РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1138/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 446/2011 (2) (наричан по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси („FOH“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (3), въз основа на жалба, подадена на 30 юни 2010 г. от двама производители от Съюза - дружеството Cognis GmbH (Cognis) и дружеството Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (наричани по-долу двете заедно „жалбоподателите“). Тези две дружества съставляват съществен дял, в конкретния случай над 25 %, от общото производство в Съюза на продукта, предмет на разследването.
(3)
Както е посочено в съображение 9 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2009 г. до 30 юни 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2007 г. до края на РП („разглежданият период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, на базата на които беше взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки („оповестяване на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха в писмен вид своите становища по временните констатации. На заинтересованите страни, които изявиха такова желание, беше предоставена възможността да бъдат изслушани.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която смяташе за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации.
(6)
Впоследствие всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, стоящи в основата на намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и окончателното събиране на обезпечените чрез временно мито суми („оповестяване на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който те да могат да представят своите коментари по оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и по целесъобразност взети под внимание.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(8)
Разглежданият продукт, в съответствие с посоченото в съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки, е наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00.
(9)
След налагането на временните мерки, някои страни изразиха недоволство във връзка с двусмислеността на определението на разглеждания продукт. Те заявиха, че според известието за откриване на процедурата в продуктовия обхват са включени единствено линейните FOH, като по този начин са изключени FOH, съдържащи разклонени изомери, или разклонени FOH. Други страни заявиха, че няма смисъл да се изключват FOH, съдържащи разклонени изомери, получени чрез оксопроцес, защото те имат същата употреба и се конкурират с линейните FOH на пазара.
(10)
Беше установено, че всички видове FOH, предмет на настоящото разследване, както е описано в съображение 8, независимо от възможните различия в използваните за тяхното производство суровини или разновидности на производствения процес, притежават едни и същи или много сходни основни физически, химични и технически характеристики и се използват за едни и същи цели. Възможните разновидности на разглеждания продукт не променят с нищо основното му определение, неговите характеристики или възприемането му от различните страни.
(11)
На горното основание временното решение за изключването на FOH, съдържащи разклонени изомери, от обхвата на продукта, упоменато в известието за откриване на процедурата, и за изключването на производството на разклонени FOH от тези дружества от определението за производство на Съюза (включително онези дружества, които произвеждат FOH чрез оксопроцес) следва да остане в сила. Поради липсата на други коментари по отношение на разглеждания продукт, съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Сходен продукт
(12)
Следва да се припомни, че в съображение 13 от регламента за временните мерки беше направено временното заключение, че линейните FOH и разклонените FOH не са сходни продукти, поради което данните, с които разполагат производителите на FOH, изработени от разклонени изомери, следва да бъдат изключени от анализа на вредите.
(13)
При липсата на други коментари относно сходния продукт, съображения 12 и 13 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Индия
1.1. Нормална стойност
(14)
При липсата на коментари относно определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 14-18 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.2. Експортна цена
(15)
При липсата на коментари относно определянето на експортната цена, временните констатации в съображение 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Сравнение
(16)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си продажбите, извършени от тях на единия от първоначалните жалбоподатели в Съюза по време на РП, да не се вземат предвид при изчисляване на дъмпинговия марж (вж. съображение 22 от регламента за временните мерки). Дружествата мотивираха искането си с обстоятелството, че в член 9.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО се предвижда размерът на митото, което следва да се наложи, да бъде по-малък или равен на дъмпинговия марж. Индийските производители износители се позоваха и на член 2.4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който следва да се направи обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. На тази основа те заявиха, че жалбоподателят е договорил с тях закупуването на много големи количества на много ниски цени в момента, в който той е подготвял жалбата, и че от това следва, че цените по тези сделки не са били определени коректно и по тази причина тези сделки не следва да се включват в изчисленията на дъмпинга.
(17)
Преди всичко следва да се отбележи, че фактът, че Антидъмпинговото споразумение на СТО позволява налагането на мито под пълния размер на дъмпинговия марж не поражда задължение за налагането на мито в такъв размер. Член 9, параграф 4 от основния регламент установява само задължение за ограничаване на антидъмпинговото мито до равнище, което е достатъчно за отстраняване на вредата. Нещо повече, липсват доказателства за това, че цените не са били свободно договорени между страните. Проверка на всички покупки, направени от въпросния жалбоподател, също показа, че цените, договаряни от двамата индийски производители износители, са в съответствие с цените, договорени от въпросния жалбоподател при покупки на съпоставими продукти от други доставчици. Освен това беше установено, че жалбоподателят е внасял разглеждания продукт от индийските производители износители в продължение на няколко години, а не само по време на РП. Нещо повече, един от производителите износители заяви в устно изслушване, председателствано от служителя по изслушванията, че фактурираните от него цени на името на въпросния жалбоподател са били структурно по-ниски от фактурираните на името на други клиенти. В заключение, няма доказателства, че цените не са били определени по справедлив начин само поради това, че продажбите са били направени на жалбоподател, и се потвърждава, че твърдението се отхвърля.
(18)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си за корекция с цел вземане под внимание на конвертирането в друга валута в съответствие с член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент, изтъквайки, че от ноември 2009 г. е налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото (EUR), което е възможно да попречи на правилното изчисление на дъмпинга (вж. съображение 23 от регламента за временните мерки). И двамата производители износители потвърдиха, че техните продажни цени през втората половина на РП са били по-високи от тези през първата половина на РП, но заявиха, че тази тенденция се дължи изключително на увеличение на разходите за суровини и на общото подобрение на пазарните условия след края на икономическата криза и не отразява поскъпването на индийската рупия спрямо еврото. Освен това дружествата заявиха, че дори да са били в състояние да коригират редовно и на кратки интервали своите цени, никога не биха могли точно да предвидят промените в обменните курсове за бъдещ период.
(19)
Разследването показа, че въпреки постепенното поскъпване на индийската рупия спрямо еврото през втората половина на РП, цените, на които всеки индийски производител износител е извършвал продажби на основните продукти на няколко основни клиенти, всъщност са се променяли ежемесечно, по-специално през втората половина на РП. Поради това няма индикация за това, че цените на продажбите за Съюза не са могли да бъдат променяни в същото време, за да отразят и промените във валутните обменни курсове в рамките на 60 дни, както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент и член 2.4.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Тъй като в някои случаи цените често са били променяни, всяка промяна в обменните курсове също е можела да бъде отразена. Освен това, това показва, че пазарът на FOH като цяло е отворен за приемане на честите промени на цените. Поради това, дори в случаите когато цените са били променяни по-рядко, няма доказателства, че това не е било поради направения от страните търговски избор. Фактът, че цените могат бързо да бъдат приспособявани, за да отразят променените пазарни условия (в конкретния случай се твърди, че последните се дължат на промени във валутните обменни курсове), е дал на индийските производители износители възможността да вземат предвид тези промени в своите продажни цени, при желание от тяхна страна, което очевидно е било направено в редица случаи. С оглед на гореизложеното, корекция за валутното конвертиране не се приема и искането се отхвърля.
(20)
След оповестяването на временните мерки един производител износител от Индия заяви, че корекция като тази, отчитаща разликите в косвените данъци, предвидена в член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент и направена по отношение на определени видове продукти, също така би трябвало да бъде направена и по отношение на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, тъй като платеното мито върху суровините, вложени при производството на тези продукти, се възстановява при износ на продукта. По време на разследването обаче не бе предоставена никаква информация, която да може да бъде проверена на място и да доказва, че впоследствие тези мита действително са били възстановявани. След оповестяването на окончателните мерки дружеството заяви, че неговите коментари не са били правилно разбрани и че всички суровини, използвани за производството на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, са били внесени безмитно. Тъй като се налага заплащането на косвен данък, ако тези суровини впоследствие бъдат включени в продукти, продавани на вътрешния пазар, дружеството заяви, че е необходимо да бъде направена корекция на нормалната стойност за тези специфични видове продукти. Представените по време на проверката доказателства обаче сочат, че специфичните суровини, които са необходими за производството на продуктовите видове с дължина на веригата C12 и C14 и които са били внесени безмитно по време на РП, са били достатъчни за производството само на сравнително малка част от продажбите на дружеството за износ на този продукт по време на РП. Затова е сигурно, че най-малко две трети от изнесения продукт с дължина на веригата C12 и C14 са били произведени чрез използване на суровини, за които са били платени вносни мита. Тъй като дружеството така и не представи никакви доказателства, които да сочат, че някоя от тези безмитно внесени суровини е била използвана за продажби за износ в Съюза, а не за продажби за износ в трети държави, горното твърдение се отхвърля.
