ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 310/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1569/2007 за създаване на механизъм за определяне на еквивалентността на счетоводните стандарти, прилагани от емитенти на ценни книжа от трети държави съгласно Директиви 2003/71/ЕО и 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 20, параграф 3, първа алинея от нея,
като взе предвид Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (2), и по-специално член 23, параграф 4, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Член 23, параграф 4 от Директива 2004/109/ЕО изисква от Комисията да въведе механизъм за определяне на еквивалентността на информацията, изисквана по тази директива. От Комисията се изисква да приеме мерки за създаване на общи критерии за еквивалентност по отношение на счетоводните стандарти, съотносими към емитенти от повече от една държава. Член 23, параграф 4 от Директива 2004/109/ЕО изисква от Комисията също така да взема решения във връзка с еквивалентността на използваните от емитенти от трети държави счетоводни стандарти и дава възможност на Комисията да разреши използването на счетоводни стандарти на трети държави в рамките на подходящ преходен период. Предвид тясната взаимовръзка между информацията, изисквана по Директива 2004/109/ЕО и тази по Директива 2003/71/ЕО, е целесъобразно в рамките и на двете директиви да се прилагат еднакви критерии за определяне на еквивалентността.
(2)
В съответствие с това Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) урежда условията за приемане на счетоводните стандарти на трети държави за ограничен период от време, изтичащ на 31 декември 2011 г.
(3)
Комисията оцени доколко е полезен и функционира механизмът за определяне на еквивалентността и заключението ѝ бе, че срокът на действието му следва да бъде продължен с три години до 31 декември 2014 г. Тъй като срокът за действие, за който Комисията е въвела условия за даване на статут на еквивалентност на общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трети държави, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(4)
За да се осигури определяне на еквивалентността на счетоводните стандарти на трети държави във всички случаи, които имат отношение към пазарите на Съюза, Комисията следва да оценява еквивалентността на счетоводните стандарти на трети държави по искане на компетентния орган на държава-членка, по искане на органа, отговорен за счетоводните стандарти или за пазарния надзор на трета държава, или по собствена инициатива. Комисията следва да се консултира с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) във връзка с техническите аспекти, касаещи оценката на еквивалентността на въпросните счетоводни стандарти. На емитентите от Съюза също следва да бъде разрешено да използват МСФО, възприети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4), във въпросните трети държави.
(5)
Поради това Регламент (ЕО) № 1569/2007 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 4 от Регламент (ЕО) № 1569/2007 се заменя със следното:
„Член 4
Условия за приемането за ограничено време на счетоводните стандарти на трети държави
1. На емитенти от трети държави може да бъде разрешено за период, започващ по всяко време след 31 декември 2008 г. и завършващ не по-късно от 31 декември 2014 г., да използват финансови отчети, изготвени в съответствие със счетоводните стандарти на трета държава, за да се спазят задълженията съгласно Директива 2004/109/ЕО, и чрез дерогация от член 35, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 809/2004 да предоставят историческа финансова информация съгласно посочения регламент в следните случаи:
а)
органът в третата държава, отговорен за съответните национални счетоводни стандарти, е поел официален ангажимент за сближаване на тези стандарти с Международните стандарти за финансово отчитане в срок до 31 декември 2014 г. и едновременно са изпълнени следните условия:
i)
органът в третата държава, отговорен за съответните национални счетоводни стандарти, е изготвил цялостна и изпълнима в срок до 31 декември 2014 г. програма за сближаване;
ii)
програмата за сближаване се изпълнява действително и незабавно и необходимите за изпълнението ѝ ресурси са отделени за нейното прилагане;
б)
органът в третата държава, отговорен за съответните национални счетоводни стандарти, е поел официален ангажимент за приемане на Международните стандарти за финансово отчитане преди 31 декември 2014 г. и в третата държава са предприети ефективни мерки за осигуряване на навременното и пълно преминаване към Международните стандарти за финансово отчитане към посочената дата.
2. Всяко решение по силата на параграф 1 за удължаване на приемането на финансови отчети, изготвени в съответствие със счетоводните стандарти на трета държава, се взема в съответствие с процедурата, посочена в член 24 от Директива 2003/71/ЕО и член 27, параграф 2 от Директива 2004/109/ЕО.
3. В случай че Комисията разреши удължаване на приемането на финансови отчети, изготвени в съответствие със счетоводните стандарти на трета държава в съответствие с параграф 1, тя проверява редовно дали условията, посочени в буква а) или б) (според случая) все още са изпълнени и докладва за това на Европейския парламент.
4. В случай че условията в буква а) или б) от параграф 1 вече не са изпълнени, Комисията взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 24 от Директива 2003/71/ЕО и член 27, параграф 2 от Директива 2004/109/ЕО за изменение на решението си, взето по силата на параграф 1 по отношение на тези счетоводни стандарти.
