отношение на спонсорите, като се има предвид ограниченото му присъствие, също ще бъде нулево. По отношение на закупуването на т.нар. аудио-визуални права „premiums“, тъй като TF1 е гледана от 96 от 100 най-добри зрители и от 18 от 20 най-добри зрители през 2008 г., France Télévisions не би сключила договор за изключителни права с големите американски предприятия в областта. То обаче трябва да инвестира в аудивизуалното творчество при изисквания за качество, несъвместими с целевите зрители на търговските канали. По отношение на продажбата на програми France Télévisions счита, че има само маргинално присъствие.
(54)
France Télévisions счита освен това, че тъй като сумата, която ще му бъде отпусната, зависи предварително, точно и обективно всяка година от разходите за неговите мисии, с последваща корекция в случай на разлика с действителните разходи, механизмът, за който е постъпило уведомление, отговаря на второто условие, поставено от съдебната практика по делото Altmark. Четвъртото условие, което се изисква от тази съдебна практика, също би било изпълнено, тъй като взаимодействията, които не са могли да бъдат използвани в миналото, ще бъдат използвани с преработването на правната организация и на устава, като четвъртото условие изисква само услугата да бъде предоставена при най-ниски възможни разходи, а разходите да съответстват на разходите на добре управлявано средно предприятие.
(55)
Според France Télévisions, по отношение на условията за съвместимост с вътрешния пазар на механизма, за който е постъпило уведомление, тъй като последният се предполага, че ще продължи да се прилага много години, нетните разходи за обществената услуга няма да могат да бъдат известни с абсолютна сигурност, така че Комисията да може да упражнява предварителен контрол относно липсата на свръхкомпенсация. Тъй като ориентировъчните прогнози за 2010-2012 г. не са несъвместими с евентуална разумна печалба или образуването на ограничен резерв от 10 % от годишните разходи за обществена услуга, законовите и подзаконовите актове, които установяват последващ контрол, ще дадат възможност при всички положения да се осигури пропорционалността на финансирането. В замяна на това, тъй като промените в разходите за програмната схема зависят от избора на редакторите му, France Télévisions счита, че е длъжно да спазва само задълженията за обществена услуга съгласно закона, като съдържанието може да бъде свободно определяно от Френската република. От друга страна, тези задължения са отразени и чрез изискване за зрители, върху което спирането на рекламите не оказва влияние. В противовес на това трябва да бъде закупен по-голям брой програми.
(56)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Métropole Télévisions (M6) счита, че предвиденият инструмент за финансиране представлява държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, именно защото второто и четвъртото условие, установени от съдебната практика по делото Altmark, не са изпълнени: компенсация, основана на очаквана загуба на търговски приходи по естествен начин - и на практика - изменящи се, не следва да се счита като основана на обективни и прозрачни параметри за изчисление на разходите за обществена услуга. От друга страна, основата за изчисление не са разходите на добре управлявано средно предприятие от сектора, а разходите на France Télévisions, за което голям брой показатели сочат, че е управлявано по неефективен начин, което би утежнило разходите за обществената услуга за сметка на данъкоплатците.
(57)
Що се отнася до съвместимостта на мярката с вътрешния пазар, M6 счита, че предвиденият инструмент за финансиране е незаконен, тъй като структурно поражда свръхкомпенсация на разходите за обществена услуга. Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (12) изисква от Франция да прехвърли приходите и разходите от услугата от общ интерес въз основа на последователно прилаганите принципи за аналитично счетоводство. Както беше подчертала Сметната палата, France Télévisions не разполага с такива счетоводни инструменти. Следователно няма обективен елемент, който да послужи за изчисляването на размера на компенсацията. Свръхкомпенсацията би била неизбежна, тъй като субсидията се изчислява въз основа на търговските приходи, които не са част от мисията за обществена услуга, нито трябва да бъдат взети предвид в нейните разходи. Случайният характер на прогнозите за загубени приходи и липсата на анализ на разходите неизбежно биха довели до свръхкомпенсация.
(58)
Включването в механизма за финансиране на новите такси утежнява отрицателните последици от помощите върху пазарите за закупуване на аудио-визуални права - където лошото управление на France Télévisions, защитено посредством държавните помощи, увеличава разходите на конкурентите - и върху рекламната дейност, която France Télévisions ще пренесе към спонсорството, без M6, като се има предвид различният му профил на зрители, да заеме пространството, освободено от France Télévisions. При тези условия оправдано може да бъде само последващо финансиране. Следователно от структурна гледна точка механизмът е незаконен, ако не бъдат въведени механизми за независим последващ контрол, който реално да гарантира, че няма да е налице свръхкомпенсация, въз основа на реални данни, въвеждането на който би било неефективно във Франция според M6.
(59)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Télévision Française 1 (TF 1) отново поставя реформата на финансирането на France Télévisions в контекста на структурни промени, които засягат рекламния пазар, където значението на интернет значително нараства. Телевизията получава едва около 11 % от 33 млрд. евро от разходите за комуникация на рекламодателите през 2008 г. Между януари и септември 2009 г. оборотът от реклами на наземните цифрови телевизионни канали се е увеличил с 60 % спрямо намалението от 8 % за трите исторически наземни канала. За 2008 г. платените от TF1 данъци и такси са 60 % от печалбата му. Многогодишните договори за закупуване на права, инфлацията на цените и непроменливостта на разходите, сред които са и разходите за програмната схема, компенсирани чрез подзаконови задължения за производство и разпространение на френски и европейски произведения, представляват 30 % от общите разходи и според TF1 намаляват полето му на действие. Паралелно с това фактът, че подлежи на нова аудио-визуална такса, би засилил нарушенията на конкуренцията на пазара.
(60)
Евентуалното прехвърляне към TF1 на търсенето от страна на рекламодателите е обявената цел на таксата върху аудио-визуалната реклама. Не само че очакваното прехвърляне на 350 млн. евро от оборота към трите наземни канала не е станало факт през 2009 г., а те отбелязват и намаление от 450 млн. евро спрямо прогнозите. От друга страна, обхватът на това прехвърляне във всеки случай би бил ограничен от законовите и подзаконовите актове, които при транспонирането на правото на Съюза ограничават времето, предназначено за реклама, най-много до дванадесет минути на час предаване, при условие че не се превишат средно шест минути на час за ден.
(61)
TF1 счита, че таксата представлява държавна помощ по две причини: по отношение на това, че на практика France Télévisions вече няма да трябва да плаща след 30 ноември 2011 г. (датата, на която ще трябва да спре рекламите, платените суми за които представляват основата) и, второ, по отношение на това, че France Télévisions ще бъде бенефициер на събраните в тази рамка ресурси, тъй като от големия брой правителствени и парламентарни декларации по време на разискванията по проектозакона се вижда, че то е бенефициер на помощта. Независимо от това, че е законен, режимът за облагане, който я финансира, следва да бъде взет предвид, за да може помощта да бъде оценена.
(62)
TF1 счита, че подлежи на задължения, сравними с тези на France Télévisions, чиито програми се различават несъществено от неговите. Дори и TF1 да приеме одобрително преработването на договора за целите и средствата и на спецификациите след реформата на общественото аудио-визуално разпространение, като се позовава на становището на Сметната палата, то счита, че предлагането на обществена услуга по радио- и телевизионно разпространение не е достатъчно индивидуализирано. Също така се подчертава, че в предишната спецификация количествените задължения за излъчване са съставлявали 10 % от програмните схеми.
(63)
Освен това не са достатъчни контролът на разходите и качеството на управлението на France Télévisions, които водят до това обществената услуга да не се предоставя на най-ниска цена за общността и пораждат риск от свръхкомпенсация. Ето защо в този смисъл Комисията следва да провери нарастването на печалбата от търговските дейности, взаимодействията, които би трябвало да последват след 2009 г. в резултат на създаването на единствено предприятие France Télévisions, и незначителния натиск върху разходите за програмната схема вследствие на по-слабата зависимост от рекламодателите.
V. КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА
(64)
В мнението си, представено на 7 октомври 2009 г. и уточнено по-късно, по отношение на прилагането на член 106, параграф 2 от ДФЕС Френската република се позовава по-специално, от една страна, на изразените от Комисията съмнения относно пропорционалността на публичното финансиране и риска от свръхкомпенсация и, от друга страна - относно вземането предвид на новите такси, въведени с реформата на общественото аудио-визуално разпространение, за да се оцени съвместимостта с вътрешния пазар на мярката, за която е постъпило уведомление.
V.1. Пропорционалност на финансирането и последващ контрол на риска от свръхкомпенсация
(65)
Френската република посочва, че мярката, за която е постъпило уведомление, не е компенсация на пропуснати рекламни приходи на групата France Télévisions, макар че с информативна цел е отразена в предоставените прогнозни суми, а финансиране, предназначено да покрива разходите за изпълнение на мисията за обществена услуга. Нуждите от финансиране на практика ще се променят в зависимост от промените в разходите за програмната схема, колебанията на търговските приходи или средствата за разпространение.
(66)
Френската република подчертава, че предварителното утвърждаване на липсата на риск от свръхкомпенсация трябва да бъде направено чрез проверка на съществуването на законови и подзаконови механизми за контрол, в съответствие със съдебната практика и практиката за прилагане от Комисията, а не спрямо примерните прогнозни суми за субсидия и посочените разходи за в бъдеще. Примерните суми са предоставени за илюстрация, като се има предвид планираният оборот, одобрен от надзорните органи на France Télévisions. Методът за изчисление на субсидията не се опира на прогнозата за намаляване на рекламните приходи на France Télévisions. Изчисляването се основава на обща формула, така че за всяка година комбинираната сума от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public) и бюджетната субсидия, при зачитане на ангажиментите на Френската република и на механизмите за последващ контрол, да бъде установена чрез законови и подзаконови разпоредби, пропорционално на разходите за мисията за обществена услуга на France Télévisions, намалена с търговските му приходи.
(67)
Освен това по отношение на новите новаторски аудио-визуални услуги, посочени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Френската република подчертава, че известен брой е вече предвиден в новите спецификации за France Télévisions и изменения договор за целите и средствата, които са били и ще подлежат на предварителен и периодичен контрол и консултации, описани по-горе. За в бъдеще Франция счита, че въвеждането на всяка една нова важна услуга трябва да бъде отразено в договора за целите и средствата, към който ще се прилагат същите видове контрол.
(68)
От друга страна, като се има предвид влизането в сила на съобщението относно радио- и телевизионното разпространение след откриването на настоящата процедура, Френската република се задължава да усъвършенства инструмента си за последващ финансов контрол, за да изпълни новоприетите правила в това съобщение в областта на механизмите за финансов контрол. Следователно се предвижда изменение на член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. Това изменение цели:
-
да гарантира, че докладът за отделните сметки - изискване, което дава възможност да се гарантира, че няма свръхкомпенсация - ще бъде, подобно на предвидения в член 3 доклад, контролиран от външен орган, избиран с одобрението на министъра, който отговаря за комуникацията, предаден на този министър, както и на Националното събрание и на Сената, като изготвянето му е за сметка на France Télévisions,
-
да се усъвършенства функционалният механизъм, който може да осигури ефективно възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или кръстосани субсидии, отбелязани в отделни сметки, и които не са съвместими с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, както и със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(69)
Също така, за да се допълни информация на Комисията през първите години от реформата, започната със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., френските органи са поели задължението да предоставят на Комисията за периода 2010-2013 г.:
-
изготвените доклади в съответствие с членове 2 и 3 от горепосочения декрет, след изменението му, в срок от шест месеца след общите събрания за одобрение на сметките, включително данните относно промените в рекламните пазарни дялове от 2007 г. насам,
-
държавните елементи за мониторинг на изпълнението на мисиите за обществена услуга от France Télévisions, които са балансът на каналите, изготвян всяка година от Върховния съвет по аудио-визуални въпроси (предвиден в член 18 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г.), и отчетът от изслушванията пред парламентарните комисии (комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси и финансите) на президента на France Télévisions по повод годишното изпълнение на договора за целите и средствата (както е предвидено в член 53 от горепосочения закон).
V.2. Вземане предвид на новите такси, въведени с реформата на общественото аудио-визуално разпространение
(70)
Френската република счита, че не е взела предвид новите такси върху рекламата и електронните комуникации в уведомлението си. Макар и въведени със същия законодателен инструмент, който установява реформата, тези такси не попадат в полето на мярката, за която е постъпило уведомление.
(71)
Френската република посочва, че публичните декларации, заедно с гласуването на закона, разгледан в решението за откриване на процедурата, по-късно оспорени от разпоредбите на този закон, не са достатъчни за установяването на задължителна връзка между предназначението на таксите и финансирането на помощта в правото на Съюза. Във френското право тези такси се събират в полза на общия държавен бюджет, допринасят за финансирането на всички публични разходи и отговарят на принципите за универсалност и бюджетно единство, които са част от конституционността на публичните финанси. В съответствие с член 36 от основния закон от 1 август 2001 г. относно закона за финансите, за да бъдат цялостно или частично предоставени ресурси, определени в полза на държавата, на юридическо лице, е необходима изрична разпоредба в закона за финансите, която в конкретния случай не съществува.
(72)
Френската република подчертава, от друга страна, че няма проект, който да цели създаването на връзка между предназначението на посочените такси и финансирането на France Télévisions. Тя посочва, че ако трябва да бъде предвидено изменение на структурата на режима, френските органи ще изпратят ново уведомление до Комисията съгласно разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
VI. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
VI.1. Наличие на помощта по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(73)
Член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз гласи: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“ Условията за прилагане са разгледани по-долу.
VI.1.1. Държавни средства
(74)
Бюджетните субсидии, предмет на настоящото уведомление, ще бъдат включвани всяка година в Закона за финансите, който установява държавния бюджет на Франция. Следователно става въпрос за мерки, предоставени чрез държавни средства.
VI.1.2. Икономическо предимство с избирателен характер
(75)
Механизмът за бюджетната субсидия с преобладаващи държавни средства, предоставени на France Télévisions, е с избирателен характер, тъй като France Télévisions ще бъде негов единствен получател. Годишната бюджетна субсидия за функциониране, която цели именно да позволи на предприятието да извършва дейностите си, ще бъде компенсация за пропуснатите рекламни търговски приходи, които частично са финансирали разходите и инвестициите му до този момент. По този начин France Télévisions ще може да постигне дял зрители, непостижим без бюджетната субсидия. Следователно то получава икономическо предимство, което е невъзможно да бъде получено по друг начин, или съответно, ако става въпрос за субсидия - при различни пазарни условия, тоест тези, при които работят частните му конкуренти.
(76)
От друга страна, Комисията отбелязва, че Френската република не е представила мнение, което да поставя под въпрос оценките на Комисията в решението за откриване на процедурата по отношение на това, че предвидените субсидии не биха изпълнили кумулативно критериите, посочени в съдебната практика по делото Altmark, и следователно биха предоставили икономическо предимство, което представлява държавна помощ (13). Тя отбелязва обаче, без да се засяга последващото развитие в управлението и резултатите на France Télévisions за предстоящите години, че понастоящем докладът на френската Сметна палата за France Télévisions - публикуван през октомври 2009 г. след решението за откриване на процедурата - подкрепя аргументацията ѝ, според която четвъртото условие не е изпълнено.
(77)
В обобщение на горепосоченото става ясно, че отпускането на бюджетни субсидии само за групата France Télévisions чрез държавни финансови средства на Франция ще предоставя предимство с избирателен характер на това предприятие.
VI.1.3. Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията между държавите-членки
(78)
France Télévisions осъществява дейност в областта на производството и излъчването на програми с търговска цел, а именно като разпространява платени реклами за рекламодатели или спонсорирани емисии в своите програми, като продава правата си за разпространение или като купува такива права. Тези търговски дейности се упражняват в конкуренция с други канали, като TF1, M6, Canal +, именно във Франция, където, както подчертават френските органи, групата France Télévisions е първата аудио-визуална група. През 2010 г. делът на France Télévisions би трябвало да е около 10 %, който му отрежда трето място като доставчик на френския пазар.