(21)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 20-23 от регламента за временните мерки се потвърждава.
1.4. Дъмпингов марж
(22)
При липсата на коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 24-26 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(23)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Всички други дружества
9,3 %
2. Индонезия
2.1. Нормална стойност
(24)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки един индонезийски производител износител заяви, че при определянето на рентабилността на сделките, търговските, общите и административните разходи (ТОА разходите) не е трябвало да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота и че това е довело до констатацията за нерентабилност на редица сделки. Твърдението бе разгледано, но беше счетено за по-подходящо ТОА разходите да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота, предвид естеството на тези разходи, а именно предвид обстоятелството, че те са по-тясно свързани със стойността, отколкото с обема. Следва да се отбележи, че общият размер на ТОА разходите, свързани с всеки вид продукт, остава същият, независимо от това кой от двата метода се използва за разпределянето на ТОА разходите в рамките на индивидуалните сделки. Накрая, сделките, по отношение на които производителят износител оспори резултатите от оценката за рентабилността, бяха преразгледани и отново се потвърди заключението, че сделките са били нерентабилни. Поради това горното искане се отхвърля.
(25)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при определянето на нивото на печалбата, използвано при конструиране на нормалната стойност, следва да не се изключва печалбата от продажби, за които е установено, че не са били извършени при обичайни търговски условия на ниво вид на продукта, тъй като повече от 80 % от общият обем на продажбите на вътрешния пазар са донесли печалба. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че определянето на това кои продажби са били извършени при обичайни търговски условия, става по видове продукти, както е обяснено в съображения 29-32 от регламента за временните мерки, тъй като това е най-подходящият начин продажните цени да съответстват точно на свързаните с тях производствени разходи. Освен това член 2, параграф 6 от основния регламент не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове продукти, когато това е целесъобразно. Поради това продажбите, за които не е установено, че са били извършени при обичайни търговски условия, са изключени на ниво вид продукт при изчисляването на печалбата, която се взема под внимание при конструирането на нормалната стойност. Поради това горното искане се отхвърля.
(26)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при конструирането на нормалната стойност за някои видове продукти, не е било направено приспадане във връзка с извършени корекции с цел привеждане на нормалните стойности обратно до равнище франко завода. Искането беше прието, а изчислението - съответно изменено.
(27)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 27-33 от регламента за временните мерки, коригирани, както е посочено в съображение 26 от настоящия регламент, с настоящото се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(28)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски производител износител заяви, че не е приведен нито един аргумент цената за свързаното с него дружество вносител в Съюза да бъде счетена за ненадеждна, и за конструирането на експортната цена, по отношение на такива продажби, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. В това отношение следва да се отбележи, че трансферните цени между свързани лица не се считат за надеждни, тъй като те биха могли да бъдат изкуствено определени на различни нива в зависимост от това кое би било по-изгодно за съответните свързани дружества. Поради тази причина конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, с използване на разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферните цени, предотвратява нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това горното искане се отхвърля.
(29)
По отношение на експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, намиращи се в Съюза, след оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е бил неподходящ. И двамата изтъкнаха, че данните за печалбата, използвани на етапа на формулиране на временните констатации, са се отнасяли само до един оказал частично съдействие вносител и не са били проверени, поради което не са били надеждни. По тази причина те предложиха да се използва печалба в размер на 5 %, както това е направено при други разследвания. Предвид ниското ниво на съдействие от страна на независими вносители при настоящото разследване, горният аргумент се приема и беше приложено ниво на печалбата от 5 %, което е в съответствие с нивата на печалба, използвани при предходни разследвания в същия сектор.
(30)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 34-36 от регламента за временните мерки, коригирано както е посочено в съображение 29 от настоящия регламент, се потвърждава.
2.3. Сравнение
(31)
След оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители отбелязаха, че не е трябвало да се прави никаква корекция за разлики в комисионите в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), що се отнася до продажбите, извършени чрез съответните свързани търговци в трета държава. И двете дружества изтъкнаха, че техните производствени дружества в Индонезия и съответните свързани търговци в Сингапур представляват единен стопански субект и че търговците в третата държава действат като експортен отдел на свързаните с тях индонезийски дружества. И в двата случая обаче вътрешните продажби, а също и някои експортни продажби за трети държави, са фактурирани непосредствено от производителя в Индонезия, а търговците в Сингапур получават специфична комисиона. По отношение на едно от индонезийските дружества комисионата е упомената в договор, обхващащ само експортни продажби. Освен това търговците в третата държава продават и продукти, произведени от други производители, в един от случаите - също от несвързани производители. Поради това и двамата свързани търговци в Сингапур явно изпълняват функции, които са сходни с тези на представител, работещ на базата на комисиона. Поради това горното искане се отхвърля.
(32)
След оповестяването на окончателните мерки индонезийското правителство и един индонезийски производител износител повториха твърдението за единен стопански субект, посочен в предходното съображение. Те изтъкнаха, че по дело Matsushitа/Съвета (4) Съдът е постановил, че фактът, че производителят изпълнява определени функции по продажби, не означава, че дружество-производител и търговско дружество не могат да представляват единен стопански субект. Освен това те също така заявиха, че продажбите на трети държави, които се извършват от износителя директно, без участието на търговеца в Сингапур, представляват само малък процент от продажбите за износ и че в решението по делото Interpipe (5) Първоинстанционният съд е постановил, че малкият обем на осъществените от производителя преки продажби не подкрепя твърдението, че не е имало единен стопански субект. На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета (6) фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
(33)
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект. Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби. На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд. По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период. Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а - поне по принцип - са структурни, т.е. постоянни. Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар. На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител. Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
(34)
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава. И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно. Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач. В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза. Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(35)
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар. Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби. Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия. Поради това горното искане се отхвърля.
(36)
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. (7)
(37)
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза. Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони. Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
(38)
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки). В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари. Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики. Поради това горното искане се отхвърля.
(39)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank. Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
(40)
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37-40 от регламента за временните мерки - коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент - се потвърждават.
2.4. Дъмпингов марж
(41)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(42)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Временен дъмпингов марж
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Всички други дружества
7,3 %
3. Малайзия
3.1. Нормална стойност
(43)
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар. По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността. Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети. Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място. Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място. Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(44)
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар. Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството. Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители. Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент. На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите. Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители. Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
(45)
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки. По принцип това искане беше прието. Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители. Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества. Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители. Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак. Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба. Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума. В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума. Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия (8). Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата. Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
(46)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 44-51 от регламента за временните мерки, с изключение на изменението, обяснено в съображение 45 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.2. Експортна цена
(47)
Що се отнася до експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, установени в Съюза, след оповестяването на временните мерки двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван за конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е неподходящ. Едното от дружествата представи в подкрепа на твърденията си данни за рентабилността през РП на някои от европейските си несвързани търговци. В това отношение следва да се отбележи, че тези данни не могат да бъдат считани за представителни, тъй като търговската дейност на въпросните стопански субекти обхваща широк набор от химически продукти, а в единия от случаите търговецът е и производител. Поради това те са отхвърлени като надежден критерий. Второто дружество заяви, че свързаният с него вносител в Съюза не би следвало да се третира като дистрибутор, а като свързан представител, поради което корекцията на ТОА разходите и на печалбата при конструирането на експортната цена не следва да превишава процента на обичайната комисиона, предоставяна на независимите търговски представители в този сектор. Дружеството представи своите споразумения с независимите представители като база за сравнение. Твърдението беше доразвито след оповестяването на окончателните мерки с аргумента, че в случая с волфрамовите електроди (9) печалбата на един свързан вносител е била счетена за надеждна и е била приета при конструирането на експортната цена. В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в член 2, параграф 9 от основния регламент не се предвижда различно третиране на свързаните вносители, за които се твърди, че действат като дистрибутори, от една страна, и на вносителите, за които се твърди, че действат като представители, от друга.
Член 2, параграф 9 изисква корекции, за да се вземат под внимание всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и получените печалби. Освен това следва да се отбележи, че разследването показа, че свързаното дружество се намира в Съюза. То обслужва, inter alia, клиентските поръчки и фактурирането на разглеждания продукт, произвеждан от свързания с него износител, а също така отговаря за изпълнението на формалностите по митническото оформяне на територията на Съюза. Следва да се отбележи, че обстоятелството, че определени дейности се извършват от свързания износител преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9. Различията във функциите, изтъкнато от дружеството, в сравнение с други свързани вносители обикновено намират отражение в ТОА разходите, когато Комисията е използвала действителни данни на дружеството. Поради това горното твърдение не може да бъде прието. Освен това следва да се отбележи, че в случая с посочените по-горе волфрамови електроди свързаният вносител е бил допълнително интегриран в произвеждания от свързаната група продукт надолу по веригата и също така е упражнявал и други дейности, освен тези на търговско дружество. Поради това, по отношение на такава сложна структура, беше установено, че печалбата на независимите вносители не е достатъчно представителна. Ситуацията в този случай не е съпоставима с положението на въпросния малайзийски свързан вносител, който изпълнява само търговски функции. При все това, поради причините, обяснени в съображение 29, въпросният марж на печалбата е коригиран на 5 %. При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на експортната цена, временните констатации в съображения 52-54 от регламента за временните мерки, изменени, както е обяснено по-горе, се потвърждават.