5. При изпълнението на настоящия член и според конкретния случай Комисията се консултира първо с ЕОЦКП относно програмата за сближаване или напредъка в посока приемане на МСФО.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 310/2012
av den 21 december 2011
om ändring av förordning (EG) nr 1569/2007 om införande av en mekanism för fastställande av likvärdighet för redovisningsstandarder som tillämpas av tredjelandsemittenter av värdepapper enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG och 2004/109/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (1), särskilt artikel 20.3 första stycket,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv 2001/34/EG (2), särskilt artikel 23.4 fjärde stycket, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 23.4 i direktiv 2004/109/EG ska kommissionen införa en mekanism för fastställande av likvärdigheten av den information som krävs enligt det direktivet. Kommissionen måste anta åtgärder som syftar till att upprätta allmänna likvärdighetskriterier avseende redovisningsstandarder som är relevanta för emittenter i mer än ett land. Enligt artikel 23.4 i direktiv 2004/109/EG måste kommissionen också fatta beslut när det gäller likvärdighet för de redovisningsstandarder som används av emittenter från tredjeland. Kommissionen har därvid möjlighet att tillåta användningen av ett tredjelands redovisningsstandarder under en lämplig övergångsperiod. Med tanke på de stora likheterna mellan den information som krävs enligt direktiv 2004/109/EG och den information som krävs enligt direktiv 2003/71/EG bör samma kriterier gälla för fastställande av likvärdighet inom ramen för dessa båda direktiv.
(2)
I kommissionens förordning (EG) nr 1569/2007 (3) fastställs därför villkor för godkännande av ett tredjelands redovisningsstandarder under en begränsad period som löper ut den 31 december 2011.
(3)
Kommissionen utvärderade likvärdighetsmekanismens användbarhet och funktion och drog slutsatsen att den borde förlängas under en period på tre år, till och med den 31 december 2014. Eftersom den period för vilken kommissionen hade infört villkor för fastställande av likvärdighet för god redovisningssed i tredjeländer löper ut den 31 december 2011, bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2012. Detta är nödvändigt för att skapa rättslig förutsebarhet för emittenter från berörda tredjeländer som är noterade i unionen och undvika risken för att de kan behöva omräkna sina finansiella rapporter så att de överensstämmer med IFRS-standarder. Bestämmelsen om retroaktivitet minskar således eventuell ytterligare börda för de berörda emittenterna.
(4)
För att se till att beslut om likvärdighet för ett tredjelands redovisningsstandarder fattas i samtliga fall som är relevanta för unionsmarknaderna bör kommissionen bedöma denna likvärdighet på begäran antingen av den behöriga myndigheten i en medlemsstat eller av en myndighet med ansvar för redovisningsstandarder eller marknadstillsyn i ett tredjeland eller på eget initiativ. Kommissionen bör samråda med Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) när det gäller de tekniska aspekterna av bedömningen av redovisningsstandardernas likvärdighet. Emittenter i unionen bör också tillåtas att använda IFRS-standarder som antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 (4) i det berörda tredjelandet.
(5)
Förordning (EG) nr 1569/2007 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 4 i förordning (EG) nr 1569/2007 ska ersättas med följande:
”Artikel 4
Villkor för godkännande av ett tredjelands redovisningsstandarder under en begränsad period
1. I följande fall kan emittenter från ett tredjeland få tillåtelse att använda finansiella rapporter som upprättats i enlighet med tredjelandets redovisningsstandarder för att uppfylla kraven i direktiv 2004/109/EG och, genom undantag från artikel 35.5 i förordning (EG) nr 809/2004, tillhandahålla historisk finansiell information enligt den förordningen under en period som inleds någon gång efter den 31 december 2008 och löper ut senast den 31 december 2014:
a)
Den myndighet i tredjelandet som ansvarar för de nationella redovisningsstandarderna i fråga har offentligt åtagit sig att anpassa dessa standarder till IFRS-standarderna senast den 31 december 2014, och följande båda villkor är uppfyllda:
i)
Den myndighet i tredjelandet som ansvarar för de nationella redovisningsstandarderna i fråga har upprättat en heltäckande anpassningsplan som kan slutföras före den 31 december 2014.
ii)
Anpassningsplanen genomförs effektivt och utan dröjsmål, och nödvändiga medel anslås till ett fullständigt genomförande.
b)
Den myndighet i tredjelandet som ansvarar för de nationella redovisningsstandarderna i fråga har åtagit sig att anta IFRS-standarder före den 31 december 2014, varvid effektiva åtgärder vidtas i detta tredjeland för att se till att genomförandet sker i tid och fullt ut senast denna dag.
2. Beslut enligt punkt 1 om fortsatt godkännande av finansiella rapporter som upprättats i enlighet med ett tredjelands redovisningsstandarder ska fattas i enlighet med förfarandet i artikel 24 i direktiv 2003/71/EG och artikel 27.2 i direktiv 2004/109/EG.
3. Om kommissionen, i enlighet med punkt 1, tillåter ett fortsatt godkännande av finansiella rapporter som upprättats i enlighet med ett tredjelands redovisningsstandarder, ska den regelbundet kontrollera om villkoren i led a eller b fortsatt är uppfyllda, och rapportera om detta till Europaparlamentet.
4. Om villkoren i punkt 1 a eller b inte längre är uppfyllda ska kommissionen fatta beslut i enlighet med förfarandet i artikel 24 i direktiv 2003/71/EG och artikel 27.2 i direktiv 2004/109/EG för att ändra sitt beslut enligt punkt 1 avseende dessa redovisningsstandarder.
5. Innan denna artikel tillämpas ska kommissionen samråda med Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten om anpassningsplanen eller utvecklingen i fråga om antagandet av IFRS-standarder.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 december 2011.