(79)
До изтичането на срока за премахване на търговската реклама през 2011 г. France Télévisions ще продължи да осъществява дейност, макар и с ограничено ефирно време, на френския пазар на телевизионната търговска реклама в конкуренция с други излъчващи оператори. Дори и след 2011 г. France Télévisions ще може да предлага услугите си на рекламодателите за реклами на стоки под родово наименование или спонсорство на емисии в конкуренция с останалите излъчващи оператори, осъществяващи дейност във Франция. Дори и конкурентите на France Télévisions да се възползват изцяло от почти пълното оттегляне на France Télévisions от рекламния пазар в резултат на реформата, все пак France Télévisions ще продължи да присъства на него. Всъщност в обеми и в пазарен дял за постоянните конкуренти спрямо 2007 г., въз основа на очакваните приходи от реклама и спонсорство на France Télévisions, представени от френските органи, France Télévisions все още ще притежава 3,3 % от пазара през 2012 г. при съответно повече от 50 % и 20 % за TF1 и M6.
(80)
France Télévisions ще може да постигне дял зрители, който не би имала при липса на разглежданата бюджетна субсидия, което може да окаже въздействие върху зрителите на останалите излъчващи оператори и следователно върху търговските дейности на последните, което да доведе до нарушаване на условията за конкуренция. При всички положения France Télévisions ще продължи да осъществява дейност и на пазарите за закупуване и продажба на аудио-визуални права с правомощие за договаряне, запазено благодарение на посочената по-горе подкрепа. Запазването на инвестициите в програмите, възможни благодарение на бюджетните субсидии, оказва влияние върху степента, при която France Télévisions може да купува или продава на тези пазари.
(81)
От горепосоченото става ясно, че бюджетните средства за единствената група France Télévisions чрез финансови ресурси на Франция нарушават или най-малкото заплашват да нарушат конкуренцията, която съществува в областта на търговската експлоатация на радио- и телевизионното разпространение във Франция и в известен смисъл в други държави-членки, в които се разпространяват програмите на France Télévisions.
(82)
Пазарите за продажба и закупуване на аудио-визуални програми и права за излъчване, на които France Télévisions осъществява дейност, са с международно измерение, дори и закупуването да се извършва с териториално ограничение най-общо в една държава-членка. От друга страна, програмите на France Télévisions, чието излъчване може да бъде запазено благодарение на държавната подкрепа, се приемат в други държави-членки, като Белгия и Люксембург. Накрая, France Télévisions излъчва програми и по Интернет, достъпни и на други места освен във Франция.
(83)
При тези условия предвидените бюджетни субсидии могат да доведат до евентуално нарушаване на условията за конкуренция и да засегнат търговията между държавите-членки.
VI.1.4. Заключение относно наличието на държавна помощ
(84)
С оглед на горепосоченото бюджетните субсидии, които Френската република предвижда да отпусне на France Télévisions, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и е необходимо да се разгледа съвместимостта ѝ с вътрешния пазар.
VI.2. Съвместимост по отношение на член 106, параграф 2 от ДФЕС
(85)
Член 106, параграф 2 от ДФЕС гласи, че „предприятията, които са натоварени с функцията да оказват услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договорите, и в частност на правилата на конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства фактически или юридически изпълнението на специфичните задачи, които са им възложени. Развитието на търговията не трябва да се засяга до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.“
(86)
В своето съобщение относно радио- и телевизиното разпространение Комисията излага ринципите, към които се придържа при прилагането на член 107 и член 106, параграф 2 от ДФЕС, за държавното финансиране на публичните излъчващи организации. В този смисъл оценката на Комисията се отнася до следните два аспекта:
-
съществуването на точно и ясно определение в официален акт на мисията за обществена услуга, включително при доставката на важни нови услуги, и подлежаща на механизми за ефективен контрол от независима организация на излъчващия оператор,
-
пропорционалността и прозрачността на публичното финансиране на необходимите компенсации за тази мисия, без компенсациите да превишават размера на нетните разходи за мисията за обществена услуга, също подлежат на ефективен контрол.
VI.2.1. Точно и ясно определени в официален акт на мисията за обществена услуга, която подлежи на ефективен контрол
(87)
Както беше посочено по-горе, Комисията не е изразила съмнения в решението си за откриване на процедурата, поради изложените в него причини, нито по отношение на адекватността на определението и на мандата на мисията за обществена услуга, възложена на France Télévisions чрез официални актове, нито по отношение на адекватността на външния контрол, упражняван върху начина, по който France Télévisions изпълнява възложените ѝ задължения, описани по-горе. Ето защо Комисията е счела, че съответните разпоредби от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. (членове 43-11, 44, 48 и 53) и от декретите или официалните актове за прилагането му, а именно по отношение на спецификациите (Декрет № 2009-796 от 23 юни 2009 г.) и договора за целите и средствата, са в съответствие с правилата за прилагане на член 106, параграф 2 от ДФЕС относно оценяването на помощите за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение, изложени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(88)
Това заключение е било логично предвид вече направените от Комисията заключения по този повод в съответствие с приложимото по това време съобщение, в нейните решения от 2003 и 2005 г. за France 2 и France 3 и за France Télévisions от 2008 и 2009 г.
(89)
В допълнение следва да се разгледат общите коментари на някои заинтересовани страни, които целят да потвърдят привидно сходния характер на програмите на обществената телевизия и на конкурентите, оспорени на практика от коментарите на други страни, и които не са от такова естество, че да променят тази оценка.
(90)
Измененият Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията определя обширно, качествено, но точно задълженията за обществена услуга на France Télévisions. Последното трябва по-специално да се насочи към широка публика и да разнообрази предлагането си с цел да удовлетвори, при зачитане на плурализма, демократичните, социалните и културните нужди на обществото. Фактът, че някои конкуренти са длъжни, тъй като членуват в UER, да спазват устава му, както подчертава FFTCE, не пречи на съществуването на конкретни задължения за обществена услуга, посочени в официални актове на Френската република, които, за разлика от задълженията, които произтичат от членуването в UER, се налагат само на France Télévisions.
(91)
От друга страна, ако е необходимо, задълженията на France Télévisions се посочват и в спецификациите, и в договора за целите и средствата, заедно с точни и количествени показатели, които трябва да бъдат постигнати в програмната схема, които не се прилагат към конкурентните оператори. Държавните средства, отпуснати на France Télévisions, са предназначени за постигането на целите и изпълнението на задълженията за обществена услуга, определени в законови и подзаконови разпоредби в името на общия интерес, тъй като частните ресурси, предоставени на конкурентните излъчващи оператори, имат чисто стопанска цел. Също така съществуването на подзаконови или свободно приети ограничения от операторите при дейността им по излъчването не означава съществуването на недиференцирано предлагане на практика за публичните и частните излъчващи оператори. Тези задължения за обществена услуга, които произтичат от закона, за разлика от тези, които произтичат от членуването в UER, от друга страна, подлежат на периодичен външен контрол, а именно парламентарен, по отношение на изпълнението им.
(92)
Освен това SACD посочва най-големия ангажимент на France Télévisions в подкрепа на оригиналното френско аудио-визуално и кинематографично творчество, подлежащ на много по-малки задължения. Разбира се, мнението на SACD не излага и не илюстрира причините, поради които чуждестранните произведения, различни от френските, евентуално от други държави-членки, са с по-ниско качество от тези, които France Télévisions ще финансира. Независимо от това един задължителен ангажимент в подкрепа на оригиналното творчество, нараснал в абсолютно отношение и спрямо конкурентите, допринася и е пряко свързан със социалните и културните нужди на френското общество, на които програмите на France Télévisions трябва да отговорят в съответствие със задълженията му за услуга от общ интерес.
(93)
Като се има предвид информацията, предоставена от Френската република, положителната оценка относно определението и контрола на мисията за обществена услуга на France Télévisions трябва да бъде разширена към приложимите механизми за въвеждането на значими нови аудио-визуални услуги, по смисъла на съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, влязло в сила след решението за откриване на настоящата процедура. Тези услуги, които разширяват предлагането на програмно излъчване на други носители или формати, са включени в спецификациите и договорите за целите и средствата на France Télévisions, където се уточняват и отразяват съответно мисиите за услуга от общ икономически интерес, предвидени от закона. Тези документи са приети с декрет, както е посочено по-горе, така че вече предвидените нови услуги и тези, които евентуално предстоят, подлежат на същите специфични процедури за предварителна консултация и за последващ контрол на годишното изпълнение като посочените мисии.
(94)
В обобщение, определението за мисия за обществена услуга, възложена на France Télévisions, както и свързаните с нея механизми за контрол съответстват на правилата и принципите, установени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, като те самите се основават на съдебната практика на съдилищата на Съюза.
VI.2.2. Пропорционалност и прозрачност на публичното финансиране
(95)
Съобщеният от Френската република механизъм за финансиране, част от който е годишната субсидия за компенсация на намаляването, последвано от премахване на рекламите, трябва да бъде установен като постоянен и да се разшири отвъд предвидената от закона дата за спиране на рекламите, а именно ноември 2011 г.
(96)
Годишното публично финансиране ще включва разпределянето на част от ресурсите от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), наричана по-рано redevance, и предвидената със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. субсидия. Към съществуващата помощ, одобрена от Комисията в решението ѝ от 20 април 2005 г., която не се изменя от предвидения механизъм, се добавя и бюджетна субсидия, точният размер на която ще се определя всяка година в закона за финансите за текущата бюджетна година. В мнението си Френската република посочва, че въз основа на нетните разходи за обществена услуга преди всяка бюджетна година предварително ще се определя размерът на годишната субсидия.
(97)
Това става ясно от примерните прогнози, предоставени от френските органи в отговор на изразените от Комисията съмнения в решението за откриване на процедурата. Комисията отбелязва ориентировъчния според френските органи характер на очакванията от бизнес плана и приема, че за предприятието, на което е възложена подобна мисия за обществена услуга и което трябва да поеме многогодишни разходи за тази цел, е полезно да разполага с очаквана финансова рамка в бизнес плана, включена в допълнението към договора за целите и средствата. Като се има предвид това, общо ориентировъчните държавни средства, посочени в него, продължават да бъдат свързани, макар и с по-малък размер, с размерите на брутните разходи за предоставянето на тази услуга, очаквани за периода 2010-2012 г.
(98)
Като се има предвид относителната предвидимост на брутните разходи, по-малко нестабилни в сравнение с търговските приходи, които служат за установяването на нетните разходи, ориентировъчните цифри от бизнес плана потвърждават a priori твърдението на Френската република по отношение на определящия характер на критерия за нетните разходи за обществена услуга за определянето на годишния размер на предстоящата субсидия. Следователно задължението за финансова компенсация от държавата, въведено със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., ще бъде фактът, който поражда бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление, без да се определя размерът ѝ спрямо евентуално очакваните рекламни приходи, пропуснати в резултат на премахването на рекламите.
(99)
Подобен подход изглежда обективно оправдан. Всъщност поради постоянния характер на субсидията определянето на нейния размер спрямо евентуално получените рекламни приходи, ако рекламите не се премахнат в съответствие със закона, например като се определи евентуалният размер на приходите преди обявяването и въвеждането на реформата, с евентуална корекция в зависимост от промените на пазара на телевизионната реклама, би било още по-произволно. Ако размерът на субсидията се изчислява спрямо приходи, за които се счита, че има законно основание, намалението на брутните разходи за по-широка обществена услуга от очакваното, в резултат например на бъдещи взаимодействия при учредяването на единственото предприятие France Télévisions, би могло да породи риск от свръхкомпенсация чрез държавните ресурси.
(100)
Начинът за изчисление на годишната субсидия спрямо разходите за мисията за обществена услуга, намалени с оставащите нетни търговски приходи, от друга страна съответства на ангажимента на Френската република, вече отразен в член 44 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията и в член 2 от декрета относно финансовите отношения между Франция и организациите от аудио-визуалния публичен сектор, държавните средства, предоставени на France Télévision, да не превишават нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, възложени на последното. Както припомнят френските органи, този ангажимент и посочените по-горе разпоредби са изцяло приложими към бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление, и към механизма за годишно публично финансиране, от което тя ще бъде неразделна част.
(101)
Следователно начинът за изчисление на годишната субсидия спрямо нетните разходи за мисията за обществена услуга - намалена с оставащите нетни търговски приходи - изглежда пропорционален по смисъла на съобщението на Комисията относно радио- и телевизионното разпространение.
(102)
В тази връзка изразеното противоположно мнение на някои трети заинтересовани страни не може да промени това заключение:
-
коментарите на FFTCE, според които компенсацията за пропуснати ползи от рекламните приходи, които не са част от мисията за обществена услуга, не е част от финансирането на тази мисия, не следва да бъдат приети, както и коментарите на M6 по отношение на нестабилните и следователно неточни предвиждания за пропуснати търговски приходи; в зависимост от нетните разходи за обществена услуга на France Télévision предварително ще трябва да се определи годишният размер на субсидията, като очакванията за сумата, предоставени от Френската република за 2010, 2011 и 2012 г., от друга страна са единствено ориентировъчни,
-
коментарите на M6, които целят да докажат, че предполагаемата липса на инструменти за аналитично счетоводство на France Télévisions според Сметната палата на Франция в структурно отношение би породила свръхкомпенсация, в смисъл че субсидията се основава на необективни елементи на разходите, както и мнението на TF1 относно свръхкомпенсацията на неконтролираните или лошо управлявани разходи, не са основателни; първо, Сметната палата е посочила през октомври 2009 г. липса на инструменти за управление, включващи по отношение на групата France Télévisions инструментите за аналитично счетоводство на филиалите, а не липса на какъвто и да е инструмент за аналитично счетоводство на управлението; за всяко дружество от групата France Télévisions е налице аналитично счетоводство,
-
второ, разглеждането на съвместимостта на компенсацията с вътрешния пазар, за разлика от разглеждането на съществуването на икономическо предимство за France Télévisions, не засяга разходите, които средно и добре управлявано предприятие в сектора би могло да направи, за да предостави услугата от общ интерес, а засяга разходите, които реално ще направи France Télévisions, като в това се включва очакваното намаление в бъдеще; както беше посочено по-горе, общият размер на държавните средства, които да бъдат изплатени на France Télévisions, a priori ще бъде по-малък от направените разходи за предоставянето на обществената услуга и ще бъде определен, така че да се избегне свръхкомпенсация след приспадане на нетните търговски приходи.
(103)
Тези забележки, необосновани, що се отнася до предварителното определяне на размера на годишната субсидия, не вземат предвид обаче съществуването на механизмите за последващ контрол. Всъщност, както беше посочено по-горе, предварителното годишно определяне в закона за финансите на субсидията за бюджетната година ще бъде последвано от механизми за последващ контрол, а при необходимост - от възстановяване.
(104)
Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение предвижда държавите-членки да въведат подходящи механизми за предотвратяване на всякаква свръхкомпенсация, като редовно осъществяват контрол върху използването на публичното финансиране. Както е посочено в съобщението, ефективността на контрола се гарантира, като се осъществява на равни периоди от време от независима организация, заедно с механизми за възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или правилно разпределяне през следващата бюджетна година на евентуални резерви, които не превишават 10 % от годишните разходи за обществена услуга, от една страна, и от друга, на евентуални кръстосани субсидии.
(105)
В член 44 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. се посочва, че „държавните средства, отпуснати на организациите от публичния аудио-визуален сектор като компенсация за възложените им задължения за обществена услуга, не превишават размера на разходите за изпълнение на посочените задължения“. Тази разпоредба произтича от ангажиментите на Френската република да включва изрично в закона принципа за липсата на свръхкомпенсация на задълженията за обществена услуга, установен в рамките на процедурата, която е довела до решението за съвместимост на Комисията от 20 април 2005 г. относно използването на ресурсите от таксата (redevance) (14).