3.3. Сравнение
(48)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски износител повтори твърдението си (вж. също съображение 57 от регламента за временните мерки), че свързаният с него вносител в Съюза всъщност е експортен отдел на производителя и че ако бъдат направени пълни корекции по отношение на ТОА разходите и размера на печалбата, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, това би довело до прекомерни приспадания при определяне на експортната цена франко завода. Дружеството заяви, че като алтернативна мярка подобна корекция следва да бъде направена при изчисляване на нормалната стойност. Твърдението беше отново подновено в коментара, представен след оповестяването на окончателните мерки. Не бе представен обаче нов аргумент, който да доведе до промяна на заключенията в това отношение. По-специално следва да се припомни, че свързаното дружество е издавало фактури на клиенти в Съюза и че е получавало плащания от клиенти в Съюза. Следва също така да се отбележи, че извършваните от свързаното дружество продажби са включвали надценка. Също така финансовите отчети на свързаното дружество показаха, че то е покривало обичайните ТОА разходи, понасяни между вноса и препродажбата. Поради това свързаното дружество действително осъществява типичните функции на вносител. Накрая, следва да се отбележи, че производителят от Малайзия също така е извършвал преки продажби на независими клиенти в Съюза и други държави. По последния въпрос дружеството се позова на решението по делото Interpipe с аргументи, подобни на приведените от индонезийските производители износители. Поради причините, вече разяснени в съображение 33 от настоящия регламент, обстоятелствата в този случай са различни от обстоятелствата, обсъждани в решението Interpipe. Освен това твърдението на малайзийския износител, че независимите продажби на дружеството са били договорени от свързания с него вносител в Съюза, действащ в качеството на отдел по експортните продажби на малайзийското дружество, противоречи на обяснението, дадено по време на посещението за проверка, когато вместо това беше подчертана ключовата роля, която е изиграло дружеството майка в Япония в този контекст. Посочените по-горе констатации доведоха до заключението, че корекцията по отношение на ТОА и печалбата следва да се запази и не е оправдана подобна корекция при изчисляването на нормалната стойност.
(49)
Същото дружеството заяви още, че при повторното конструиране на експортната цена двукратно са били приспаднати някои разходи по реализацията на свързания с него вносител. Изчисленията бяха проверени и съответно коригирани, тъй като твърдението бе счетено за обосновано.
(50)
Един от малайзийските износители заяви, че сравнението между нормалната стойност и експортната цена не следва да се основава на видовете продукти, идентифицирани с контролен номер на продукта (КНП), а на данните, предоставени от продуктовите кодове на самите дружества. Според това дружество използваните в хода на разследването КНП не отразявали достатъчно подробно специфичните особености на производствения процес и различията в разходите и цените. В подкрепа на това твърдение дружеството се позовава на някои свои продукти, които са произведени чрез използване на различни производствени процеси и различни основни суровини, което е довело до по-високи разходи за единица продукция. Следва да се отбележи, че това твърдение не беше повдигнато нито на предварителния етап от разследването, нито по време на проверката на място. Освен това използването на собствените продуктови кодове на дружеството при изчисляването не би разрешило проблема с различните методи на производство, тъй като едни и същи производствени кодове на дружеството са били използвани и за продукти, произведени чрез различни производствени процеси. Поради това горното искане се отхвърля.
(51)
При липсата на коментари, отнасящи се до сравнението, временните констатации в съображения 55-58 от регламента за временните мерки, изменени както е обяснено в съображение 49 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.4. Дъмпингов марж
(52)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски производител, който не е изнасял за Съюза, направи коментар на съображение 60 от регламента за временните мерки, твърдейки за съществуването и на други производители на разглеждания продукт в Малайзия. В това отношение следва да се отбележи, че съществуването на допълнителен производител в Малайзия, който не осъществява износ за Съюза, не променя заключението по отношение на нивото на сътрудничество в Малайзия, тъй като не бе представено доказателство, че разследваните дружества не са отчитали целия износ на разглеждания продукт за Съюза през РП. Освен това същият малайзийски производител разкритикува факта, че производители като него, които не са изнасяли за Съюза през РП, ще бъдат обект на остатъчна ставка на митото. В това отношение трябва да се отбележи, че дружествата, които не са изнасяли за Съюза по време на РП, не могат да имат индивидуална ставка на митото. Въпреки това веднага след като тези дружества започнат да изнасят, или встъпят в неотменимо задължение да продават на Съюза, те могат да кандидатстват за преразглеждане за новоизносители в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, което може да доведе до индивидуален марж на митото, ако са изпълнени условията, определени в посочения член.
(53)
Един от малайзийските производители заяви, че CIF стойността, използвана като основа за изчислението на процента на дъмпинговия марж, не следва да се основава на цената, декларирана пред митницата, а следва да се изчисли, изхождайки от препродажната цена с приспаднати от нея всички разходи след вноса в Съюза. Тъй като цената CIF е била използвана за основа на декларациите за митническата стойност на границите на Съюза и видимо не е била невярно декларирана, същата цена трябва да се използва и за основа при изчисляването на процента на дъмпинговия марж. Дружеството заяви, че съществува разлика във времето между свързаните доставки от Малайзия и митническото освобождаване за целите на препродажбите в Съюза. Въпреки това, дори фактурите за митническо освобождаване да са издадени на по-късен етап, на цени, които следват FIFO метода на фондовата оценка, именно трансферната цена, а не цената на препродажбата, служи като основа за изчисляване на митническата стойност. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(54)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 59 и 60 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(55)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Всички други дружества
5,7 %
Г. ВРЕДА
1. Предварителни бележки
(56)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че е необходимо да бъдат направени незначителни корекции на данните за потреблението поради техническа грешка. Това доведе до незначителни промени в обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави. Тези корекции обаче нямат съществено въздействие върху тенденциите и заключенията, направени по отношение на потреблението, обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави на пазара на Съюза през разглеждания период.
2. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(57)
Както е споменато в съображение 62 от регламента за временните мерки, бе установено, че сходният продукт е бил произведен от двамата жалбоподатели и от дребни производители в Съюза. Както е посочено в съображения 11 и 12 от настоящия регламент, производителите на FOH, съдържащи разклонени изомери, бяха изключени от определението за производство на FOH в Съюза. Въпреки фактическото положение, обяснено в съображение 58 от настоящия регламент, определението за промишлеността на Съюза, дадено в съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(58)
Единият от двамата жалбоподатели е бил погълнат от дружество, което участва в настоящата процедура като потребител. Този жалбоподател зае неутрална позиция след публикуването на регламента за временните мерки.
(59)
Във връзка с това някои страни поставиха под въпрос степента на подкрепа или поддръжка, с които се ползва разследването, заявявайки, че подкрепата за разследването трябва да се запази по време на цялото разследване.
(60)
Анализът на това твърдение показа, че другият жалбоподател представлява над 40 % от общото производство на Съюза, което означава, че повече от 25 % от общото производство на Съюза и 100 % от производителите на FOH в Съюза изразяват своята подкрепа за жалбата или несъгласието си с нея. Следователно изискуемите по член 5, параграф 4 от основния регламент прагови стойности в размер на 25 % и 50 % са спазени изцяло и наличието на поддръжка може да бъде потвърдено.
(61)
Някои от страните заявиха, че след като и двамата жалбоподатели са внасяли разглеждания продукт по време на РП, те не трябва да бъдат разглеждани като част от производството на Съюза. Проверката показа обаче, че количеството продукт, внесено от тези дружества от засегнатите държави, в процентно изражение е било несъществено в сравнение със собственото им производство на сходния продукт. Освен това този внос е имал преди всичко временен характер. Поради това може да бъде потвърдено, че основната дейност на тези дружества се заключава в производството и продажбите на сходния продукт. Поради това съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребление в Съюза
(62)
При липсата на коментари за потреблението в Съюза, съображения 64-66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Внос в Съюза от засегнатите държави и подбиване на цените
4.1. Кумулиране
(63)
Редица страни възразиха срещу извършената в регламента за временните мерки кумулативна оценка за трите засегнати държави. Според тях не са изпълнени условията за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент. По-конкретно, те твърдят, че установеното подбиване с отрицателен знак при една от държавите изключва възможността за кумулация. Освен това те изтъкнаха, че по време на разглеждания период и при трите държави износителки тенденциите по отношение на обема на продажбите са се различавали и че достъпът до суровини и суровините, използвани в трите държави износителки, също са били различни. И на последно място, беше отбелязано, че експортните продажби от една от засегнатите държави са били движени от свързани дружества. По тяхно мнение са съществували различни условия за конкуренция между засегнатите държави на пазара на Съюза. Член 3, параграф 4 от основния регламент гласи, че когато вносът на определен продукт от повече от една държава е едновременно предмет на антидъмпингово разследване, въздействието на такъв внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че: а) дъмпинговият марж, определен спрямо вноса от всяка държава, е по-висок от маржa de minimis, както е определен в член 9, параграф 3 от посочения регламент, и обемът на този внос от всяка държава не е несъществен; и б) кумулативна оценка на ефекта от вноса е допустима от гледна точка на условията за конкуренция между внесените продукти и условията на конкуренция между внесените продукти и сходния с тях продукт с произход от Съюза.
а)
Както е обяснено в точка 4.3.2 от регламента за временните мерки, обемът на дъмпинговия внос от всяка държава не е несъществен и наличието на дъмпингов внос е останало значително по време на разглеждания период.
б)
Беше установено, че условията за конкуренция и ценоопределянето в засегнатите държави са подобни, що се отнася до внесените продукти и сходния продукт, по-специално по време на РП. Както е обяснено в съображение 127 от регламента за временните мерки, нивата на отстраняване на вредата, установени за засегнатите държави, бяха значително над прага de minimis от 2 %. Оттук следва, че подбиването на цените не отразява точно ситуацията, която би настъпила на пазар, характеризиращ се с реална конкуренция при цените. Освен това каналите за продажба и ценовите тенденции при всяка от засегнатите държави бяха подложени на анализ и беше установено, че са сходни, както е показано в таблицата по-долу. Цените на вноса от разглежданите държави следват низходяща тенденция и бяха особено ниски по време на РП, в сравнение със средните цени на промишлеността на Съюза.
Реализиран внос по данни на Евростат (със съответна корекция, така че да бъде обхванат единствено разглежданият продукт)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Средна цена в EUR/тон (Малайзия)
911
944
799
857
Индекс: 2007 г. = 100
100
104
88
94
Годишно изменение (в %)
3,6
-15,4
7,3
Средна цена в EUR/тон (Индонезия)
996
1 169
899
912
Индекс: 2007 г. = 100
100
117
90
92
Годишно изменение (в %)
17,3
-23,1
1,4
Средна цена в EUR/тон (Индия)
997
1 141
897
915
Индекс: 2007 г. = 100
100
114
90
92
Годишно изменение (в %)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Вследствие на това изложеното в съображения 67-70 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.2. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(65)
При липсата на коментари относно обема, цената и пазарния дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави, изложеното в съображения 71-73 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.3. Подбиване на цените
(66)
Някои страни заявиха, че съществуват разлики в цените на суровините между FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от синтетични източници като сурово или минерално масло, и че е трябвало да бъде въведен допълнителен критерий, свързан с контролния номер на продукта (КНП), за да се вземат под внимание разликите в производствените разходи, произтичащи от различните производствени процеси. КНП обаче се определят въз основа на индивидуалните характеристики на всяка подкатегория позиции, която попада в обхвата на определението на разглеждания продукт, а не въз основа на цената на всяка от тези позиции. Освен това беше установено, че няма съществена разлика по отношение на основните характеристики на FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от сурови или минерални масла, нито разликата в производствените разходи е такава, че да оправдае евентуална диференциация от гледна точка на КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
(67)
Някои страни заявиха, че конкретните данни, използвани за отразяване на разходите, последващи вноса, възлизащи на около 3 % от цената на вноса, използвани за установяване нивото на подбиване на цените от засегнатите държави, са неясни и не изглежда да са подходящи за конкретния случай. От проверената по време на разследването информация стана ясно обаче, че страните вносителки, в лицето на вносители и потребители, е трябвало да заплатят последващите разходи след вноса на продукта в посочения размер, за да бъде пуснат разглежданият продукт в свободно обращение на пазара на Съюза. Освен това страните не представиха никакви доказателства, които да сочат, че разходите след вноса не са били правилно установени в конкретния случай. Поради това горното твърдение бе отхвърлено. Методиката, използвана за изчисляване на подбиването на цените и описана в съображения 74 и 75 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Предварителни бележки
(68)
Въпреки споменатата в съображение 58 промяна в собствеността, бе прието, че данните, предоставени от оттеглилия се жалбоподател и проверени в помещенията на същия, не следва да бъдат автоматично изключени от анализа на вредата, тъй като неговото производство продължава да бъде част от производството на Съюза.
(69)
Някои страни заявиха, че някои данни, предоставени от промишлеността на Съюза, в частност по отношение на закупени от тях количества от разглеждания продукт с произход от Индия, Малайзия и Индонезия, следва да бъдат изключени от анализа на вредата и изчислението на маржа на вредата, тъй като всякаква претендирана вреда, свързана с тяхното закупуване, била самопричинена. Въпреки това, както е посочено в съображение 63 от регламента за временните мерки, те са били закупени главно поради временното затваряне на един от производствените обекти на един производител. Освен това тези покупки са незначителни в сравнение с общия обем на производството на жалбоподателите. Поради това не са съществували никакви наложителни причини за изключване на осъществените от посочените производители покупки от анализа на вредата или от изчислението на нивото на отстраняване на вредата.
(70)
Предварителните бележки, споменати в съображение 76 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
5.2. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета, обем на продажбите и пазарен дял
(71)
При липсата на коментари относно производството, производствения капацитет, използването на капацитета, обема на продажбите и пазарния дял на промишлеността на Съюза, съображения 77-81 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.3. Средни цени за единица продукция на промишлеността на Съюза
(72)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че поради техническа грешка трябва да се направят корекции на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза. Таблицата по-долу показва, след извършената корекция, тенденцията в цената за единица продукция на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
Цена за единица продукция, продажби на несвързани клиенти в Съюза
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Индекс: 2007 = 100
100
123
102
96
Годишно изменение (в %)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Източник: отговори на въпросника
(73)
Обратно на това, което е посочено в съображение 84 от регламента за временните мерки, цените на промишлеността на Съюза са намалели с 4 % по време на разглеждания период. Спадът е значителен от 2008 до 2009 година и е последван от допълнителен спад по време на РП. През този период продажните цени са намалели общо с 22 %. Горната промяна с нищо не променя извода за икономическото състояние на промишлеността на Съюза; при липсата на коментари по отношение на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза, съображения 82 и 83 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.4. Складови наличности; заетост, заплати и производителност; рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали, растеж, размер на действителния дъмпингов марж
(74)
Някои страни заявиха, че не е било възможно промишлеността на Съюза да е понесла вреда, тъй като дружествата, които са част от промишлеността на Съюза, са вертикално интегрирани и са внасяли разглеждания продукт от трети държави. Поради това те са могли да използват внасяния продукт за своето производство надолу по веригата и да продават своята нерентабилна продукция.
(75)
Следва да се отбележи, че в някои антидъмпингови разследвания производителите от рода на производителите на стомана и производителите на химични продукти, включени в определението за промишленост на Съюза в тези случаи, имат дейност надолу по веригата и че част от производството им на разглеждания продукт е предназначено за собствено потребление. Въпреки това в подобна ситуация разследването за евентуално наличие на съществена вреда за промишлеността на Съюза засяга изключително производството и продажбите на разглеждания продукт. В конкретния случай съществена вреда е установена в сектора на разглеждания продукт, както е обяснено в съображения 77-93 от регламента за временните мерки. Страните не представиха никакво доказателство, което да покаже, че констатациите в тези съображения не са верни и че промишлеността на Съюза не е понесла съществена вреда по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(76)
Някои страни заявиха, че затварянето на някои производствени мощности на жалбоподателите дават лъжлива картина за понесената от тях, по техни собствени твърдения, вина. Те изтъкват аргумента, че други производители в Съюза са с принос за капацитета, с който разполага Съюзът, и че капацитетът на промишлеността на Съюза е нараснал благодарение на инвестициите в нови мощности. Това едва ли свидетелства за промишленост, на която е била нанесена вреда. Други страни заявиха, че намаляването на инвестиции не е синоним на вреда, а означава преместване на производството извън Съюза.