(106)
Член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от публичния сектор на аудио-визуалната комуникация съдържа същия текст като този на член 53 от закона от 30 септември 1986 г., като се отчитат „преки[те] или косвени приходи от мисията за обществена услуга“, и посочва, че разходите за мисията за обществена услуга са установени в отделни сметки. В член 3 декретът предвижда задължение за France Télévisions и неговите филиали да спазват обичайните пазарни условия за всички свои търговски дейности, както и външна организация да изготвя годишен доклад относно изпълнението на това задължение, внасян пред компетентния министър, Националното събрание и Сената. Последната разпоредба също така се отнася и до ангажиментите на Френската република, посочени в решението на Комисията от 20 април 2005 г., цитирано в съображение 7.
(107)
Общият съд на Европейския съюз е установил, че както разпоредбите относно принципа за липса на свръхкомпенсация, така и контролът и проверката на прилаганите от France Télévision условия към търговските му дейности разсейват по много сполучлив начин тревогите, изразени от Комисията по време на процедурата, довела до решението от 20 април 2005 г. (15) Общият съд е потвърдил, че последващият контрол, осъществяван относно спазването на ангажиментите, е подходящ (16).
(108)
Комисията е получила и разгледала доклади за изпълнение на членове 2 и 3 от декрета относно бюджетните години 2007 и 2008 (като докладите, изготвени съгласно член 3 от декрета, са били сертифицирани за 2007 г. от одиторите PriceWaterhouseCoopers и KPMG и за 2008 г. от Cabinet Rise), както и предвидения в член 2 проектодоклад за 2009 г. В наличните доклади се заключава, че публичните ресурси, отпуснати на групата France Télévisions, не са превишили нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, възложени на France Télévisions, и че предприятието е спазило обичайните пазарни условия във всички свои търговски дейности. Това изключва евентуалните кръстосани субсидии между търговските дейности и дейностите за обществена услуга. Изготвянето на въпросните доклади показва, от друга страна, че изготвянето на сметките за разходите и средствата от обществената услуга на отделните канали на France Télévisions е възможно посредством съществуващи счетоводни инструменти, обратно на становището именно на M6.
(109)
Правилата за последващ контрол на държавните средства, предвидени в Декрет № 2007-958, ще се приложат към бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление. От въвеждането на контрола общо отпуснатите на France Télévisions държавни средства не са били достатъчни за покриването на нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, така че въпросът с предоставянето на евентуална свръхкомпенсация е неуместен. За очакваните средносрочни приходи и разходи, посочени в бизнес плана и в таблица 1 по-горе, за 2012 г. е предвиден малък излишък, който, ако се потвърди, тъй като няма да е необходим за компенсиране на очакваните дефицити за 2010 и 2011 г., следва да бъде по принцип и приоритетно предоставен за покриване на разходите в подкрепа на аудивизуалното творчество.
(110)
При всички положения, за да приведе в съответствие съществуващия механизъм с нововъведените уточнения през 2009 г. чрез съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Френската република се задължава да внесе изменение в член 2 от Декрет№ 2007-958 от 15 май 2007 г., така че:
-
да гарантира, че годишният доклад за отделните сметки ще бъде, подобно на предвидения в член 3 доклад, контролиран от външен орган, избиран с одобрението на министъра, който отговаря за комуникацията, предаден на този министър, както и на Националното събрание и на Сената, като изготвянето му е за сметка на France Télévisions,
-
да се усъвършенства функционалният механизъм, който може да осигури ефективно възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или кръстосани субсидии, отбелязани в отделни сметки, и които не са съвместими с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, както и със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(111)
При тези условия Френската република изглежда ще разполага с подходящи механизми за осъществяване на редовен и ефективен контрол на използването на публичното финансиране, за да предотврати всяка една свръхкомпенсация или кръстосана субсидия, както предвижда съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(112)
Като се има предвид горепосоченото, евентуалните ограничения за конкуренцията, дължащи се на присъствието на France Télévisions на търговските пазари, на които ще осъществява дейност след завършване на реформата, ще бъдат накрая ограничени. Присъствието му ще бъде по всяка вероятност значително намалено и се очаква реформата да доведе, макар и частично, до прехвърляне на търсенето на реклама по телевизията към конкурентите на France Télévisions.
(113)
Всъщност, както се посочва в отворено писмо от седем частни радио- и телевизионни канала, изпълнението на реформата с премахването на рекламите на France Télévisions ще доведе до: „предоставяне на частните медии на възможност за възстановяване, от което имат нужда“, тъй като запазването на рекламите: „би породило пагубни последици за всички френски медии и би променило значително икономическите перспективи [на] участниците…“ (17).
(114)
С други думи, частичното оттегляне на France Télévisions и преориентирането по отношение на структурата на приходите му - търговски или държавни за компенсация - към излъчването на програми, които отговарят на мисията му за обществен интерес, и то без пряка финансова компенсация за зрителите, намаляват евентуалните ограничения за конкуренцията на конкурентните пазари, на които France Télévisions осъществява дейност. Оттеглянето освобождава пространство, което би могло да бъде заето от нови участници или участници с намалено присъствие на рекламния пазар към настоящия момент, като се засили конкуренцията за определен период.
(115)
Следователно, като се имат предвид предоставената информация и поетите ангажименти от Френската република, публичното финансиране ще има за цел да позволи на France Télévisions да покрие направените нетни разходи, за да изпълни задълженията си, и това финансиране ще трябва да бъде ограничено до посочените разходи и ще подлежи на последващ контрол, който да отговаря на критериите от приложимото съобщение относно радио- и телевизионното разпространение. Освен това, като се има предвид, че France Télévisions, от друга страна, ще намали присъствието си на конкурентните пазари, няма риск предвидената помощ да засегне развитието на търговията до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза, като изпълнява по този начин условията за прилагане на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(116)
От друга страна, Френската република се задължава да представя на Комисията годишен доклад до 2013 г., когато реформата на общественото аудио-визуално разпространение ще е приключила, така че да се проследят най-уместните аспекти за изпълнението на реформата спрямо правилата за държавната помощ, а именно годишните компенсации и механизмите за последващ контрол, приложените условия от France Télévisions към дейностите му и промяната на позицията му на този пазар, както и годишното изпълнение на договора за целите и средствата.
(117)
Като се имат предвид обхватът на реформата, иновациите във финансирането на мисията за обществена услуга на France Télévisions, която дружеството въвежда, последиците от нея върху промяната на приходите и разходите на France Télévisions и несигурната икономическа среда на пазарите, които засягат търговските приходи на France Télévisions и неговите конкуренти, този ангажимент дава възможност на Комисията да проверява и проследява отблизо изпълнението на реформата, както и на поетите от Френската република ангажименти в рамките на настоящата процедура.
(118)
В своето решение за откриване на процедурата Комисията е изразила съмнения относно съществуването на евентуална връзка между предназначението на приходите, получени от новите такси върху рекламата и електронните комуникации, и годишната субсидия, която ще получава от 2010 г. France Télévisions. Подобна връзка, ако можеше да бъде установена, би означавала, че тези такси се считат за неразделна част от помощта и са предмет на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар. Ако съществуването на такава връзка можеше да се изключи за 2009 г., именно предвид датата на влизане в сила и прилагането на Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за общественото аудио-визуално разпространение, щеше да остане съмнение за в бъдеще поради заявлението, направено от френските органи на най-високо равнище.
(119)
От съдебната практика на Съда, потвърдена в Решение от 22 декември 2008 г. по делото за преюдициално заключение Régie Networks (C-333/07) (точка 99), става ясно, че „За да се счита дадена такса за съставна част от мярка за помощ, по силата на приложимата национална правна уредба трябва да съществува задължителна връзка по предназначение между съответните такса и помощ, в смисъл че приходът от таксата е предназначен по необходимост за финансирането на помощта и влияе пряко върху размера на последната, а следователно и върху преценката за съвместимостта на тази помощ с общия пазар.“ (18) Двете условия за прилагане, установени от Съда, а именно приложимата национална правна уредба и прякото влияние върху размера на помощта, са разгледани по-долу.
(120)
Във френското право, в съответствие с член 36 от основния закон от 1 август 2001 г. относно закона за финансите, предоставянето на друго юридическо лице на ресурси, установени в полза на френската държава, е възможно само съгласно разпоредба от закона за финансите. Законът за финансите следва да предвиди изрично приходът от таксите върху рекламата и електронните комуникации, въведени със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., да бъде изцяло или частично предоставен за финансирането на France Télévisions. Към настоящия момент такава разпоредба не е била приета. Занапред Френската република се задължава в съответствие с разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС да изпраща ново уведомление до Комисията за всяко планирано изменение на структурата на режима. При тези условия не може да бъде установена задължителна връзка между предназначението на помощта, за която е постъпило уведомление, и новите такси от националното право по смисъла на с практиката на Съда.
(121)
Освен това решаващият критерий за определянето на годишния размер на бюджетната субсидия, заедно с предвидения размер на разпределяните ресурси от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), ще бъде размерът на нетните разходи за задълженията за обществена услуга, поемани от France Télévisions, а не размерът на приходите, получени от новите такси. Очакваните разходи за обществена услуга са предмет и ще бъдат предмет на предварителни оценки в договора за целите и средствата съгласно член 53 от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, като предвидената с проектозакона за финансите годишна субсидия ще бъде определена според очакваните нетни разходи и съответствието между очакванията и резултатите трябва да бъде установено и при необходимост коригирано на по-късен етап в рамките на доклада, предвиден в член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от публичния сектор за аудио-визуални комуникации. Тъй като разходите са направени независимо от събраните чрез таксите средства, приходът от данъците не може да окаже пряко влияние върху размера на помощта. От друга страна изглежда, че първоначално предвидените ставки на таксите от френското правителство са били намалени в окончателно гласувания от парламента закон, без това да е довело до съответно и пропорционално намаление на субсидията, която трябва да бъде изплатена на France Télévisions.
(122)
Като се има предвид горепосоченото, таксите върху рекламата и електронните комуникации, въведени със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., не са неразделна част от помощта и следователно не трябва да бъдат включвани при разглеждането на съвместимостта на последната с вътрешния пазар, обратно на твърденията на някои трети заинтересовани страни, а именно ACT, FFTCE, Асоциацията на частните канали, M6 и TF1.
(123)
Това заключение не засяга съвместимостта на посочените такси и конкретните разпоредби за тях като отделни мерки с правото на Съюза, а именно що се отнася до таксата върху електронните комуникации, по отношение на разглежданите въпроси в рамките на процедурата за нарушение № 2009/5061, в съответствие с Директива 2002/20/ЕО или Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (19).
(124)
Комисията отбелязва, от друга страна, декларацията на Франция, изключваща посочените данъци от обхвата на уведомлението ѝ, предмет на настоящото решение.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(125)
С оглед на гореизложеното Комисията заключава, че годишната бюджетна субсидия в полза на France Télévisions, приведена в действие, както е посочено по-горе, може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, в съответствие с принципите и правилата за прилагане, предвидени за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Френската република предвижда да приведе в действие в полза на France Télévisions под формата на годишна бюджетна субсидия съгласно член 53, алинея VI от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Следователно привеждането в действие на помощта е разрешено.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 20 juli 2010
om statligt stöd C 27/09 (f.d. N 34/B/09) bidrag till France Télévisions som Frankrike planerar att genomföra till förmån för France Télévisions
[delgivet med nr K(2010) 4918]
(Endast den franska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2011/140/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Genom en skrivelse av den 23 januari 2009 anmälde Frankrike till kommissionen sin plan att tilldela France Télévisions det budgetanslag på 450 miljoner euro för 2009 som redan beslutats i budgetpropositionen. Den 13 mars 2009 bad kommissionen om ytterligare upplysningar, vilka Frankrike inkom med den 25 maj 2009. I den skrivelsen utökade Frankrike sin anmälan genom att ta upp sin avsikt att inrätta en permanent och flerårig mekanism för offentlig finansiering av France Télévisions, där ett årligt bidrag skulle ingå.
(2)
I en skrivelse av den 1 september 2009 konstaterade kommissionen att det budgetbidrag som röstats igenom för 2009 var förenligt med den inre marknaden enligt artikel 106.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Vidare underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget beträffande den nya mekanismen för offentlig finansiering av France Télévisions för de kommande åren.
(3)
Frankrike inkom med sina synpunkter den 7 oktober 2009.
(4)
Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.
(5)
Kommissionen har mottagit synpunkter från berörda parter. Den har översänt dessa synpunkter till Frankrike som getts tillfälle att bemöta dem och Frankrikes kommentarer mottogs i en skrivelse av den 15 januari 2010.
(6)
Den 23 april, den 19 maj och den 22 juni 2010 översände Frankrike till kommissionen ytterligare preciseringar eller kompletterande information.
II. DETALJERAD BESKRIVNING AV FINANSIERINGSMEKANISMEN
(7)
Den fleråriga finansieringsmekanism som är föremålet för detta beslut ingår i finansieringen av France Télévisions public serviceuppdrag som kommissionen granskat i sina beslut av den 10 december 2003 (3), den 20 april 2005 (4), den 16 juli 2008 (5) och den 1 september 2009 (6). Den utgör icke desto mindre en åtgärd som skiljer sig från de åtgärder som var föremål för 2003, 2005 och 2008 års beslut. Närmare bestämt kommer de budgetbidrag som beskrivs nedan att fylla på de statliga medel som France Télévisions får genom tv-licensavgiften (contribution à l’audiovisuel public, tidigare kallad redevance), som var föremålet för kommissionens beslut av den 20 april 2005 och som är ett befintligt stöd som inte ändras genom de nya bestämmelserna. Båda dessa statliga resurser syftar till att täcka kostnaderna för France Télévisions public serviceuppdrag, minus de kommersiella nettointäkter som kvarstår.
II.1 Huvudsakliga rättsliga grunder
(8)
De viktigaste bestämmelserna i den nya mekanismen för offentlig finansiering finns i lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 om audiovisuell kommunikation och den nya televisionen i allmänhetens tjänst (public service). Det anmälda stödet är en del av en lagstadgad större reform av public servicetjänsternas strukturer och uppdrag av allmänt ekonomiskt intresse. Lagen ändrar de bestämmelser som reglerar France Télévisions public serviceuppdrag och närmare bestämt lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 om fri kommunikation. Uppdraget specificeras ytterligare i kravspecifikationen och i avtalet om mål och medel för France Télévisions, som har godkänts genom tillämpningsbestämmelserna för lagen om kommunikationsfrihet. Lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 innehåller även finansiella bestämmelser om dels en ändring av skattelagstiftningen, dels införande av en princip om budgetanslag som ingår i budgeten för France Télévisions.
II.2 Stödmottagarens verksamhet och finansiering: France Télévisions
(9)
France Télévisions är ett aktiebolag inrättat enligt artikel 44-I i lag nr 86- 1067 av den 30 september 1986 om kommunikationsfrihet. Enligt lagen, i ändrad lydelse, inrättas ett enda bolag, France Télévisions, som samlar de enskilda juridiska personer som de olika kanalerna tidigare utgjort. Bolaget är underställt den franska statens finansiella och ekonomiska kontroll. Dess aktiekapital är uppdelat i aktier som bara kan tillhöra staten. Bolagets styrelse består förutom ordföranden av fjorton ledamöter vilkas mandatperiod är fem år, varav två ledamöter som utses av nationalförsamlingens respektive senatens utskott med ansvar för kulturfrågor, fem statliga företrädare, fem personer som utses av Frankrikes radio- och tv-myndighet Conseil Supérieur de l’Audiovisuel (CSA) och två företrädare för personalen.
(10)
France Télévisions är Frankrikes största audiovisuella koncern. Koncernen sysselsätter cirka 11 000 personer och omfattar kanalerna France 2, France 3, France 4, France 5 och France Ô som sänder i den europeiska delen av Frankrike, samt RFO, ett företag som samlar de offentliga radio- och tv-kanaler som sänder i Frankrikes utomeuropeiska departement och territorier. I koncernen ingår också en reklambyrå. Man överväger dock att avveckla den, liksom de bolag som ägnar sig åt diversifieringsverksamhet. Vissa av France Télévisions kanaler har stor spridning i flera medlemsstater, särskilt i Belgien och Luxemburg.