(77)
Разследването установи в съображение 78 от регламента за временните мерки, че производственият капацитет на промишлеността на Съюза се е увеличил с 9 % през 2008 г., но след това отново е намалял с 10 % по време на РП. Това развитие е резултат на решения, взети с цел да се отговори на конкуренцията от страна на засегнатите страни, като последвалите случаи на временно затваряне също се дължат на натиска, упражняван от дъмпинговия внос. По отношение на инвестициите, в съображение 89 от регламента за временните мерки беше установено, че инвестициите от страна на промишлеността на Съюза на територията на Съюза са намалели с 35 % през разглеждания период. Това е единият от няколкото фактори за вредата, които позволиха в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки да се направи заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
(78)
При липсата на други коментари относно стоковите наличности, заетостта, заплатите и производителността, рентабилността, паричните потоци, инвестициите, възвръщаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали, растежа и размера на действителния дъмпингов марж, съображения 85-91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.5. Развитие след РП
(79)
Някои страни изтъкнаха липсата на доказателства за съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза, и че обстоятелството, че единият от първоначалните двама жалбоподатели е оттеглил своята подкрепа за разследването, свидетелства за това, че не ѝ е била причинена вреда. Изтъкнато беше също така, че показателите за вреда, що се отнася до другия жалбоподател, не сочат картина за вреда.
(80)
Следва да се отбележи, че въпросното дружество не се противопостави на разследването, но зае неутрална позиция. Поради това, както е обяснено в съображение 57, все пак бе сметнато за целесъобразно двамата производители от Съюза да се разглеждат като част от производството на Съюза.
(81)
Беше изказано твърдението, че е отбелязан забележим ръст на цените в периода след РП и че тези ценови тенденции през посочения период веднага ще доведат до печалба за жалбоподателите, които сами обявиха по-добри резултати в публичните си изявления за периода 2010-2011 година.
(82)
Някои страни наблегнаха на факта, че е било наблюдавано значително подобрение в състоянието на промишлеността на Съюза в периода след РП, като същевременно изтъкнаха, че някои дружества планират изграждането на нови съоръжения в Съюза. Също така бе заявено, че предвид неотдавнашното увеличение на цените на вноса, следва да се преустанови действието на мерките или те да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(83)
Събитията, настъпили след РП, като правило не следва да се взимат под внимание при антидъмпингово разследване. Освен това не бяха представени доказателства, които да сочат, че споменатите събития, настъпили след РП, имат явен, безспорен и траен характер. Всяко преустановяване на окончателните мерки следва да се разглежда с оглед настъпилото развитие след РП, което ще трябва да бъде с дълготраен характер.
(84)
По отношение на разясненото в съображения 123-126 въвеждане на минимална цена при внос, приема се, че обстоятелствата не са такива, че да оправдаят подобна мярка. Поради това всички изложени по-горе твърдения се отхвърлят.
6. Заключение относно вредата
(85)
Разследването потвърди, че повечето показатели за вреда, отнасящи се до промишлеността на Съюза, регистрират низходяща тенденция по време на разглеждания период. Въз основа на гореизложеното, направеното в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки заключение, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП, се потвърждава.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(86)
Една от страните отбеляза, че анализът в съображение 108 от регламента за временните мерки е опорочен, тъй като изглежда свързва евентуалното наличие на общ и непрекъснат спад в потреблението с увеличението на вноса, докато според същата страна вносът от засегнатите държави се е развивал успоредно с потреблението.
(87)
В действителност следва да се поясни, че както е посочено в съображения 64-66 от регламента за временните мерки, общото потребление се е увеличило с 2 % през разглеждания период. Това увеличение на потреблението обаче не е пречка да бъде наблюдавано значително общо увеличение на обема и пазарния дял на дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите страни през разглеждания период (вж. съображение 96 от регламента за временните мерки), докато размерът на пазара е останал почти непроменен, а промишлеността на Съюза е загубила значителен пазарен дял, по-специално между 2009 г. и РП.
(88)
Някои страни изложиха аргумента, че тенденциите при вноса от засегнатите държави нямат връзка с влошаването на икономическото състояние на промишлеността на Съюза, по-специално обема на продажбите, стойностите на продажбите и рентабилността. Те твърдят, че рентабилността на промишлеността на Съюза е отбелязала подобрение в периода на увеличение на вноса през 2008 г., а впоследствие е намаляла значително по време, когато вносът е останал стабилен.
(89)
Противно на горното твърдение, разследването разкри наличието на обща взаимозависимост между дъмпинговия внос на ниски цени и вредата, понесена от промишлеността на Съюза през целия разглеждан период (вж. съображения 95-98 от регламента за временните мерки). Разследването също така показа, че промишлеността на Съюза не е могла да се възстанови през разглеждания период поради увеличеното присъствие на дъмпингов внос на ниски цени на пазара на Съюза. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(90)
Също така беше заявено, че са съществували различия в тенденциите при вноса в зависимост от вида алкохоли, произвеждани от някои производители износители, и че по тази причина следва да се направи отделен анализ на вредата по отношение на тези алкохоли. Различните видове, включени в продуктовия обхват, обаче имат същите основни характеристики. Разследването не открои никаква съществена разлика между FOH, произведени от различни суровини. Поради това няма причина, която да налага в конкретния случай да се пристъпи към изготвянето на отделен анализ на тенденциите по видове алкохоли.
(91)
Също така беше изтъкнато, че отговорността за вредата не би могла да се припише на Индия, защото нейният внос не се е увеличил през разглеждания период, по-специално когато покупките от жалбоподателите не се вземат под внимание. Беше установено обаче, че вносът от Индия е бил извършван на дъмпингови цени на пазара на Съюза и че маржът на вредата е доста над нивото de minimis от 2 %. Освен това, както е разяснено в съображения 63-65, са били изпълнени условията за кумулативна оценка по отношение на засегнатите държави. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(92)
Също така беше заявено, че отговорността за вредата не би могла да се припише на дружествата, чийто индивидуален марж на подбиване на цените е бил отрицателен, нито по същата тази причина - на вноса от Индонезия като цяло.
(93)
Както е обяснено в съображения 63-65, били са изпълнени всички условия за кумулативна оценка на разглеждания внос. Съответно въздействието на дъмпинговия внос на ниски цени на продукти с произход от засегнатите държави върху промишлеността на Съюза беше оценено съвместно за целите на анализа на вредата и на причината за нея. Освен това липсата на подбиване на цените не изключва наличието на съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза. В действителност, както е обяснено в съображения 124-127 от регламента за временните мерки, беше установено, че цената, фактурирана от промишлеността на Съюза, не е била достатъчна за покриването на всички производствени разходи и за постигането на разумната печалба, която тя би могла да постигне в отсъствието на дъмпингов внос по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(94)
При липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, съображения 95-98 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Влияние на други фактори
(95)
Няколко страни изтъкнаха, че истинската причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, следва да се припише на финансовата криза, тъй като основната вреда, понесена от тази промишленост, е била причинена, когато вносът от засегнатите държави се е стабилизирал. Също така беше споменато, че влошаването на рентабилността на промишлеността на Съюза е било сходно с наблюдаваното при другите дружества, действащи в химическия сектор.
(96)
Кризата изигра определена роля за продуктивността на промишлеността на Съюза. Тенденциите при такива фактори за вредата, като например използването на капацитета и обемът на продажбите, показват, че състоянието на промишлеността на Съюза се e влошило още повече по време на кризата и донякъде се е подобрило с възстановяването на пазара. Разследването обаче показа, че подобрението далеч не е било достатъчно, за да позволи на промишлеността на Съюза да се възстанови и да възвърне обичайното си икономическо състояние от началото на разглеждания период. Освен това, както е посочено в съображение 89, 2008 година, която непосредствено предшества началото на финансовата криза, е била годината с най-голямо увеличение на дъмпинговия внос от засегнатите държави и най-рязък спад в обема на продажбите на промишлеността на Съюза. След тази година промишлеността на Съюза така и не се възстанови и дъмпинговият внос продължи солидно да присъства на пазара на Съюза. По тези причини е ясно, че независимо от другите фактори, дъмпинговият внос до голяма степен е допринесъл за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(97)
Няколко страни също така заявиха, че действителната причина за вредата, за която се твърди, че е била причинена на промишлеността на Съюза, са били вносът от други трети държави, намаленото търсене, увеличените цени на суровините и липсата на удобен достъп до тези суровини, погрешни стратегически решения, взети от промишлеността на Съюза, конкурентният натиск на техния пазар надолу по веригата, спадът в производството на разглеждания продукт, предназначен за собствено потребление, промяната като цяло в пазарните условия и конкурентната ситуация на пазара на Съюза.
(98)
Струва си да се отбележи, че споменатите по-горе страни не успяха да обосноват твърденията си и да докажат, че фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, са нарушавали причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(99)
Няколко страни заявиха, че Комисията не е анализирала възможното въздействие на продажбите на разклонени FOH върху продажбите на разглеждания продукт, реализирани от промишлеността на Съюза, и по какъв начин то се е отразило на икономическото ѝ състояние. Разследването беше съсредоточено върху продукта, определен в съображения 8-12, и нито една от страните не предостави надеждни данни, които да дадат възможност за оценка на възможното отрицателно въздействие на разклонените FOH върху икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Ето защо горното твърдение се отхвърля.
(100)
При липсата на каквито и да било коментари във връзка с влиянието на други фактори, съображения 99-106 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(101)
Разследването не открои наличието на други фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, които да нарушават причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(102)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 107-110 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Промишленост на Съюза
(103)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на промишлеността на Съюза, съображения 112 и 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Вносители
(104)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребители
(105)
Следва да се припомни, че с цел да се оцени възможното въздействие на антидъмпинговите мерки върху потребителите от Съюза, разследването се съсредоточи основно върху обобщените данни, предоставени от пет големи потребителски дружества, посетени на предварителния етап.
(106)
На тази основа беше направена временната констатация, че делът на разходите за разглеждания продукт от общите производствени разходи на тази група е бил значителен и е варирал между 10 и 20 %, в зависимост от крайния продукт. Наличните данни обаче бяха преразгледани и въз основа на направените нови изчисления и корекция на някои данни беше установено, че този дял варира между 15 и 25 %. По подобен начин беше установено, че средният марж на печалбата за предприятията, използващи разглеждания продукт, е бил около 6 % при групата от петте посетени предприятия; новите изчисления показват по-висок среден марж на печалбата, който е около 7,5 %. Накрая, средният дял на предприятията, използващи разглеждания продукт, от всички предприятия също беше коригиран. Първоначално оценен на около 22 %, според последните изчисления той възлизаше на 25 %.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки редица потребители реагираха и направиха своите коментари във връзка с оповестяването на окончателните мерки. Те оспориха избора на петте потребителски дружества, споменати в съображение 118 от регламента за временните мерки, като заявиха, че данните, използвани за оценка на възможното въздействие на мерките върху потребителския сектор, не са били прозрачни и че страните, предоставили тези данни, не са били представителни, нито достатъчно на брой. Беше заявено, че при анализа следва да се вземат предвид данните, предоставени от всички потребители, оказали съдействие при разследването.
(108)
Както обаче е споменато в съображения 117 и 118 от регламента за временните мерки, докато оказалите съдействие 21 дружества представляват, взети заедно, около 25 % от общия размер на закупените от Съюза количества от разглеждания продукт по време на РП, петте дружества, използвани за оценка на интереса на потребителите, представляваха около 18 % от тези покупки, т.е. 72 % от количествата от разглеждания продукт, закупени от оказалите съдействие потребители. Освен че са представителни по отношение на закупените количества от разглеждания продукт, тези петима потребители също така представляваха много добро различните стопански сектори на преработвателната промишленост. Действително, петте посетени дружества са разнородна група, която включва не само производители първични потребители, т.е. производители на повърхностноактивни вещества, но и потребители на повърхностноактивни вещества, както и потребители надолу по веригата.
(109)
Независимо от това беше направен по-обширен анализ, при който беше взета предвид цялата информация, предоставена от оказалите съдействие потребители. По-специално беше извършена конкретна оценка на възможното въздействие на антидъмпингови мита върху производителите на повърхностноактивни вещества като отделна група, тъй като тази група евентуално би могла да бъде засегната в най-голяма степен от налагането на мерките. Отделен анализ беше направен за втора група потребители, съставена от всички други потребителски дружества, оказали съдействие при разследването.
(110)
Беше извършена оценка чрез метода на моделиране на възможното въздействие на средно мито от 5 % върху вноса на FOH, първо, върху всички оказали съдействие потребители, а след това и върху двете отделни групи. Резултатите от моделирането показаха, че крайното отражение на това средно мито върху общите производствени разходи на предприятията, използващи разглеждания продукт, би било в размер на около 0,09 % за всички потребители, докато въздействието на същото мито върху продукта в края на производствената верига, използваща разглеждания продукт, за групата на производителите на повърхностноактивни вещества ще бъде от около 0,05 %, а за втората група от дружества би било в размер на около 0,29 %.
(111)
Анализът показа също така, че производителите на повърхностноактивни вещества са реализирали по-ниски маржове на печалба в секторите, използващи продукта, предмет на разследването; тази група обаче е внесла от засегнатите държави едва около 2,6 % от общото количество от продукта, предмет на разследването, закупено по време на РП. Освен това, процентът на производителите на повърхностноактивни вещества, използващи FOH, в сравнение с общия им оборот е около 24 %. Ето защо, дори с прилагането на средно антидъмпингово мито от 5 %, крайното въздействие върху производствените разходи за продуктите, в т.ч. за разследвания продукт, е много ограничено и дори незначително от гледна точка на тяхната обща рентабилност.
(112)
При все това някои производители на повърхностноактивни вещества изтъкнаха, че антидъмпинговите мита ще им попречат свободно да закупуват своите суровини, което от своя страна ще се отрази неблагоприятно на нормалното функциониране на техния пазарен сегмент.
(113)
Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки, равнището на антидъмпинговите мита и възможното въздействие върху преработвателната индустрия и пазара надолу по веригата, не създават сериозни пречки пред вноса на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че окончателните антидъмпингови мита не биха могли да доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата. В същото време не би следвало да бъде трудно за производителите на повърхностноактивни вещества да начислят това твърде слабо увеличение на разходите в крайната цена на техните продукти. Поради това твърденията, че антидъмпинговите мита ще доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата, се отхвърлят.
(114)
След оповестяването на окончателните констатации, някои потребители настоятелно заявиха, че производителите в Съюза са отказвали да доставят стоки за тях и че почти не са съществували алтернативи за доставки. Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки обаче, относително ниското ниво на предложените мерки не трябва да изключва възможността за внос на разглеждания продукт. Освен това производителите в Съюза не са произвеждали при използване на пълния си капацитет през разглеждания период. В допълнение, възможно е да се осъществява внос и от други трети държави, спрямо които няма наложени мерки, като по данни на Евростат за вноса на FOH от останалата част на света след РП този внос нараства, което свидетелства за това, че твърденият риск от липса на предлагане е необоснован. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(115)
Някои сдружения на потребители, които не успяха да заявят себе си в срока, предвиден съгласно точка 5.3 от известието за откриване на антидъмпингова процедура, изказаха твърдението, че техните становища, особено по отношение на възможното въздействие на мерките върху малките и средните предприятия и специфични сектори, не са отразени оценката на интереса на Съюза. Следва обаче да се отбележи, че всички коментари, направени от тези сдружения, бяха взети предвид в настоящото разследване. Освен това, както е заявено в съображение 109, в оценката на интереса на Съюза е взета предвид цялата информация, предоставена от оказващите съдействие потребители. Поради това посоченото твърдение беше отхвърлено.
(116)
Няколко страни заявиха, че в случай на налагане на мерки срокът на действието им следва да се ограничи до период от максимум две години. Съгласно основния регламент при налагането на окончателна антидъмпингова мярка обичайният ѝ срок на действие е пет години. Тъй като никоя от страните не доказа, че период от две години ще бъде достатъчен, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг, както се изисква в член 11, параграф 1 от основния регламент, изглежда няма основателна причина за отклонение от стандартния срок на действие на мерките. Поради това посоченото искане беше отхвърлено.
(117)
При липсата на други коментари относно интереса на потребителите, се потвърждава, че налагането на окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт не би било срещу интереса на Съюза; съответно съображения 117-121 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Заключение относно интереса на Съюза
(118)
Въз основа на гореизложеното може да бъде потвърдено заключението, направено в съображение 122 от регламента за временните мерки. Не съществуват убедителни доводи срещу налагането на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на FOH от засегнатите държави.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(119)
Следва да се припомни, че маржът на печалбата, използван за изчисляване на целевата печалба на предварителния етап, е бил в размер на 7,7 %. Жалбоподателите твърдят, че целева печалба от 15 % би била по-подходяща. В тази връзка следва да се отбележи, че те не успяха да представят поддаващи се на проверка доказателства в подкрепа на твърдението, че целевата печалба е била твърде ниска. Поради това се предлага да се потвърди временната целева печалба от 7,7 %, която се основава на маржа на печалбата, реализиран за целия алкохолен бизнес на единствения жалбоподател в последната рентабилна за него година преди нарастването на дъмпинговия внос на ниски цени.