(11)
France Télévisions omsättning under 2007, som var det sista budgetåret före tillkännagivandet av public servicereformen, var 2 927 miljoner euro, varav 64,2 procent var intäkter från licensavgifter, 28,1 procent reklamintäkter (reklam och sponsring) och 7,7 procent var övriga intäkter. Mellan 2003 och 2007 var förhållandet mellan omsättningens olika delar relativt stabilt, och intäkterna från reklamintäkter och sponsring pendlade i ett intervall mellan 30 och 28 procent. Koncernen som helhet har haft ett något positivt resultat varje år mellan 2003 och 2007, och den ackumulerade vinsten för hela perioden var 99 miljoner euro.
(12)
Denna trend vände efter tillkännagivandet av public servicereformen i januari 2008, något som bland annat beror på bortfallet av reklamintäkter på längre sikt. Budgetåret 2008 gav ett underskott för koncernen France Televisions, med ett negativt nettoresultat på [50-100] (7) miljoner euro (varav -[50-100] miljoner inom public serviceverksamheten), främst beroende på en betydande minskning av reklamintäkterna, något som inte helt kunde avvärjas genom ett exceptionellt kapitaltillskott på 150 miljoner euro som godkändes av kommissionen i beslutet av den 16 juli 2008. För 2009, när reformen av public servicesändningarna väl trätt i kraft, kompenserade det budgetbidrag på 415 miljoner euro som slutligen betalades ut efter godkännande från kommissionen genom beslutet av den 1 september 2009, nästan för de minskade reklamintäkterna och koncernen France Télévisions nettoresultat blev ett lätt överskott ([10-20] miljoner euro). Public servicedelen fortsatte dock att gå med förlust, på [0-5] miljoner euro, och det positiva resultatet kunde således hänföras till koncernens kommersiella företag.
(13)
France Télévisions verksamhet och förvaltning under de senaste åren (2004-2008) och bolagets position i samband med public servicereformen blev föremål för en relativt kritisk rapport från den franska revisionsrätten (Cour des Comptes), ”France Télévisions et la nouvelle télévision publique”. Rapporten, som omnämnts av några av de berörda parterna i deras synpunkter, antogs efter överläggningar och offentliggjordes den 14 oktober 2009, det vill säga efter det att beslutet att inleda förfarandet hade antagits. Rapporten visar att det finns outnyttjade förbättringsmöjligheter i France Télévisions förvaltning och dittills uppnådda resultat, och innehåller rekommendationer för framtida förbättringar inom den nya ram som reformen innebär.
II.3 France Télévisions public serviceuppdrag
II.3.1 Lagens definition av public serviceuppdraget
(14)
I artikel 43-11 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 i ändrad lydelse fastställs France Télévisions public serviceuppdrag. Det föreskrivs att de offentliga kanalerna ”i det allmännas intresse ska utföra public serviceuppdrag. De ska erbjuda allmänheten, sett till alla grupper i befolkningen, program och tjänster som kännetecknas av mångfald och pluralism, krav på kvalitet och förnyelse, respekt för mänskliga rättigheter och konstitutionellt definierade demokratiska principer. Kanalerna ska erbjuda ett brett programutbud, digitalt och analogt inom områdena nyheter, kultur, kunskap, underhållning och sport. De ska främja den demokratiska debatten, utbyte mellan olika delar av befolkningen samt social integration och känsla av medborgarskap. De ska genomföra åtgärder för att främja social sammanhållning, kulturell mångfald och kampen mot diskriminering och erbjuda en programtablå som avspeglar mångfalden i det franska samhället. De ska främja det franska språket och, i förekommande fall, regionala språk samt framhäva mångfalden i det franska kulturella och språkliga arvet. De ska bidra till utveckling och spridning av intellektuellt och konstnärligt skapande och samhällskunskap, ekonomiska, sociala, vetenskapliga och tekniska kunskaper samt kunskaper om audiovisuella och andra medier. De ska främja inlärning av främmande språk. De ska vara delaktiga i folkbildningen i frågor om miljö och hållbar utveckling. De ska genom lämpliga anordningar främja tillgängligheten till de program de sänder för döva och hörselskadade. De ska säkerställa att den information de sprider är ärlig, oberoende och pluralistisk och ge utrymme åt en mångfald i tanke och yttrande i enlighet med principen om likabehandling och rekommendationerna från CSA. Offentliga organ för den audiovisuella kommunikationen ska vid utövandet av sina uppdrag bidra till externa radio- och tv-sändningar för att främja franskspråkigheten och spridningen av den franska kulturen och det franska språket i världen. De ska vinnlägga sig om att utveckla nya tjänster som kan berika eller komplettera programutbudet samt ny teknik för produktion och spridning av program och tjänster för audiovisuell kommunikation. Varje år ska en rapport läggas fram för parlamentet med en redogörelse för hur bestämmelserna i denna artikel har tillämpats.”
II.3.2 Genomförande av France Télévisions public serviceskyldigheter i bolagets verksamhet
(15)
När det gäller det konkreta genomförandet av detta uppdrag fastställs i artikel 44 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 att France Télévisions har i uppdrag att utforma och programplanera tv-program och audiovisuella kommunikationstjänster som motsvarar det public serviceuppdrag som definieras i artikel 43-11 och i den kravspecifikation som föreskrivs i artikel 48 i samma lag.
(16)
I dekret nr 2009-796 av den 23 juni 2009 fastställs kravspecifikationerna som numer enbart gäller France Télévisions. Kravspecifikationen styr verksamheten i France Télévisions kanaler, med bindande programåtaganden om att - ofta på bästa sändningstid - sända dagliga kulturprogram, musikprogram med bland annat klassisk musik med olika europeiska eller regionala orkestrar, teaterföreställningar och populärvetenskapliga program (artiklarna 4-7 i kravspecifikationen). France Télévisions har också skyldighet att införliva EU-dimensionen i sina program, bland annat genom att sända reportage om livsstilar och kulturer i andra medlemsstater och sända religiösa program som ägnas de största religioner som utövas i Frankrike (artiklarna 14 och 15 i kravspecifikationen). Vidare föreskrivs en skyldighet att samla en bred och balanserad publik fördelad på hela befolkningen (artikel 18).
(17)
I enlighet med artikel 53 i lag nr 86-1067 om kommunikationsfrihet sluts fleråriga avtal om mål och medel mellan franska staten och France Télévisions med en löptid på mellan tre och fem år. I avtalen om mål och medel fastställs bland annat följande i fråga om France Télévisions public serviceuppdrag:
-
Prioriterade utvecklingslinjer.
-
Åtaganden om mångfald och förnyelse i produktionen.
-
Det minsta belopp som France Télévisions ska investera i produktion av europeisk och fransk film och audiovisuella verk, i procent av intäkterna och i absoluta tal.
-
Åtaganden om att garantera deltagande och delaktighet för människor med funktionsnedsättning, och om anpassning av alla tv-program till döva eller hörselskadade.
-
Åtaganden om att garantera sändning av tv-program som genom lämpliga anordningar är tillgängliga för blinda eller synskadade.
-
De förväntade kostnaderna för verksamheten för vart år, samt kvantitativa och kvalitativa indikatorer för genomförande och resultat.
-
Mängden av offentliga medel som ska anslås till France Télévisions med angivande av vilka medel som främst ska ägnas åt utveckling av programbudgeten.
-
De förväntade egna intäkterna, med angivande av vilken andel som ska komma från reklam och sponsring.
-
De ekonomiska prognoserna för tjänster som ska betalas.
-
I förekommande fall, utsikterna för en återgång till ekonomisk balans.
(18)
För tillfället regleras France Télévisions skyldigheter i samband med public serviceuppdraget av avtalet om mål och medel för 2007-2010 (France Télévisions, le premier bouquet de chaînes gratuites de l’ère numérique) av den 24 april 2007, vilket undertecknats av de ansvariga ministrarna och styrelseordföranden för France Télévisions. Under målrubriken I.2, om att främja public serviceidentitetens värden, fastställs i avtalet konkreta delmål med kvalitativa eller kvantitativa indikatorer som ska uppnås inom bl.a. följande områden:
-
Främja en bred publiks tillgång till kulturella program inom ramen för en demokratisering av kulturen, genom att sända minst ett kulturprogram på bästa sändningstid.
-
Återspegla mångfalden i nyhetsrapportering och samhällsdebatt.
-
Erbjuda ett brett utbud av sport, med tonvikt på de idrotter som visas minst i de privata kanalerna.
-
Avspegla mångfalden i det franska samhället och främja de olika befolkningsgruppernas synlighet.
-
Främja skyddet av den franska och europeiska kulturella identiteten, förståelsen för hur EU fungerar och vad unionen bidrar med samt inlärningen av främmande språk.
(19)
Avtalet innehåller också en flerårig budgetram, med en justeringsklausul som föreskriver att staten och koncernen, med beaktande av hur reklamintäkterna utvecklas, ska komma överens om att samarbeta för att anpassa behovet av offentliga medel, och att det överskott som inte avsätts för att minska behoven av offentliga medel i första hand ska användas till utgifter för audiovisuell produktion.
(20)
Efter reformen har det gällande avtalet om mål och medel försetts med ett tillägg för perioden 2009-2012. Den finansiella delen av tillägget beskrivs utförligare nedan. För övrigt förstärker tillägget ytterligare betoningen på identitetsvärdena i de public servicetjänster som tillhandahålls av France Télévisions och fastställer nya kvantitativa resultatindikatorer som ska uppnås för varje år inom vissa av de områden som anges i skäl 18.
II.3.3 Introduktion av innovativa nya medietjänster
(21)
I den nya kravspecifikationen föreskrivs att France Télévisions ska introducera en rad innovativa tjänster som ska berika det redaktionella utbudet, exempelvis kommunikationstjänster på Internet, audiovisuella medietjänster på beställning eller kompletterande material som berikar programmen. I tillägget till avtalet om mål och medel förutses också införandet av innovativa tjänster, som video-on-demand gratis eller som betaltjänst, personanpassad mobil-tv, Internet-sändningar, mobila applikationer, regional webb-tv eller webb-tv med olika teman.
II.3.4 Extern kontroll av public serviceplikten, inklusive lanseringen av nya tjänster
(22)
Enligt artikel 53 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 ska styrelsen för France Télévisions godkänna utkastet till avtal om bolagets mål och medel och överlägga om det årliga genomförandet av avtalet. Resultatet av denna överläggning ska vara offentligt. Avtalen om mål och medel samt eventuella tillägg till dessa ska före undertecknandet översändas till de utskott som ansvarar för kultur- och finansfrågor i nationalförsamlingen och senaten samt till CSA. Utskotten får inkomma med yttranden inom sex veckor.
(23)
Dessutom ska en årlig rapport om genomförandet av avtalet om France Télévisions mål och medel läggas fram av styrelsens ordförande till de utskott som ansvarar för kultur- och finansfrågor i nationalförsamlingen och senaten. Vid överlämnandet av rapporten om genomförandet av avtalet om bolagets mål och medel till de berörda utskotten i nationalförsamlingen och senaten, ska France Télévisions styrelseordförande också redogöra för verksamheten och arbetet i den rådgivande programnämnd som inrättats i bolaget och som består av tittare som har i uppdrag att komma med yttranden och rekommendationer om programmen.
(24)
Utkastet till kravspecifikationen för France Télévisions, som fastställs genom dekret, var också föremål för ett offentligt samråd den 10-24 november 2008. Ett femtontal enheter lämnade bidrag till samrådet, som resulterade i ändringar av den ursprungliga texten, vilket följdes av ett yttrande från CSA. När det gäller den externa kontrollen av genomförandet föreskrivs i artikel 48 i lagen av den 30 september 1986 att CSA ska lämna en årsrapport till de utskott som ansvarar för kulturfrågor vid nationalförsamlingen och senaten. Denna rapport lämnas också till kultur- och kommunikationsministeriet.
(25)
Såväl parlamentsutskotten som CSA får rådgöra med tredje part. De berörda parterna hörs regelbundet i dessa forum och framför sina åsikter om de frågor som gäller public servicesändningar.
II.4 Ekonomisk kompensation för den gradvisa minskningen och så småningom upphörande av reklaminslag
(26)
För att göra planeringen av public servicesändningar friare och mindre beroende av kommersiella krav föreskrivs i artikel 53, punkt VI i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 om kommunikationsfrihet, i ändrad lydelse, att reklaminslagen ska minska för att så småningom upphöra helt: De program som sänds mellan klockan 20.00 och klockan 6.00 inom ramen för de nationella tv-tjänster som avses i punkt I i artikel 44, med undantag för de regionala och lokala programmen, ska inte innehålla några reklaminslag utöver sådana som gäller varor och tjänster som presenteras under sin generiska benämning. Denna bestämmelse gäller även program som sänds av dessa tjänster mellan klockan 6.00 och klockan 20.00 från och med den dag de markbundna sändningar i det analoga marknätet som nämns i samma punkt I upphör i hela den europeiska delen av Frankrike. Den gäller inte reklamkampanjer i det allmännas intresse.
(27)
De markbundna sändningarna i det analoga tv-nätet ska upphöra helt senast den 30 november 2011. Utöver undantaget för reklam för varor eller tjänster utan varumärke, finns även undantag för sändning av reklaminslag för utomeuropeiska departement och samfund och på Nya Kaledonien, där det saknas privata tv-kanaler som sänder okodade program via marknätet.
(28)
I enlighet med artikel 53 i lag nr 86-1067 om kommunikationsfrihet, i ändrad lydelse, ska minskningen och därefter upphörandet av reklaminslag till följd av lagens genomförande ge upphov till ekonomisk kompensation från staten till France Télévisions enligt villkor som ska fastställas i varje budgetproposition. För detta ändamål har franska staten skapat en ny rubrik ”Bidrag till finansiering av public service” under budgetposten ”Medier” i den allmänna statsbudgeten. De franska myndigheterna uppskattar preliminärt att det statliga bidraget som ska komplettera intäkterna från licensavgiften kommer att uppgå till cirka 460 miljoner euro år 2010, 500 miljoner euro 2011 och 650 miljoner euro 2012.
(29)
Frankrike förklarar att den offentliga finansieringen till budgetbidraget för varje år kommer att fastställas på grundval av kostnaderna för genomförandet av France Télévisions public serviceuppdrag och läggas samman med intäkterna från licensavgiften, minus de kommersiella intäkter som kvarstår. De franska myndigheterna har överlämnat prognosen över kostnader och intäkter för France Télévisions public servicetjänster, som fastställts med utgångspunkt i verksamhetsplanen 2009-2012 och som sammanfattas nedan:
Tabell 1
Prognos över intäkter och kostnader för France Télévisions public serviceverksamhet 2010-2012
[miljoner EUR]
2010
2011
2012
Budget
Budgetprognos
Budgetprognos
A. Offentliga medel
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B. Övriga intäkter (reklam, sponsring osv.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C. Bruttokostnad public service
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D. Nettokostnad public service (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Skillnad mellan nettokostnad public service och offentliga medel (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Källa: Kommentarer från Frankrike av den 15 januari 2010.
(30)
Tabellen ovan visar ett förutsett underskott som motsvarar den nettokostnad som inte täcks i redovisningen för France Télévisions public serviceverksamhet under 2010 och 2011. Underskottet bör delvis absorberas 2012 med ett beräknat svagt överskott på [30-50] miljoner euro, eller [0-5] procent av nettokostnaderna för public serviceverksamheten. För att detta förutsedda överskott för 2012 ska kunna uppstå måste intäkter och kostnader utvecklas exakt enligt prognosen och inte ens i sådana fall kommer överskottet att kunna täcka det samlade underskottet för 2010 och 2011. Enligt det gällande avtalet om mål och medel ska det överskott som inte avsätts för att minska behovet av offentliga medel i första hand gå till utgifter för audiovisuell produktion. Eftersom denna produktion normalt är avsedd för den egna programtablån bör ett eventuellt överskott alltså inte finansiera kommersiell verksamhet.