(120)
Някои страни заявиха, че 7,7 % не са реалистични и са твърде високи като размер. Те предложиха да се използва по-малък марж на печалбата от порядъка на 3-5 % за определяне на нивото на отстраняване на вредата. Това твърдение обаче не бе подкрепено с никакви доказателства, които да покажат, че предложената печалба е била тази, която промишлеността на Съюза би могла да постигне при липса на дъмпингов внос на пазара на Съюза, и поради това бе отхвърлено.
(121)
Някои страни заявиха, че Комисията погрешно е определила нивото на отстраняване на вредата въз основа на маржа на подбиване на индикативните цени, вместо да използва маржа на подбиване на реалните цени. В конкретния случай бе счетено, че маржът на подбиване на реалните цени не е подходяща основа за определяне на степента на отстраняване на вредата за промишлеността на Съюза, тъй като той няма да отрази нивото на цените, което би могло да бъде постигнато в отсъствието на дъмпингов внос на пазара на Съюза. С оглед на гореизложеното въпросното твърдение беше отхвърлено.
(122)
На тази основа временните маржове на вредата, изразени като процент от цената CIF на границата на Съюза, преди обмитяване, както е посочено в съображение 127 от регламента за временните мерки, могат да бъдат потвърдени.
2. Окончателни мерки
2.1. Форма на окончателните мерки
(123)
Както е посочено в съображения 79-84, някои страни заявиха, inter alia, че действието на прилаганите към настоящия момент мерки следва да бъде преустановено, защото събитията след РП, свързани с увеличението на цената на разглеждания продукт на пазара на Съюза, са имали явен, безспорен и траен характер. Те също така изтъкнаха, че евентуалните окончателни мерки не трябва да бъдат под формата на адвалорно мито, а по-скоро да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(124)
Смята се обаче, че в този конкретен случай обстоятелствата не са такива, че да оправдават налагането на минимална цена при внос. Тази форма на мярката би могла лесно да се заобиколи, като се имат предвид естеството на разглеждания продукт и сложните корпоративни структури на въпросните износители.
(125)
Въпреки това се приема, че на пазара на въпросния продукт съществува определен ценови праг на чувствителност, поради което би било разумно въздействието на окончателните мерки върху потребителите от Съюза да бъде сведено до минимум в случай на възможни значителни увеличения на цените на разглеждания продукт. Ето защо се счита за целесъобразно формата на окончателните мерки да се промени от адвалорни на специфични мита.
(126)
Тази форма на мерките се очаква да ограничи до известна степен всяко възможно нежелано отрицателно въздействие върху потребителите в случай на значително и бързо увеличение на цените. Ако, от друга страна, цените се понижат, специфичните мита ще продължат да осигуряват достатъчна защита за производителите в Съюза. Специфичните мита се основават на CIF стойностите на износа за Съюза, осъществен през РП от оказалите съдействие дружества, конвертиран в EUR при използване на месечните обменни курсове, умножени по дъмпинговия марж или маржа на вредата, в зависимост от това кой от двата е по-нисък, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(127)
В това отношение двама производители износители заявиха, че вместо месечния следва да се използва средногодишният обменен курс. Въпреки това следва да се отбележи, че в съответствие със стандартната практика всяко конвертиране от една валута в друга в хода на антидъмпингови разследвания се прави при използване на месечните обменни курсове. Така беше и в случая с настоящото разследване. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(128)
Жалбоподателят заяви, че при установяването на специфичните мита е следвало да се използват текущите цени на FOH, а не CIF стойностите по време на РП. Следва да се отбележи, че специфичните мита са установени на основата на изчисленията на дъмпинга и вредата за РП. Не бяха представени никакви основателни доводи за това, изчисляването на специфичните мита в конкретния случай да се основава на периода след РП. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
2.2. Налагане на окончателните мерки
(129)
След публикуването на временните мерки потенциален производител износител реагира на тях с твърдението, че ставката на остатъчното мито следва да бъде определена на нивото на най-високото наложено мито, а не на най-високия намерен дъмпингов марж за Индонезия. Остатъчното мито обаче се определя на нивото на остатъчния дъмпингов марж или на остатъчния марж на вредата чрез прилагане на правилото за по-ниското мито. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното се счита, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на нивото на по-ниския от двата маржа (дъмпинговия марж и маржа на вредата) в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(131)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се препоръча налагането на окончателни антидъмпингови мита. На страните беше предоставена също така възможност в рамките на определен срок след оповестяването на окончателните мерки да направят своя коментар. Направените от тях коментари бяха надлежно разгледани и в случаите, в които беше обосновано, констатациите бяха съответно изменени.
(132)
Предложените окончателни антидъмпингови мита са, както следва:
Държава
Дружество
Окончателно специфично антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Индия
VVF Limited
46,98
Всички други дружества
86,99
Индонезия
P.T. Musim Mas
45,63
Всички други дружества
80,34
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Всички други дружества
61,01
(133)
Посочените в настоящия регламент индивидуални антидъмпингови митнически ставки за дружествата се прилагат единствено и само за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от споменатите конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително правни субекти, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и следва да се облага с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след създаването на нови производствени или занимаващи се с продажби субекти) следва да се изпраща до Комисията (10) заедно с цялата значима информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и за износ, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и занимаващите се с продажби субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент следва да бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
3. Гаранции
(135)
Един индийски, както и един малайзийски производител износител, заедно със своя свързан вносител, предложиха ценова гаранция в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. И двете предложения за гаранции съдържаха голям брой продуктови групи (определени от химическата спецификация), като всяка група е обвързана с различна минимална цена при внос, с ценови разлики между групите, достигащи до 25 % за малайзийския износител и до 100 % за индийския износител. Наред с това, цените варираха до 20 % в рамките на отделните групи, като по този начин пораждаха много висок риск от взаимно компенсиране. Също така беше отбелязано, че офертата на индийския износител не разрешаваше проблема с нестабилността на цените на разглеждания продукт. Установени бяха допълнителни рискове от взаимно компенсиране по отношение на малайзийския износител и свързания с него вносител в Съюза, който е ползвал като източник на разглеждания продукт не само малайзийския износител, но и други доставчици. И накрая, би било трудно за митническите власти да определят химическата спецификация на продукта без индивидуален анализ, което прави мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Поради това предложенията за гаранции бяха отхвърлени. След предложението за промяна на формата на мерките един производител износител промени своето предложение за гаранции, като предложи средна минимална цена при внос за всички продуктови групи и заяви, че така вече няма да съществува опасност от взаимно компенсиране. Другият производител износител просто потвърди предложението си. С оглед на броя на видовете продукти и на ценовата разлика между тях обаче евентуална минимална цена при внос би компрометирала напълно ефективността на мерките. Освен това структурата на дружествата, както и на техните предложения, очертани по-горе, продължава да представлява пречка за приемането на гаранции. Схемата на докладване и ценовият режим, предложени от единия износител, не отстраняват тези опасения и във всички случаи ще направят мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Следователно предложенията за гаранции не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(136)
Предвид размера на установените дъмпингови маржове и от гледна точка на размера на причинената на промишлеността на Съюза вреда се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да бъдат окончателно събрани до размера на наложените с настоящия регламент окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, сумите, обезпечени за временните мита, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00 (кодове по ТАРИК 2905168510, 2905190060, 3823700011 и 3823700091) и са с произход от Индия, Индонезия и Малайзия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито за продукта, описан в параграф 1 и произведен от посочените по-долу дружества, е в следния размер:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Всички други дружества
86,99
B999
Индонезия
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Всички други дружества
80,34
B999
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd., Pelabuhan Klang Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Всички други дружества
61,01
B999
3. В случаите, в които стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и поради това действително платената или подлежаща на плащане цена е пропорционално разпределена с цел определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (11), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент, който съответства на пропорционалното разпределение на действително платената или подлежаща на плащане цена.
4. Прилагат се действащите митнически разпоредби, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент (ЕС) № 446/2011, се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1138/2011
av den 8 november 2011
om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Provisoriska åtgärder
(1)
Genom kommissionens förordning (EU) nr 446/2011 (2) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) infördes en preliminär antidumpningstull på import av vissa fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia (nedan kallade de berörda länderna).
(2)
Förfarandet inleddes genom offentliggörandet av ett tillkännagivande om inledande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) den 13 augusti 2010 (3) till följd av ett klagomål som ingavs den 30 juni 2010 av två unionstillverkare, Cognis GmbH och Sasol Olefins & Surfactants GmbH (nedan kallade klagandena). Dessa två företag svarar för en betydande del - i detta fall mer än 25 % - av unionens totala tillverkning av den undersökta produkten.