(31)
Observera att den affärsplan för 2009-2012 som anges i kapitel V i tillägget till det gällande avtalet om mål och medel ska ersätta de ekonomiska bestämmelserna i det avtal som ingicks i april 2007, med beaktande av den nya ram som införts genom reformen och dess ekonomiska konsekvenser. I affärsplanen förutses en minskning av den totala bruttokostnaden för att tillhandahålla public servicetjänster för perioden 2010-2012, med minskade driftskostnader jämfört med det ursprungliga avtalet, lägre distributionskostnader och samverkanseffekter på grund av sammanslagningen av bolaget, även om nya kostnader också tillkommer på grund av reformen.
(32)
På intäktssidan ökar de offentliga medlen men de balanserar ändå inte helt räkenskaperna för perioden 2010-2012. Som framgår av tabell 1 understiger de fortfarande bruttokostnaden för public serviceverksamheten, vilket gör att den ekonomiska balansen i prognoserna är beroende av de kommersiella intäkter som kvarstår för varje år. Affärsplanen visar också att det ligger i bolagets och statens intresse att uppnå jämvikt snabbare än prognosen visar och att det krävs en noggrann och regelbunden övervakning, med tanke på de olika risker och chanser som finns.
II.5 Begränsning av offentliga medel
(33)
I artikel 44 i lag nr 86-1067 om kommunikationsfrihet, i ändrad lydelse, föreskrivs också att de offentliga medel som tilldelas organen inom public servicesektorn som kompensation för de skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster som åläggs dem inte får överstiga kostnaderna för utförandet av dessa skyldigheter. Denna bestämmelse är en följd av Frankrikes åtaganden att i lagen uttryckligen införa principen om att det inte får förekomma någon överkompensation för public serviceföretagens skyldigheter inom ramen för det förfarande som ledde fram till kommissionens beslut om förenlighet av den 20 april 2005 angående utnyttjandet av resurserna från licensavgiften (8).
(34)
I enlighet med ovan nämnda åtaganden har artikel 2 i dekret nr 2007-958 av den 15 maj 2007 om de ekonomiska relationerna mellan staten och offentliga organisationer för audiovisuell kommunikation, samma lydelse som artikel 53 i lagen av den 30 september 1986 i fråga om andra direkta eller indirekta intäkter som härrör från public serviceuppdraget. Dessutom preciseras att kostnaderna för utförande av public serviceuppdraget ska fastställas med hjälp av separat bokföring. I artikel 3 i dekretet fastställs att France Télévisions och dess dotterbolag är skyldiga att respektera marknadens villkor i all sin kommersiella verksamhet och att ett fristående organ ska sammanställa en årlig rapport om hur denna skyldighet genomförs, vilken ska lämnas till den behörige ministern, nationalförsamlingen och senaten.
(35)
Kommissionen har mottagit och granskat rapporterna om genomförandet av artiklarna 2 och 3 i dekretet för åren 2007 och 2008 och förslaget till rapport enligt artikel 2 för år 2009. Rapporterna enligt artikel 3 i dekretet har granskats av revisorerna PricewaterhouseCoopers och KPMG (2007) respektive Cabinet Rise (2008).
II.6 Nya skatter som införs genom public servicereformen
(36)
Genom lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 ändrades också skattelagen så att nya skatter på reklam och elektronisk kommunikation infördes.
II.6.1 Reklamskatt
(37)
Under avsnitt II i första delen av bok I i den franska allmänna skattelagen, finns nu ett kapitel VII septies genom vilket en skatt införs som ska betalas av alla utgivare av televisionstjänster i Frankrike. Skatten beräknas på de belopp, exklusive mervärdesskatt, som betalas av annonsörer för sändning av deras reklambudskap, till de berörda gäldenärerna eller till dem som producerar reklambudskapen, minus de skattebelopp enligt artikel 302 bis KC i den franska allmänna skattelagen som ska betalas av utgivare och televisionsdistributörer som sänder audiovisuella produktioner som berättigar till stöd från Centre National de la Cinématographie. Beloppen minskas med ett schablonavdrag på 4 procent. Skatten beräknas med en skattesats på 3 procent av den del av de årliga inbetalningarna för varje tv-tjänst som överstiger 11 miljoner euro, exklusive mervärdesskatt.
(38)
För andra tv-tjänster än markbaserade tv-sändningar i det analoga nätet är skattesatsen 1,5 procent för 2009, 2 procent för 2010 och 2,5 procent för 2011. Under en övergångsperiod, som gäller för alla skatteskyldiga fram till det år då markbaserade tv-sändningar i det analoga nätet upphör i den europeiska delen av Frankrike, fastställs ett skattetal på 50 procent av den konstaterade ökningen av skatteunderlaget för det kalenderår då 2008 års skatt ska betalas. Under inga omständigheter kan avgiften vara mindre än 1,5 procent av beräkningsunderlaget. För utgivare av tv-tjänster vilkas dagliga publik utanför den europeiska delen av Frankrike utgör mer än 90 procent av den sammanlagda publiken, ska det belopp som används för beräkning av skatten minskas med summan av de belopp som betalas för sändning av reklam som är riktad till en publik i Europa eller övriga världen, multiplicerat med den del av den sammanlagda årliga publiken som utgörs av publiken utanför europeiska Frankrike.
II.6.2 Skatt på elektronisk kommunikation
(39)
I avsnitt II i första delen av bok I i den franska allmänna skattelagen finns nu ett kapitel VII octies genom vilket det införs en skatt som ska betalas av alla operatörer av elektroniska kommunikationstjänster som tillhandahåller en tjänst i Frankrike och som är föranmälda till tillsynsmyndigheten för elektronisk kommunikation (Autorité de régulation des communications électroniques). Skatten beräknas på de belopp, exklusive mervärdesskatt, som användarna betalar för abonnemang och andra belopp som betalas av användarna för de elektroniska kommunikationstjänster som operatörerna tillhandahåller, med avdrag för avskrivningar som registrerats under det avslutade budgetår under vilket skatten blir utkrävbar, när de hänför sig till material och utrustning som förvärvats av operatörerna, efter det att lagen trätt i kraft, för deras behov av infrastruktur och kommunikationsnät inom det nationella territoriet med en avskrivningstid på minst tio år. Skatten beräknas med en skattesats på 0,9 procent av den del av beräkningsunderlaget som överstiger 5 miljoner euro.
III. SKÄLEN TILL ATT FÖRFARANDET INLEDDES
(40)
I sitt beslut att inleda det formella granskningsförfarandet fann kommissionen att den ersättning som planerades från och med 2010 skulle kunna utgöra ett statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget, och att det fanns skäl att granska dess förenlighet med den inre marknaden enligt artikel 106.2 i fördraget, i enlighet med principerna och tillämpningsföreskrifterna för public servicesändningar.
(41)
När det gäller frågan om det rör sig om en public serviceverksamhet med uppdrag som tydligt definieras i en officiell handling och som är föremål för lämpliga kontrollmekanismer, har kommissionen utan att uttrycka tvivel, vilket också framgår av besluten från december 2003, april 2005, juli 2008 och september 2009, konstaterat att France Télévisions public serviceuppdrag är tydligt definierat i officiella handlingar som utfärdats eller undertecknats av den franska regeringen, på ett sätt som medför en oberoende kontroll av France Télévisions.
(42)
När det däremot gäller frågan om den ekonomiska ersättning som föreslås är proportionerlig i förhållande till public serviceverksamhetens nettokostnader, med hänsyn till effekterna av stödet, uttryckte kommissionen tvivel på två punkter, nämligen
-
dels risken för överkompensation av nettokostnaderna för public serviceverksamheten för 2012 och troligen 2010 och 2011, eftersom kommissionen inte hade lika detaljerad information för dessa år som den information som lämnats av de franska myndigheterna för 2009,
-
dels den eventuella förekomsten av ett samband mellan intäkterna från skatterna på reklam och elektronisk kommunikation och det stöd som skulle betalas till France Télévisions och, om ett sådant samband skulle kunna fastställas, vilka negativa effekter detta skulle kunna få och huruvida det var förenligt med fördraget, särskilt med tanke på att det saknades en konkurrensanalys av reformen av France Télévisions.
(43)
Vidare påminde kommissionen de franska myndigheterna om det meddelande som kommissionen antog den 2 juli 2009 om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på radio och tv i allmänhetens tjänst (9) (nedan kallat meddelandet om sändningsverksamhet) som är tillämpligt på det anmälda stödet från och med offentliggörandet och uppmanade de franska myndigheterna att beakta detta meddelande i ändrad lydelse i sina kommentarer.
IV. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER
(44)
I sina synpunkter av den 2 november 2009 framhåller den franska författar- och kompositörsorganisationen Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) vikten av att France Télévisions uppfyller sin skyldighet att stödja det audiovisuella kulturarvet. Denna skyldighet förstärktes i slutet av 2008 genom ett interprofessionellt avtal som skulle införlivas i ett kommande avtal om målsättningar. Enligt detta skulle France Télévisions under 2010 avsätta 19 procent av den omsättning som ingår i beräkningsunderlaget för 2009 till produktion inom ramen för det audiovisuella kulturarvet. Andelen skulle öka till 20 procent, dvs. 420 miljoner euro, 2012. Motsvarande andel för TF1 är däremot maximerad till 12,5 procent och andelen för M6 och de marksända digital-tv-kanalerna kommer inte att överstiga 11 procent vardera. Åtagandet för biograffilmerna kommer också att öka med mer än 1,2 procent i genomsnitt per år fram till 2012. Avskaffandet av reklam skulle åtföljas av en ökning av kostnaden för programtablån när det gäller verk av egen och inhemsk produktion, vilket vittnar om ett engagemang för en innovativ public serviceverksamhet av hög kvalitet.
(45)
Det franska telekommunikationsförbundet Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) har i sina synpunkter av den 30 oktober 2009, tillsammans med Iliad, som inte är anslutet till FFTCE, påpekat att avskaffandet av reklam inte i sig bidrar till France Télévisions public serviceuppdrag. Eftersom reklamen inte ingår i uppdraget, skulle varje bidrag som enbart syftar till att kompensera för utebliven vinst, utan att ta hänsyn till hur uppdraget verkligen ser ut, per definition vara statligt stöd, som strider mot artiklarna 106.2 och 107 i EUF-fördraget. Denna kompensation ska täcka de public servicekostnader som bör uppdagas i den separata redovisningen. Men bidraget för de kommande åren verkar ha beräknats på grundval av förlusten av kommersiella intäkter, vilket på en redan omskakad marknad medför en allvarlig snedvridning av konkurrensen med de privata radio- och tv-aktörerna. Trots att France Télévisions sammanlagda reklamintäkter på den hårdnande marknaden sannolikt inte skulle ha uppgått till 500 miljoner euro, har de franska myndigheterna åtagit sig att betala 450 miljoner euro under 2009 enbart i utbyte mot att bolaget tar bort reklamen efter klockan 20.00. Även i framtiden skulle inkomsterna från bidraget vara mycket högre än de reklamintäkter som bolaget skulle haft utan reformen.
(46)
Beträffande uppdraget att leverera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse konstaterar FFTCE att de skyldigheter som åläggs France Télévisions som medlem i Europeiska radio- och tv-unionen (EBU), genom dess stadgar, redan gäller och är tillämpliga oavsett de skyldigheter som skrivs in i den franska lagen. De lagstadgade skyldigheterna, som för övrigt är oklara, kommer inte att skilja sig nämnvärt från de som följer av EBU:s stadgar, vilka gäller för TF1 och Canal + i deras egenskap av medlemmar, och detta innebär enligt FFTCE att ett kompenserande bidrag enligt lagen bör kvalificeras som statligt stöd.
(47)
FFTCE anser slutligen att den nya skatten på elektroniska kommunikationsföretags försäljningsintäkter, som infördes genom public servicereformen, går till finansieringen av France Télévisions. Utöver den koppling till finansieringen som bekräftas i myndigheternas förklaringar påverkas bidragsbeloppet av att beräkningsunderlaget och skattesatsen varierar. Inrättandet av en sådan skatt strider också mot artikel 12 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (10), eftersom medlemsstaterna inte får påföra operatörerna andra omsättningsrelaterade skatter än de som föreskrivs där.
(48)
I sina synpunkter av den 2 november 2009 hävdar de privata tv-kanalernas intresseorganisation Association des chaînes privées att bristerna i förvaltningen av France Télévisions, som revisionsrätten har gett många exempel på, förvärrar den inflationsdrivande effekt som konstaterats på marknaden för produktion av program och inköpsrätter. Eftersom det inte finns någon kostnadsredovisning har bristen på kostnadskontroll skapat osäkerhet vid fastställandet av de kostnader för public serviceuppdraget som ska finansieras, vilket innebär en betydande risk för överkompensation. Det finns mycket som tyder på att den nya skatten på audiovisuella tjänster kommer att gå till France Télévisions, och att det faktum att den går via statsbudgeten inte har något annat syfte än att kringgå kommissionens kontroll. Detta tvingar France Télévisions konkurrenter att finansiera stödet, vilket skapar en snedvridning som förvärras av bristen på skillnad mellan programmen som sänds i de olika befintliga kanalerna.
(49)
I sina kommentarer av den 2 november 2009 betonar Europeiska radio- och tv-unionen (EBU) att en sådan flerårig prognos av ett public serviceföretags kostnader och intäkter som Frankrike gjort inte kan vara annat än en uppskattning. Prognoserna bör påvisa en långsiktig finansiell profil som operatören måste ha för att säkerställa en oberoende och kontinuerlig service. Det är mekanismerna för efterhandskontroll som ska garantera korrigering av eventuella avvikelser från prognoserna. Kommissionens beslut måste innehålla parametrar för förhandsberäkningar och anvisningar om dessa mekanismer. Beslutet får inte innebära att det faktiska framtida ersättningsbeloppet fastställs genom att kommissionen bara godkänner de beräknade kostnaderna och intäkterna, eftersom kommissionen då skulle fastställa och kontrollera de årliga beloppen i en stödordning snarare än själva stödordningen. EBU uttrycker också farhågor om att kommissionen försöker få en uppskattning av synergivinsterna och effektivitetsvinsterna för de kommande åren, eftersom kommissionen enligt artikel 106.2 i EUF-fördraget inte har befogenhet att kontrollera hur effektivt en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse utförs.
(50)
I sina kommentarer av den 2 november 2009 förklarar de kommersiella tv-bolagens intresseorganisation Association of Commercial Television in Europe (ACT) att man stöder Frankrikes beslut att avsevärt minska den kommersiella reklamen i public servicekanalerna. ACT noterar att två villkor som fastställts genom domen i fallet Altmark (11) inte har uppfyllts i detta fall, vilket innebär att det föreslagna budgetbidraget utgör ett statligt stöd. ACT menar dock att om systemet med finansiering av ett stöd genom en skatt som påförs konkurrenternas reklamintäkter kan anses överensstämma med EU-lagstiftningen, så skulle fördelarna med tillbakadragandet från marknaden minska betydligt. Ett sådant system skulle nämligen i vissa avseenden kunna medföra mer störningar än det hittillsvarande dubbla systemet med både offentlig och kommersiell finansiering.
(51)
ACT anser att France Télévisions public serviceskyldigheter inte har ändrats i grunden sedan 1994 och kommer att förbli desamma som för andra privata programföretag. Likaså är uppskattningarna av ersättningen för förlorade reklamintäkter fram till 2012 vaga och tar varken hänsyn till minskade investeringskostnader, den eventuella kostnadsminskningen för programplaneringen utan annonsörernas krav eller de förväntade synergivinsterna. Mekanismen för jämkning mellan å ena sidan de offentliga och kommersiella inkomsterna och å andra sidan de kostnader som förutses enligt avtalet om mål och medel bör kontrolleras, särskilt med hänsyn till variationer i de kommersiella inkomsterna, eftersom kommissionen annars inte kommer att ha någon tillförlitlig information för att avgöra de faktiska kostnaderna för de tjänster som tillhandahålls och upptäcka en eventuell överkompensation. Denna granskning ska ha gjorts utan att företaget har någon analytisk redovisning, vilket konstaterades av revisionsrätten.
(52)
Slutligen anser ACT att stödet faktiskt finansieras genom de nya skatter som infördes genom reformen och att man med skatten på tv-reklam i Frankrike inför en modell för att låta konkurrenterna finansiera public service som man övergett på annat håll. Stödmekanismen bevarar France Télévisions resurser trots att det blir alltmer uppenbart att annonsörerna inte flyttar över hela sin efterfrågan till de konkurrerande kanalerna. En sådan mekanism kan dessutom förstärka hindren mot tillträde till den franska marknaden.
(53)
I sina synpunkter av den 2 november 2009 ansåg France Télévisions att den anmälda mekanismen inte ger bolaget någon ekonomisk fördel gentemot konkurrenterna. Att bolaget skyddas mot förlusterna av kommersiella inkomster är en motprestation för de skyldigheter som staten ålagt det och som inga privata aktörer på marknaden är underkastade, nämligen reklamstoppet. När reklamstoppet träder i kraft kommer snedvridningen av konkurrensen på marknaden att upphöra, eftersom pressen på konkurrenterna beträffande sponsring, med tanke på dess begränsade närvaro, också kommer att upphöra. När det gäller inköp av sändningsrättigheter av så kallad premiumklass har TF1 haft 96 av de 100 bästa tittarsiffrorna och 18 av de 20 bästa tittarsiffrorna under 2008, medan France Télévisions inte har något exklusivt avtal med de stora amerikanska bolagen. France Télévisions måste dessutom investera i audiovisuell produktion med kvalitetskrav som är oförenliga med de kommersiella kanalernas publikmål. När det gäller försäljning av program anser sig bolaget ha en marginell ställning på marknaden.
(54)
France Télévisions anser också att den anmälda mekanismen uppfyller det andra villkoret i domen i fallet Altmark, eftersom det belopp som ska tilldelas bolaget fastställs på förhand, exakt och på ett objektivt sätt på grundval av kostnaderna för uppdraget, med en korrigering i efterhand om det inte överensstämmer med de faktiska kostnaderna. Även det fjärde villkoret i denna rättspraxis uppfylls, eftersom de synergieffekter som inte tidigare kunnat utnyttjas nu kommer blir möjliga tack vare reformeringen av den juridiska organisationen och stadgarna. Dessutom innebär detta villkor inte att tjänsten måste utföras till lägsta möjliga kostnad, utan att kostnaderna ska motsvara kostnaderna för ett genomsnittligt välskött företag.
(55)
När det gäller den anmälda mekanismens förenlighet med den inre marknaden anser France Télévisions att eftersom mekanismen ska finnas kvar i många år så kommer nettokostnaderna för public servicetjänsterna inte att kunna anges med tillräcklig säkerhet för att kommissionen på förhand ska kunna kontrollera att det inte förekommer överkompensation. De preliminära uppskattningarna för 2010-2012 är inte oförenliga med möjligheten att göra en rimlig vinst eller bygga upp en reserv på högst 10 procent av de årliga public serviceutgifterna, och lagstiftningen om inrättande av mekanismer för efterhandskontroll kommer i vart fall att garantera att finansieringen är proportionerlig. Däremot anser France Télévisions att bolaget, med tanke på att kostnaden för programtablån kommer att variera beroende på de redaktionella valen, endast är förpliktigat att uppfylla de public serviceskyldigheter det har enligt lagen, inom de ramar som Frankrike har att besluta om innehållet. Dessa skyldigheter innebär dessutom ett krav på tittarsiffror, som inte blir mindre när reklamen tas bort. Tvärtom måste fler program införskaffas.
(56)
I sina synpunkter av den 2 november 2009 anser Métropole Télévisions (M6) att den föreslagna finansieringsmekanismen utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget, särskilt eftersom det andra och fjärde villkoret enligt domen i fallet Altmark inte uppfylls: en ersättning som grundas på en uppskattning av bortfallet av kommersiella inkomster som till sin natur - och i praktiken - varierar, kan inte anses vara grundad på objektiva och öppna parametrar för beräkning av kostnaderna för public service. Beräkningsgrunden är dessutom inte kostnaden för ett genomsnittligt välskött företag i branschen, utan France Télévisions kostnader, och det finns mycket som tyder på att det företaget sköts ineffektivt, vilket ökar de public servicekostnader som ska bäras av samhället.
(57)
När det gäller åtgärdens förenlighet med den inre marknaden, anser M6 att den finansieringsmekanism som föreslås är olaglig, eftersom den skapar en strukturell överkompensation för public servicekostnaderna. Enligt kommissionens direktiv 2006/111/EG av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet (12) ska Frankrike kontera kostnader och intäkter för tjänster av allmänt intresse på grundval av analytiska redovisningsprinciper som tillämpas på ett konsekvent sätt. Som revisionsrätten påpekat saknar dock France Télévisions sådana redovisningsverktyg. Det finns alltså inga objektiva element som skulle kunna användas för att beräkna ersättningsbeloppet. Överkompensation är oundvikligt eftersom bidraget beräknas på grundval av kommersiella intäkter som inte faller under public serviceuppdraget och inte heller bör räknas med i kostnaderna för detta. Slumpmässigheten i beräkningen av de förlorade inkomsterna och bristen på kostnadsanalys leder också oundvikligen till överkompensation.
(58)
De nya skatternas integrering i finansieringsmekanismen förvärrar stödets negativa effekter på dels marknaden för inköp av sändningsrättigheter - där misskötseln av France Télévisions, som skyddas av det statliga stödet, ökar konkurrenternas kostnader - dels reklamverksamheten som France Télévisions kommer att flytta över till sponsring, utan att M6, med tanke på att företagen har olika tittarprofiler, kommer att kunna utnyttja det utrymme som France Télévisions lämnar. Under dessa förhållanden är efterhandsfinansiering det enda som kan motiveras. Mekanismen är därför, enligt M6, strukturellt olaglig då det inte finns formella mekanismer för oberoende efterhandskontroller som effektivt kan garantera att det inte förekommer någon överkompensation på grundval av de faktiska siffrorna, vilket inte har genomförts effektivt i Frankrike.
(59)
I sina synpunkter av den 2 november 2009 framhåller Télévision Française 1 (TF1), att reformen av finansieringen av France Télévisions ska ses i samband med strukturella förändringar på reklammarknaden, där Internet är på snabb frammarsch. Tv-reklamen motsvarar bara omkring 11 procent av de 33 miljarder euro som annonsörerna lade på kommunikation under 2008. Mellan januari och september 2009 ökade reklamintäkterna hos de markbundna digitala kanalerna med 60 procent medan de minskade med 8 procent för de tre traditionella privata markbundna kanalerna. De skatter och avgifter som betalades av TF1 för 2008 motsvarade 60 procent av dess resultat. Enligt TF1 innebär dock de fleråriga kontrakten om inköp av rättigheter, prisinflationen och de inflexibla kostnaderna för bland annat programtablån som absorberas av de rättsliga kraven på produktion och sändning av franska och europeiska produktioner motsvarande 30 procent av innehållet, sammantaget att kanalens handlingsutrymme begränsas. Samtidigt kommer det faktum att företaget underkastas en ny audiovisuell skatt att öka snedvridningen av konkurrens på marknaden.
(60)
Skatten på audiovisuell reklam har uttryckligen till syfte att överföra annonsörernas efterfrågan till TF1. Den förväntade överföringen av 350 miljoner euro i omsättning till de tre markbundna kanalerna inte bara uteblev 2009, de uppvisar dessutom en minskning med 450 miljoner euro jämfört med prognoserna. Omfattningen av ett sådant överförande skulle i varje fall begränsas genom lagar och förordningar som, med tillämpning av EU-lagstiftningen, begränsar reklamtiden till högst tolv minuter per sändningstimme och en maxtid på i genomsnitt sex minuter per timme under hela dygnet.
(61)
TF1 anser att skatten utgör ett statligt stöd på två sätt: dels genom att France Télévisions inte kommer att behöva betala den efter den 30 november 2011 (den dag då bolaget upphör att sända reklaminslag, för vilka betalningen utgör beräkningsunderlag), dels genom att France Télévisions kommer att få de medel som uppbärs genom skatten, eftersom det av flera uttalanden från regeringen och parlamentet under debatterna om lagförslaget framgår att skatten ska användas till att finansiera stödet. Oavsett dess laglighet bör det skattesystem som finansierar stödet beaktas vid bedömningen av det.
(62)
TF1 anser sig omfattas av skyldigheter som kan jämföras med dem som åligger France Télévisions, då deras program är ganska lika. TF1 välkomnar revideringen av avtalet om mål och medel samt av kravspecifikationen till följd av public servicereformen, men anser på grundval av revisionsrättens yttrande att public serviceutbudet inte är tillräckligt individualiserat. Därför understryker TF1 att de kvantitativa sändningskraven i den tidigare kravspecifikationen motsvarade 10 procent av programtablåerna.
(63)
Lika otillfredsställande är enligt TF1 kostnadskontrollen och kvalitetskontrollen av France Télévisions, vilket gör att public servicetjänsterna inte levereras till lägsta möjliga kostnad för samhället och att det uppstår en risk för överkompensation. Kommissionen bör därför i detta avseende kontrollera ökningen av vinsterna från den kommersiella verksamheten, de synergieffekter som bör uppstå efter 2009 då det gemensamma bolaget France Télévisions inrättas och den minskade pressen på kostnaderna för programtablån till följd av att bolaget blir mindre beroende av annonsörerna.
V. KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE
(64)
I sina synpunkter av den 7 oktober 2009, vilka därefter har förtydligats, hänvisar Frankrike när det gäller tillämpningen av artikel 106.2 i fördraget bland annat till de tvivel som kommissionen uttryckt dels beträffande den offentliga finansieringens proportionalitet och risken för överkompensation, dels beträffande att de nya skatter som infördes genom public servicereformen ska beaktas vid bedömningen av den anmälda åtgärdens förenlighet med den inre marknaden.
V.1 Finansieringens proportionalitet och efterhandskontroll av risken för överkompensation
(65)
Frankrike påpekar att den anmälda åtgärden inte är en kompensation för koncernen France Télévisions förlust av reklamintäkter, även om detta beaktas vid beräkningen av de preliminära, vägledande beloppen, utan finansieringen ska täcka kostnaderna för genomförandet av public serviceuppdraget. Finansieringsbehoven kommer i realiteten att utvecklas för att motsvara ändrade programkostnader, variationer av de kommersiella intäkterna eller sändningsmöjligheter.
(66)
Frankrike understryker att förhandskontrollen av att det inte finns risk för överkompensation ska göras genom kontroll av lagstiftnings- och tillsynsmekanismer, i enlighet med rättspraxis och kommissionens tillämpningspraxis, och inte i förhållande till de preliminära, vägledande beloppen för bidrag och indikativa framtida kostnader. De preliminära beloppen anges som en illustration, mot bakgrund av den affärsplan som godkänts av de behöriga myndigheterna och France Télévisions. Metoden för att beräkna bidraget grundas inte på en uppskattning av France Télévisions minskade annonsintäkter. Beräkningen grundas på en allmän formel på så sätt att det sammanlagda beloppet av bidraget till public service och budgetanslaget för varje år, i enlighet med Frankrikes åtaganden och de mekanismer för efterhandskontroll som inrättats genom lagar och förordningar, kommer att stå i proportion till kostnaderna för France Télévisions public serviceuppdrag, minus de kommersiella intäkterna.
(67)
När det vidare gäller de nya innovativa audiovisuella tjänster som nämns i meddelandet om sändningsverksamhet, betonar Frankrike att en del av dessa redan finns med i den nya kravspecifikationen för France Télévisions och i det ändrade avtalet om mål och medel, vilka har varit och kommer att fortsätta vara föremål för de regelbundna och föregående kontroller och samråd som beskrivs ovan. Frankrike menar att lanseringen av viktiga nya tjänster i framtiden alltid kommer att behandlas inom ramen för avtalet om mål och medel, som är föremål för samma kontroller.
(68)
Med tanke på att meddelandet om sändningsverksamhet träder i kraft efter det att detta förfarande inletts, åtar sig Frankrike att förbättra sitt system för finansiell efterhandskontroll för att uppfylla de nya regler som föreskrivs i meddelandet i fråga om mekanismer för finansiell kontroll. Det finns planer på att ändra artikel 2 i dekret nr 2007-958 av den 15 maj 2007. Ändringsförslaget syftar till att
-
se till att rapporten om den separata redovisningen - ett krav som gör det möjligt att kontrollera att ingen överkompensation sker - i enlighet med kraven på den rapport som avses i artikel 3 kontrolleras av ett externt organ som godkänns av kommunikationsministern, lämnas till ministern samt till nationalförsamlingen och senaten, och utarbetas på France Télévisions bekostnad;
-
förbättra den funktionella mekanism som ska garantera ett effektivt återtagande av eventuell överkompensation eller korssubventioner som uppdagas genom den separata redovisningen och som inte är förenliga med artikel 53 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 om kommunikationsfrihet samt med kommissionens meddelande om sändningsverksamhet.
(69)
För att förbättra informationen till kommissionen under de första åren av reformen som inleds genom lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009, åtar sig de franska myndigheterna att skicka följande till kommissionen för åren 2010-2013:
-
De rapporter som upprättas enligt artiklarna 2 och 3 i dekretet i ändrad lydelse, inom högst sex månader efter den bolagsstämma där räkenskaperna godkänns, inklusive uppgifter om utvecklingen av andelarna på reklammarknaden sedan 2007.
-
De offentliga delarna av uppföljningen av France Télévisions genomförande av public serviceuppdraget som utgörs av den balansräkning för kanalerna som årligen fastställs av CSA (enligt artikel 18 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986) och protokollet från parlamentsutskottens (utskotten för kulturfrågor och finansiella frågor nationalförsamlingen och senaten) utfrågning av direktören för France Télévisions om det årliga genomförandet av avtalet om mål och medel (i enlighet med artikel 53 i lagen).
V.2 Beaktande av de nya skatter som infördes genom public servicereformen
(70)
Frankrike påpekar att man inte beaktat de nya skatterna på reklam och elektronisk kommunikation i sin anmälan. Trots att de inrättades genom samma rättsakt som reformen, omfattas inte dessa skatter av den anmälda åtgärdens tillämpningsområde.
(71)
Frankrike preciserar att de offentliga uttalanden som gjordes inför omröstningen om lagen, och som nämns i beslutet om att inleda förfarandet, senare motsägs av bestämmelserna i denna lag och inte i sig är tillräckliga för att påvisa en bindande koppling till fördelningen av skatten för att finansiera stödet enligt EU-lagstiftningen. Enligt fransk lag tas dessa skatter ut till förmån för den allmänna stadsbudgeten och bidrar till finansieringen av alla offentliga utgifter. De uppfyller principerna om budgetens universalitet och enhet, som är ett villkor för de offentliga finansernas grundlagsenlighet. Enligt artikel 36 i grundlagen av den 1 augusti 2001 om budgetpropositionen, kan en resurs som uppbärs för statens vinning helt eller delvis tilldelas en juridisk person endast genom en uttrycklig bestämmelse i budgetpropositionen, vilket i detta fall saknas.
(72)
Frankrike betonar vidare att det inte finns några planer på att etablera en koppling mellan dessa skatter och finansieringen av France Télévisions. Om någon förändring i systemets struktur i framtiden övervägs, kommer de franska myndigheterna att göra en ny anmälan till kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artikel 108.3 i EUF-fördraget.
VI. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN
VI.1 Förekomst av stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget
(73)
I artikel 107.1 i EUF-fördraget föreskrivs följande: ”Om inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.” Nedan granskas dessa tillämpningsvillkor.
VI.1.1 Statliga medel
(74)
De budgetanslag som omfattas av den aktuella anmälan kommer att listas årligen i budgetpropositionen för upprättande av den franska statens budget. Det rör sig alltså om medel som tilldelas ur de statliga medlen.
VI.1.2 Selektiv ekonomisk fördel
(75)
Det budgetbidrag som läggs till de offentliga medel som ställs till France Télévisions förfogande är selektiv eftersom France Télévisions är enda mottagare. Det årliga budgetbidraget som bland annat syftar till att möjliggöra bolagets fortsatta verksamhet, kommer att skydda det mot förlusten av de reklamintäkter som hittills delvis finansierat bolagets utgifter och investeringar. France Télévisions kommer därmed att kunna nå en publik som den inte hade kunnat nå utan budgetbidraget. Därmed får bolaget en ekonomisk fördel som det inte hade kunnat få på annat sätt eller ha erhållit, eftersom det här rör sig om ett bidrag, under andra marknadsvillkor, nämligen de som gäller för bolagets privata konkurrenter.
(76)
Kommissionen noterar för övrigt att Frankrike inte i sina kommentarer bestridit kommissionens bedömning i beslutet om att inleda förfarandet, att det planerade bidraget inte uppfyller kriterierna som anges i domen i fallet Altmark, och därmed ger bolaget en ekonomisk fördel som utgör ett statligt stöd (13). Utan det påverkar den fortsatta utvecklingen när det gäller France Télévisions framtida ledning och resultat, påpekar också kommissionen att den franska revisionsrättens rapport om France Télévisions - vilken offentliggjordes i oktober 2009, dvs. efter beslutet om att inleda förfarandet - i nuläget bekräftar påståendet att det fjärde villkoret inte är uppfyllt.
(77)
Sammanfattningsvis framgår av det ovanstående att budgetbidrag till enbart koncernen France Télévisions som betalas ur den franska statens medel skulle ge företaget en selektiv fördel.
VI.1.3 Snedvridning av konkurrens och påverkan av handel mellan medlemsstaterna
(78)
France Télévisions är verksamt inom produktion och sändning av program som företaget utnyttjar kommersiellt, bland annat genom att sända betalda reklaminslag för annonsörer eller sponsrade program i sin programtablå, samt genom att sälja och köpa sändningsrättigheter. Den kommersiella verksamheten bedrivs i konkurrens med andra kanaler som TF1, M6, och Canal +, bland annat i Frankrike, där koncernen France Télévisions är den största radio- och tv-koncernen, vilket också understryks av de franska myndigheterna. France Télévisions marknadsandel bör under 2010 enligt prognoserna ligga kring 10 procent, vilket gör att koncernen fortfarande är den tredje största aktören på den franska marknaden.
(79)
Fram till reklamsändningarnas upphörande vid utgången av 2011 kommer France Télévisions att fortsätta vara aktivt på den franska kommersiella tv-reklammarknaden, om än med vissa tidsbegränsningar, och därmed konkurrera med andra programföretag. Även efter 2011 kommer France Télévisions att kunna erbjuda sina tjänster till annonsörerna, för reklam för produkter som marknadsförs under en allmän beteckning eller för sponsring av program, i konkurrens med andra programföretag som är verksamma i Frankrike. Även om France Télévisions konkurrenter kunnat dra fördel av France Télévisions nästan fullständiga tillbakadragande från reklammarknaden tack vare reformen, kvarstår faktum att France Télévisions kommer att förbli närvarande på marknaden. I volym och marknadsandelar i förhållande till konkurrenter jämfört med 2007, skulle France Télévisions, enligt de franska myndigheterna uppskattningar rörande France Télévisions intäkter från reklam och sponsring, fortfarande ha 3,3 procent av marknaden under 2012, medan TF1 och M6 skulle ha över 50 respektive 20 procent.
(80)
France Télévisions skulle kunna få publiksiffror som bolaget inte kan uppnå utan det ifrågasatta budgetbidraget, vilka sannolikt kan påverka de övriga programbolagens publiksiffror och därmed deras kommersiella verksamhet, vilket innebär att konkurrensvillkoren skulle snedvridas. Under alla omständigheter kommer France Télévisions att fortsätta vara aktivt på marknaden för handel med sändningsrättigheter, och tack vare bidraget behålla sin starka förhandlingsposition. France Télévisions möjligheter att köpa och sälja rättigheter påverkas alltså av att man tack vare budgetbidraget kan fortsätta investera i programplaneringen.
(81)
Av det ovan anförda framgår att bidragen till koncernen France Télévisions ur den franska statsbudgeten snedvrider, eller åtminstone hotar att snedvrida den konkurrens som finns på marknaden för kommersiellt utnyttjande av sändningsverksamhet i Frankrike och i viss mån även i andra medlemsstater där program från France Télévisions sänds.
(82)
Marknaden för försäljning och inköp av audiovisuella tjänster och sändningsrättigheter där France Télévisions är aktiv har en internationell dimension, även om handeln i allmänhet är territoriellt begränsad till en medlemsstat. De program som France Télévisions kan fortsätta sända tack vara det statliga stödet sänds dessutom i andra medlemsstater, som Belgien och Luxemburg. Slutligen sänder France Télévision också program via Internet som är tillgängliga även utanför Frankrike.
(83)
Under dessa förhållanden kan de planerade budgetbidragen snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.
VI.1.4 Slutsats om förekomsten av statligt stöd
(84)
Mot bakgrund av ovanstående utgör det budgetbidrag som Frankrike planerar att betala ut till France Télévisions ett statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget, och det finns skäl att granska om det är förenligt med den inre marknaden.
VI.2 Stödets förenlighet mot bakgrund av artikel 106.2 i EUF-fördraget
(85)
I artikel 106.2 i EUF-fördraget föreskrivs följande: ”Företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller som har karaktären av fiskala monopol ska vara underkastade reglerna i fördragen, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse”.
(86)
I sitt meddelande om sändningsverksamhet fastställer kommissionen de principer som den följer vid tillämpningen av artiklarna 107 och 106.2 i EUF-fördraget när det gäller statlig finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. I detta sammanhang grundar sig kommissionens bedömning på följande två aspekter:
-
Public serviceuppdraget ska vara tydligt och klart definierat i en officiell handling som även ska omfatta tillhandahållande av väsentliga nya tjänster, och omfattas av effektiva mekanismer för kontroll genom ett organ som är oberoende av programföretaget.
-
Den offentliga finansieringen av den kompensation som krävs för detta uppdrag ska vara proportionell och redovisas öppet. Den får inte överstiga nettokostnaderna för genomförandet av public serviceuppdraget och den ska vara föremål för effektiva kontroller.
VI.2.1 Tydlig och klar definition av public serviceuppdraget i en officiell handling, effektiv kontroll
(87)
Som nämnts ovan har kommissionen, av de skäl som anges i beslutet om att inleda förfarandet, inte i det beslutet bestridit riktigheten i definitionen av och mandatet för France Télévisions public serviceuppdrag, som anförtros bolaget genom officiella handlingar, och inte heller haft invändningar mot de externa kontrollerna av hur France Télévisions utför de skyldigheter som ålagts det enligt ovan. Kommissionen har därför bedömt att de relevanta bestämmelserna i lag nr 86-1067 den 30 september 1986 i ändrad lydelse (artiklarna 43-11, 44, 48 och 53) och i de dekret eller officiella förordningar som genomför det, särskilt beträffande kravspecifikationen (dekret nr 2009-796 av den 23 juni 2009) och avtalet om mål och medel, överensstämmer med de tillämpningsbestämmelser för artikel 106.2 i EUF-fördraget om bedömning av stöd till public service som fastställs i kommissionens meddelande om sändningsverksamhet.
(88)
Denna slutsats motsvarade de slutsatser som kommissionen redan dragit i denna fråga enligt det då gällande meddelandet, i sina beslut från 2003 och 2005 för France 2 och 3 samt för France Télévisions 2008 och 2009.
(89)
För fullständighetens skull är det därför lämpligt att granska de mycket allmänt hållna synpunkterna från några berörda parter som vill framhålla en likhet mellan public servicebolagets och konkurrenternas programtablå, något som motsägs av fakta i andra parters kommentarer, och som inte föranleder någon ändring av bedömningen.
(90)
I lag nr 86-1067 om kommunikationsfrihet, i ändrad lydelse, ges en bred, kvalitativ men preciserad definition av France Télévisions public serviceskyldigheter. Bland annat ska bolaget vända sig till en bred publik och erbjuda ett varierat utbud i linje med syftet att med respekt för mångfalden tillgodose samhällets demokratiska, sociala och medborgerliga och kulturella behov. Att vissa konkurrenter, som framhålls av FFTCE, på grund av sitt medlemskap i EBU måste följa den organisationens stadgar utgör inget hinder för förekomsten av särskilda public serviceskyldigheter som fastställs i den franska statens officiella rättsakter, vilka, till skillnad från de skyldigheter som följer av medlemskapet i EBU, bara gäller France Télévisions.
(91)
I den mån som krävs preciseras för övrigt France Télévisions skyldigheter ytterligare i kravspecifikationen och avtalet om mål och medel. Dessutom har bolaget specifika och kvantifierade indikatorer som ska uppnås i programtablån, vilket de konkurrerande programföretagen inte har. De statliga medel som tilldelats France Télévisions är till för att France Télévisions ska kunna uppnå dessa mål och fullgöra de public serviceskyldigheter som fastställs i lagar och förordningar i det allmännas intresse, medan de privata medel som tilldelas de konkurrerande programföretagen har ett rent vinstsyfte. Förekomsten av begränsningar som operatörerna följer enligt lag eller frivilligt i sin sändningsverksamhet innebär inte heller att offentliga och privata programföretag i praktiken har ett liknande programutbud. Efterlevnaden av de public serviceskyldigheter som följer av lagstiftningen är, till skillnad från de som följer av medlemskapet i EBU, också föremål för regelbundna externa kontroller, bland annat i den parlamentariska församlingen.
(92)
SACD belyser också France Télévisions största åtagande som gäller produktion av audiovisuella verk och fransk originalfilm, där konkurrenterna i jämförelse har betydligt färre skyldigheter. SACD:s synpunkter ger varken stöd till eller belyser skälen till varför icke-franska verk som importeras, eventuellt från andra medlemsstater, skulle vara av sämre kvalitet än de som finansieras av France Télévisions. Men faktum kvarstår att ett bindande åtagande om produktion av originalverk, i absoluta termer och i förhållande till konkurrenterna, bidrar till och hänger samman med det franska samhällets sociala och kulturella behov som France Télévisions programutbud ska tillgodose enligt bolagets public serviceskyldigheter.
(93)
Mot bakgrund av de uppgifter som lämnats av Frankrike, bör denna positiva bedömning av definitionen och kontrollen av France Télévisions public serviceuppdrag utvidgas till att omfatta mekanismerna för att lansera väsentliga nya audiovisuella tjänster, enligt vad som avses i meddelandet om sändningsverksamhet som trätt i kraft efter beslutet om att inleda detta förfarande. Dessa tjänster, som innebär att programutbudet överförs till andra medier eller format, omfattas av France Télévisions kravspecifikationer och avtal om mål och medel och ingår för övrigt i de tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som föreskrivs av lagen. Dessa dokument antas, som anges ovan, genom dekret, vilket innebär att de nya tjänster som redan finns och de som kan tillkomma i framtiden omfattas av samma särskilda förfaranden - med samråd före genomförandet och årlig genomförandekontroll i efterhand - som de nämnda uppdragen.
(94)
Det verkar alltså sammanfattningsvis som om den definition av France Télévisions public serviceuppdrag och de tillhörande kontrollmekanismerna överensstämmer med de regler och principer som fastställs i meddelandet om sändningsverksamhet, vilka följer rättspraxis vid unionens domstolar.
VI.2.2 Det statliga stödets proportionalitet och öppenhet
(95)
Den finansieringsmekanism som anmälts av Frankrike, där det årliga bidraget för att kompensera för det gradvisa avskaffandet av reklaminslag ingår, är avsedd att vara permanent och därmed fortsätta fungera även efter november 2011, som är det datum då reklamsändningarna ska upphöra enligt lagen.
(96)
Den årliga offentliga finansieringen kommer att innefatta fördelningen av en del av resurserna från tv-licensavgiften och det årliga bidrag som föreskrivs i lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009. Förutom det befintliga stödet som godkänts av kommissionen i beslutet av den 20 april 2005, vilket inte påverkas av den föreslagna mekanismen, tillkommer alltså ett budgetbidrag för vilken det exakta beloppet kommer att fastställas varje år i budgetpropositionen för det pågående budgetåret. I sina kommentarer påpekar Frankrike att det är de förutsedda nettokostnaderna för public service som kommer att användas för att på förhand, inför varje budgetår, beräkna det årliga bidraget.
(97)
Detta framgår också av de vägledande beräkningar som de franska myndigheterna har lämnat som svar på de tvivel som kommissionen uttryckt i beslutet om att inleda förfarandet. Kommissionen noterar de franska myndigheternas påpekande att prognoserna i affärsplanen är vägledande och håller med om att ett företag som har ett public serviceuppdrag, och som för det ändamålet måste planera fleråriga utgifter, behöver förfoga över en sådan finansieringsram som förutses i den affärsplan som ingår i tillägget till avtalet om mål och medel. Affärsplanens vägledande siffror för de sammanlagda offentliga medlen står dock fortfarande i relation till bruttokostnaderna för att tillhandahålla public servicetjänster för perioden 2010 till 2012, även om de förstnämnda är något lägre.
(98)
Med beaktande av bruttokostnadernas relativa förutsägbarhet, eftersom de är mindre volatila än de kommersiella intäkter som används för att beräkna nettokostnaderna, bekräftar de vägledande siffrorna i affärsplanen i första hand Frankrikes påstående om att kriteriet nettokostnader för public service är avgörande vid fastställandet av det framtida årliga bidraget. Det krav på ekonomisk ersättning från staten som införts genom lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 blir det som genererar det anmälda budgetbidraget, utan att ställa villkor angående beloppet, i förhållande till en eventuell uppskattning av hur stora belopp som förlorats på reklamintäkter till följd av avskaffandet av reklaminslag.
(99)
Detta tillvägagångssätt verkar objektivt motiverat. Med tanke på att bidraget ska vara bestående skulle det med åren bli alltmer godtyckligt att fastställa beloppet i förhållande till vad inkomsterna från reklamen skulle ha varit om reklamsändningarna inte hade avskaffats genom lagen, exempelvis genom att fastställa beloppet till de inkomster bolaget hade innan reformen offentliggjordes och genomfördes, eventuell justerad i förhållande till utvecklingen av marknaden för tv-reklam. Om bidragsbeloppet alltså skulle beräknas i förhållande till förmodade intäkter, skulle en minskning av bruttokostnaden för public service som var större väntat, på grund av till exempel kommande synergieffekter vid bildande av det gemensamma bolaget France Télévisions, kunna innebära en risk för överkompensation med offentliga medel.
(100)
Beräkningsmetoden för det årliga bidraget i förhållande till kostnaden för public serviceuppdraget, minus de kommersiella nettointäkter som kvarstår, är också förenlig med Frankrikes åtagande - enligt artikel 44 i lag nr 86-1067 om kommunikationsfrihet i ändrad lydelse och artikel 2 i dekretet om de ekonomiska relationerna mellan staten och offentliga organisationer för audiovisuella kommunikationen - om att de offentliga medel som tilldelas France Télévisions inte ska överstiga nettokostnaden för att genomföra de public serviceskyldigheter som ålagts bolaget. Som de franska myndigheterna har påpekat är detta åtagande och de ovan nämnda bestämmelserna fullt tillämpliga på det anmälda budgetbidraget och den mekanism för årlig offentlig finansiering som den kommer att ingå i.
(101)
Beräkningsmetoden för det årliga bidraget i förhållande till kostnaden för public serviceuppdraget - minus de kvarstående kommersiella nettointäkterna - framstår alltså som proportionerlig enligt vad som avses i kommissionens meddelande om sändningsverksamhet.
(102)
I detta hänseende är inte iakttagelserna från vissa av de berörda tredje parterna nog för att rubba denna slutsats:
-
FFTCE hävdar i sina kommentarer att ersättningen för förlust av reklamintäkterna, som inte ingår i public serviceuppdraget, inte hör till finansieringen av uppdraget. Detta kan inte godtas, liksom inte heller M6:s kommentar om att uppskattningarna av förlusten av kommersiella intäkter varierar och därför blir oprecisa. Det är nämligen på grundval av France Télévisions nettokostnader för public servicetjänster som det årliga bidragsbeloppet ska fastställas på förhand, och de uppskattningar av beloppen som Frankrike lämnat för 2010, 2011 och 2012 är för övrigt endast vägledande.
-
M6 vill i sina synpunkter hävda att den franska revisionsrätten uppdagat att France Télévisions saknar verktyg för analytisk bokföring, vilket skulle skapa en strukturell överkompensation eftersom bidraget skulle grundas på icke-objektiva kostnader, medan TF1 i sina synpunkter hävdar en överkompensation på grundval av okontrollerade kostnader eller bristande förvaltning. Dessa anmärkningar är ogrundade eftersom revisionsrätten för det första i oktober 2009 konstaterade att det saknas förvaltningsverktyg för styrning på koncernnivå i bolaget France Télévisions som kan integrera dotterbolagens verktyg för analytisk bokföring och inte att det helt saknades sådana verktyg. Varje företag i koncernen France Télévisions har verktyg för analytisk bokföring.
-
För det andra är det så att granskningen av kompensationens förenlighet med den inre marknaden, till skillnad från den som gäller förekomsten av en ekonomisk fördel för France Télévisions, inte handlar om de kostnader som ett genomsnittligt välskött företag inom sektorn skulle kunna ha för att tillhandahålla tjänster av allmänt intresse, utan om de kostnader som France Télévisions faktiskt kommer att ha, bland annat på grund av den förväntade framtida minskningen. Som visas ovan kommer dock det sammanlagda belopp som betalas ut till France Télévisions av offentliga medel vara mindre än de kostnader som uppstår för tillhandahållandet av public servicetjänster och det kommer att fastställas på så sätt att överkompensation undviks, efter avdrag för kommersiella nettointäkter.
(103)
Dessa kommentarer, som alltså är ogrundade i fråga om fastställandet på förhand av det årliga bidraget, tar dessutom inte hänsyn till att det finns mekanismer för efterhandskontroll. Som visas nedan kommer i själva verket det årliga fastställandet på förhand av bidragsbeloppet i budgetpropositionen att följas upp genom mekanismer för efterhandskontroller och återtagande av eventuell överkompensation.
(104)
I meddelandet om sändningsverksamhet föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att det finns lämpliga rutiner för att förhindra överkompensation och garantera en regelbunden kontroll av hur den offentliga finansieringen används. I meddelandet preciseras att kontrollrutinerna för att vara effektiva bör innefatta regelbundet utförda kontroller av externa organ samt mekanismer för återkrävande av dels eventuell korssubventionering, dels eventuell överkompensation eller korrekt avsättning under efterföljande period av eventuella reserver, vilka inte får överstiga 10 procent av de årliga kostnaderna för public serviceuppdraget.
(105)
I artikel 44 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 föreskrivs att ”de offentliga medel som tilldelas organen inom public servicesektorn som kompensation för de skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster som åläggs dem får inte överstiga kostnaderna för utförandet av dessa skyldigheter.” Denna bestämmelse är en följd av de åtaganden som gjorts av Frankrike att i lagen uttryckligen införa principen om att det inte får förekomma någon överkompensation för public serviceföretagens skyldigheter inom ramen för det förfarande som ledde fram till kommissionens beslut om förenlighet av den 20 april 2005 angående utnyttjandet av resurserna från licensavgiften (14).
(106)
Artikel 2 i dekret nr 2007-958 av den 15 maj 2007 om de ekonomiska relationerna mellan staten och offentliga organisationer för audiovisuell kommunikation har samma lydelse som artikel 53 i lagen av den 30 september 1986 med beaktande av ”andra direkta eller indirekta intäkter som härrör från public serviceuppdraget” och dessutom preciseras att kostnaderna för utförande av public serviceuppdraget ska fastställas med hjälp av separat bokföring. I artikel 3 i dekretet fastställs att France Télévisions och dess dotterbolag är skyldiga att respektera marknadens normala villkor i all sin kommersiella verksamhet och att ett fristående organ ska sammanställa en årlig rapport om hur denna skyldighet genomförs, vilken ska lämnas till den behörige ministern, nationalförsamlingen och senaten. Den sistnämnda bestämmelsen omfattas också av Frankrikes åtaganden enligt kommissionens beslut av den 20 april 2005, som citeras i punkt 7.
(107)
Unionens förstainstansrätt har funnit att såväl bestämmelserna för att förhindra överkompensation som övervakningen och kontrollen av France Télévisions kommersiella verksamhet syftar till att skingra de farhågor som kommissionen uttryckt under det förfarande som ledde fram till beslutet av den 20 april 2005 (15). Förstainstansrätten har för övrigt bekräftat att efterhandskontrollerna av hur åtagandena genomförs är adekvata (16).
(108)
Kommissionen har mottagit och granskat rapporterna om genomförandet av artiklarna 2 och 3 i dekretet för åren 2007 och 2008 och förslaget till rapport enligt artikel 2 för år 2009. Rapporterna enligt artikel 3 i dekretet har granskats av revisorerna PriceWaterhouseCoopers och KPMG (2007) respektive Cabinet Rise (2008). Rapporterna visar att de offentliga medel som tilldelats France Télévisions inte överstigit bolagets nettokostnader för genomförandet av public serviceskyldigheterna och att France Télévisions har iakttagit de normala marknadsvillkoren inom hela sin kommersiella verksamhet. Detta utesluter alltså eventuell korssubventionering mellan den kommersiella verksamheten och public serviceverksamheten. Rapporteringen visar också att det går att upprätta en bokföring över kostnader och resurser för public serviceverksamhet inom France Télévisions olika kanaler med det befintliga redovisningssystemets verktyg, i motsats till vad bland andra M6 hävdat.
(109)
De rutiner för efterhandskontroll av offentliga medel som föreskrivs i dekret nr 2007-958 kommer att tillämpas på det anmälda budgetbidraget. De sammanlagda offentliga medel som tilldelats France Télévisions sedan inrättandet av kontrollrutinerna har inte varit tillräckliga för att täcka nettokostnaden för genomförandet av public servicetjänsterna, vilket innebär att frågan om avsättning av eventuell överkompensation inte har aktualiserats. När det gäller affärsplanens prognoser för kostnader och intäkter på medellång sikt som illustreras i tabell 1 ovan, förutses ett litet överskott under 2012 som, om det bekräftas och inte behövs för att kompensera för de förutsedda underskotten under åren 2010 och 2011, normalt i första hand bör avsättas till utgifter för audiovisuell produktion.
(110)
För att anpassa det befintliga regelverket till de förtydliganden som infördes 2009 genom meddelandet om sändningsverksamhet har Frankrike under alla omständigheter åtagit sig att ändra artikel 2 i dekret nr 2007-958 av den 15 maj 2007 för att
-
se till att rapporten om den separata redovisningen, i enlighet med kraven på den rapport som avses i artikel 3, kontrolleras av ett externt organ som godkänns av kommunikationsministern, lämnas till ministern samt till nationalförsamlingen och senaten, och utarbetas på France Télévisions bekostnad;
-
förbättra den funktionella mekanism som ska garantera ett effektivt återtagande av eventuell överkompensation eller korssubventioner som uppdagas genom den separata redovisningen och som inte är förenliga med artikel 53 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 om kommunikationsfrihet samt med meddelandet om sändningsverksamhet.
(111)
Det förefaller därför som om Frankrike har inrättat lämpliga rutiner för att garantera en regelbunden och effektiv kontroll av hur den offentliga finansieringen används, för att förhindra överkompensation och korssubventioner, som föreskrivs i meddelandet om sändningsverksamhet.
(112)
Mot bakgrund av ovanstående framgår det att den eventuella konkurrenshämmande effekten av att France Télévisions är verksamt på den kommersiella marknaden, och kommer att förbli det även efter reformens genomförande, på det hela taget är begränsad. Bolagets närvaro kommer sannolikt att minska kraftigt och reformen kommer, åtminstone delvis, att överföra efterfrågan på tv-reklam till France Télévisions konkurrenter.
(113)
Enligt en skrivelse som offentliggjordes av sju privata tv- eller radiokanaler kommer reformens genomförande och avskaffandet av reklaminslag i France Télévisions sannolikt att kunna ge de privata medierna den drivkraft de behöver, medan ett bibehållande av reklaminslagen skulle skapa negativa följder för alla de franska medierna och väsentligt förändra aktörernas ekonomiska utsikter (17).
(114)
Med andra ord innebär det faktum att France Télévisions delvis drar sig tillbaka och omorganiserar strukturen på sina inkomster - kommersiella inkomster eller offentligt kompensationsbidrag - till sändning av program som motsvarar bolagets public serviceuppdrag, utan direkt ekonomisk ersättning för tittarsiffrorna, en minskning av den potentiella konkurrensbegränsningen på de marknader där France Télévisions är verksamt. Tillbakadragandet skapar ett utrymme som kan utnyttjas av nya aktörer eller aktörer som inte är så aktiva på reklammarknaden i dag, vilket på sikt kan vitalisera konkurrensen.
(115)
Med beaktande av de uppgifter som lämnats och de åtaganden som gjorts av Frankrike, följer av det ovanstående att den offentliga finansieringen syftar till att göra det möjligt för France Télévisions att täcka nettokostnaderna för att utföra de förpliktelser som åligger bolaget, och att finansieringen ska vara begränsad till dessa kostnader och fortsätta att omfattas av efterhandskontroller som uppfyller kriterierna i det tillämpliga meddelandet om sändningsverksamhet. Med tanke på att France Télévisions dessutom kommer att minska sin närvaro på de konkurrensutsatta marknaderna ytterligare, riskerar det planerade stödet inte att påverka handelns utveckling i en omfattning som strider mot unionens intressen, och uppfyller därmed tillämpningsvillkoren för artikel 106.2 i EUF-fördraget.
(116)
Frankrike har också åtagit sig att lämna en årlig rapport till kommissionen fram till 2013, då public servicereformen kommer att vara slutförd. Rapporten kommer att göra det möjligt att övervaka de aspekter av reformens genomförande som är mest relevanta för reglerna om statligt stöd, nämligen den årliga ersättningen och rutinerna för efterhandskontroller, de villkor som France Télévisions tillämpar i sin kommersiella verksamhet och vid utvecklingen av bolagets ställning på marknaden samt det årliga genomförandet av avtalen om mål och medel.
(117)
Med tanke på reformens omfattning, de innovationer i finansieringen av France Télévisions public serviceuppdrag den inför, dess inverkan på utvecklingen av France Télévisions kostnader samt det osäkra ekonomiska klimatet på de marknader som påverkar France Télévisions och dess konkurrenters kommersiella intäkter, innebär detta åtagande att det blir möjligt för kommissionen att övervaka och noga följa såväl genomförandet av reformen som de åtaganden Frankrike gjort inom ramen för detta förfarande.
(118)
I sitt beslut att inleda ett förfarande uttryckte kommissionen farhågor om den eventuella förekomsten av ett samband mellan intäkterna från de nya skatterna på reklam och elektronisk kommunikation och det årliga bidrag som ska betalas till France Télévisions från och med 2010. Om ett sådant samband kunde konstateras skulle det innebära att skatterna borde betraktas som en integrerad del av stödet och därför granskas i samband med granskningen av stödets förenlighet med den inre marknaden. Även om ett sådant samband kan uteslutas för 2009, särskilt med tanke på datum för ikraftträdande och genomförande av lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 om public service, kvarstår tvivel för kommande år, med tanke på uttalandena från de högsta franska myndigheterna.
(119)
Det följer av domstolens rättspraxis som bekräftas av domen av den 22 december 2008 i begäran om förhandsavgörande i målet Régie Networks (C-333/07) (punkt 99) att ”för att en avgift ska anses utgöra en integrerad del av en stödåtgärd, måste det föreligga ett tvingande samband mellan ändamålet med avgiften och stödet i fråga enligt relevanta nationella bestämmelser, i den meningen att intäkterna från avgiften måste användas för att finansiera stödet och direkt inverkar på stödets storlek och, följaktligen, på bedömningen av huruvida stödet är förenligt med den gemensamma marknaden” (18). De två tillämpningsvillkor som fastställts av domstolen, dvs. relevanta nationella bestämmelser och direkt påverkan på stödets storlek diskuteras nedan.
(120)
Enligt fransk lagstiftning, artikel 36 i grundlagen av den 1 augusti 2001 om budgetpropositionen, kan en resurs som uppbärs för statens vinning tilldelas en juridisk person endast genom en uttrycklig bestämmelse i budgetpropositionen. Budgetpropositionen måste därför uttryckligen fastställa att intäkterna från skatterna på reklam och elektronisk kommunikation som införs genom lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 helt eller delvis ska användas för att finansiera France Télévisions. Någon sådan bestämmelse har hittills inte antagits. Frankrike förbinder sig att, i enlighet med bestämmelserna i artikel 108.3 i EUF-fördraget, i framtiden göra en ny anmälan till kommissionen av varje förslag till ändring av systemets struktur. Det innebär att det för närvarande inte kan konstateras något sådant tvingande samband som avses i domstolens rättspraxis mellan det anmälda stödet och de nya skatterna i den nationella lagstiftningen.
(121)
Dessutom framgår det att det avgörande kriteriet för att fastställa budgetbidragets årliga belopp, kumulerat med det belopp som enligt planerna ska avsättas från resurserna från tv-licensavgiften, kommer att vara nettokostnaderna för utförandet av de public servicetjänster som ålagts France Télévisions och inte intäkterna från de nya skatterna. De beräknade public servicekostnaderna är dessutom, och kommer att förbli, föremål för förhandsuppskattningar i avtalet om mål och medel i enlighet med artikel 53 i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986 om kommunikationsfrihet i ändrad lydelse. Det årliga bidrag som fastställs i budgetpropositionen kommer kalibreras utifrån de förväntade nettokostnaderna och resultatet kommer att fastställas och vid behov korrigeras i efterhand inom ramen för den föreskrivna rapporten om genomförandet av artikel 2 i dekret nr 2007-958 av den 15 maj 2007 om de ekonomiska relationerna mellan staten och offentliga organisationer för audiovisuell kommunikation. Eftersom kostnaderna uppstår oavsett de skattemedel som uppbärs, kan inte skatteintäkterna ha någon direkt inverkan på stödbeloppet. Det framgår också att de skattesatser som ursprungligen planerades av den franska regeringen minskades i den lag som slutligen antogs av parlamentet, utan att detta medförde att det bidrag som skulle betalas till France Télévisions minskade samtidigt och proportionellt.
(122)
Mot bakgrund av ovanstående är inte de skatter på reklam och elektronisk kommunikation som införts genom lag nr 2009-258 av den 5 mars 2009 att betrakta som en del av stödet och ska därför inte omfattas av bedömningen av stödets förenlighet med den inre marknaden, i motsats till vad som hävdats av vissa berörda parter, nämligen ACT, FFTCE, l’Association des chaînes privées, M6 och TF1.
(123)
Detta påverkar inte bedömningen av de aktuella skatterna och de specifika reglerna om dem i deras egenskap av separata åtgärder när det gäller deras förenlighet med EU-lagstiftningen, särskilt när det gäller skatten på elektronisk kommunikation, i de frågor som diskuteras inom ramen för överträdelseförfarandet nr 2009/5061, enligt direktiv 2002/20/EG eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (19).
(124)
Kommissionen noterar också Frankrikes förklaring om att de ovannämnda skatterna undantas från räckvidden för den anmälan som är föremålet för detta beslut.
VII. SLUTSATSER
(125)
Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att det årliga budgetbidraget till förmån för France Télévisions som genomförs enligt ovan kan förklaras förenlig med den inre marknaden enligt artikel 106.2 i EUF-fördraget enligt de principer och regler för tillämpning som föreskrivs för public servicesändningar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd som Frankrike planerar att genomföra till förmån för France Télévisions i form av ett årligt bidrag med tillämpning av artikel 53, punkt VI i lag nr 86-1067 den 30 september 1986 om kommunikationsfrihet, i ändrad lydelse, är förenligt med den inre marknaden enligt artikel 106.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Genomförandet av detta stöd godkänns följaktligen.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
Utfärdat i Bryssel den 20 juli 2010.