(3)
Såsom anges i skäl 9 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 juli 2009 till och med den 30 juni 2010 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2007 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
2. Efterföljande förfarande
(4)
Efter meddelandet av de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att införa provisoriska antidumpningsåtgärder (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter), inkom flera berörda parter med skriftliga synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten. De parter som så önskade gavs tillfälle att bli hörda.
(5)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för de slutgiltiga slutsatserna.
(6)
Alla parter underrättades sedan om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att införa en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia och att slutgiltigt ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen (nedan kallat det slutliga meddelandet av uppgifter). Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter det slutliga meddelandet av uppgifter.
(7)
De muntliga och skriftliga synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(8)
Den berörda produkten är, såsom anges i skälen 10-11 i förordningen om preliminär tull, mättade fettalkoholer med en kolkedjelängd på C8, C10, C12, C14, C16 eller C18 (dock ej grenade isomerer), inbegripet enkla mättade fettalkoholer (även kallade single cuts) och blandningar som i huvudsak innehåller en kombination av kolkedjelängderna C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (vanligtvis klassificerade som C8-C10), blandningar som i huvudsak innehåller en kombination av kolkedjelängderna C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (vanligtvis klassificerade som C12-C14), och blandningar som i huvudsak innehåller en kombination av kolkedjelängderna C16-C18, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 och ex 3823 70 00, med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia.
(9)
Efter införandet av provisoriska åtgärder klagade vissa parter på att definitionen av den berörda produkten var tvetydig. De hävdade att enligt tillkännagivandet om inledande omfattas endast linjära fettalkoholer och blandningar av dessa av produktdefinitionen, som därmed inte täcker fettalkoholer och blandningar av dessa som innehåller grenade isomerer, eller grenade fettalkoholer och blandningar av dessa. Andra parter hävdade att det inte finns någon anledning att undanta fettalkoholer och blandningar av dessa som innehåller grenade isomerer och som framställs genom oxo-processen, eftersom de har samma användningsområde och konkurrerar på marknaden med linjära fettalkoholer och blandningar av dessa.
(10)
Det har fastställts att alla typer av fettalkoholer och blandningar av dessa som omfattas av undersökningen, enligt vad som anges i skäl 8, har samma eller mycket liknande grundläggande fysikaliska, kemiska och tekniska egenskaper och används för samma ändamål, trots eventuella skillnader när det gäller den råvara som används för tillverkningen eller variationer i tillverkningsprocessen. De eventuella variationerna hos den berörda produkten påverkar inte den grundläggande definitionen, egenskaperna eller den uppfattning som de olika parterna har om den berörda produkten.
(11)
Det preliminära beslutet i tillkännagivandet om inledande att fettalkoholer och blandningar av dessa som innehåller grenade isomerer inte skulle omfattas av produktomfånget och att undanta dessa företags tillverkning från definitionen av unionens tillverkning (inklusive de företag som framställer fettalkoholer och blandningar av dessa från oxo-processen) bör därför upprätthållas. Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på den berörda produkten, bekräftas därför skälen 10 och 11 i förordningen om preliminär tull.
2. Likadan produkt
(12)
Det erinras om att det i skäl 13 i förordningen om preliminär tull preliminärt fastställdes att linjära fettalkoholer och fettalkoholer som innehåller grenade isomerer inte skulle anses som likadana produkter och att uppgifterna som gällde tillverkare som framställer fettalkoholer som innehåller grenade isomerer därför inte skulle användas i skadeanalysen.
(13)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på den likadana produkten, bekräftas skälen 12 och 13 i förordningen om preliminär tull.
C. DUMPNING
1. Indien
1.1 Normalvärde
(14)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på fastställandet av normalvärde, bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 14-18 i förordningen om preliminär tull.
1.2 Exportpris
(15)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på fastställandet av exportpris, bekräftas de preliminära slutsatserna i skäl 19 i förordningen om preliminär tull.
1.3 Jämförelse
(16)
Efter det preliminära och slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade de båda indiska exporterande tillverkarna sitt krav på att deras försäljning till en av de ursprungliga klagandena i unionen under undersökningsperioden inte borde räknas med vid beräkningen av dumpningsmarginalen (se skäl 22 i förordningen om preliminär tull). Företagen grundade sitt krav på artikel 9.1 i WTO:s antidumpningsavtal, enligt vilken beloppet på den tull som ska införas ska motsvara hela dumpningsmarginalen eller mindre. De indiska exporterande tillverkarna hänvisade även till artikel 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal enligt vilken en rättvis jämförelse ska göras mellan exportpriset och normalvärdet. På grundval av detta hävdade de att den klagande hade förhandlat fram köpeavtal med dem för mycket betydande kvantiteter till mycket låga priser samtidigt som den förberedde klagomålet, och att priserna för dessa transaktioner därför inte hade fastställts på ett rättvist sätt och att sådana transaktioner därför inte borde räknas med vid beräkningen av dumpningen.
(17)
För det första bör det noteras att även om WTO:s antidumpningsavtal gör det möjligt att införa en tull som är mindre än hela dumpningsmarginalen så är detta inget krav. I artikel 9.4 i grundförordningen föreskrivs endast en skyldighet att begränsa storleken på antidumpningstullen till en nivå som är tillräcklig för att undanröja skadan. Dessutom fanns det inte några bevis på att priserna inte hade förhandlats fram fritt mellan parterna. En kontroll av denna klagande tillverkares totala inköp visade vidare att de priser som de två indiska exporterande tillverkarna hade förhandlat fram motsvarade den klagandes avtalade priser för jämförbara produkter från andra leverantörer. Dessutom fastställdes att den klagande hade importerat den berörda produkten från de indiska exporterande tillverkarna i flera år och inte bara under undersökningsperioden. Vid en muntlig utfrågning under ledning av förhörsombudet uppgav dessutom en exporterande tillverkare att deras priser till denna klagande var strukturellt lägre än de man debiterade andra kunder. Sammanfattningsvis finns det inga bevis för att priserna inte hade satts på ett rättvist sätt bara för att försäljningen skett till en klagande och det bekräftas därför att påståendet avvisas.
(18)
Efter det preliminära och slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade de båda indiska exporterande tillverkarna sin begäran om en justering för valutaomräkningar enligt artikel 2.10 j i grundförordningen med motiveringen att den indiska rupien kontinuerligt hade stärkts gentemot euron från och med november 2009, vilket skulle ha gjort att dumpningsberäkningarna hade snedvridits (se skäl 23 i förordningen om preliminär tull). Båda de exporterande tillverkarna medgav att deras försäljningspriser var högre under andra än under första hälften av undersökningsperioden, men hävdade att detta uteslutande berodde på ökade kostnader för råvaror och allmänt förbättrade marknadsvillkor efter den ekonomiska krisens slut, och alltså inte återspeglade rupiens ökade värde gentemot euron. Företagen hävdade dessutom att även om det var möjligt för dem att regelbundet och med korta mellanrum anpassa sina priser, kunde de aldrig exakt förutsäga växelkursens framtida utveckling.
(19)
Undersökningen har visat att även om den indiska rupien kontinuerligt stärktes gentemot euron under undersökningsperiodens andra hälft, ändrades båda dessa indiska exporterande tillverkares försäljningspriser för de huvudsakliga produkterna till flera viktiga kunder faktiskt från månad till månad, särskilt under andra hälften av undersökningsperioden. Det finns därför inga belägg för man inte skulle ha kunnat ändra sina försäljningspriser till unionen under samma period, för att även återspegla ändringar i växelkurserna inom 60 dagar enligt i artikel 2.10 j i grundförordningen och artikel 2.4.1 i WTO:s antidumpningsavtal. Eftersom priserna i flera fall ändrades med jämna mellanrum skulle de även ha kunnat återspegla eventuella ändringar i växelkurser. Detta visade dessutom att marknaden för fettalkoholer och blandningar av dessa normalt kan acceptera regelbundna prisändringar. Även i fall där priserna inte ändrades lika regelbundet finns det därför inga bevis för att detta inte berodde på parternas affärsbeslut. Det faktum att priserna snabbt kan anpassas för att spegla ändrade marknadsförhållanden (i detta fall påstådda förändringar i växelkurserna) gav de indiska exporterande tillverkarna möjlighet att återspegla sådana förändringar i sina försäljningspriser om de hade velat detta, och gjorde det av allt att döma i ett antal fall. Mot bakgrund av detta är en justering för valutaomräkningar inte motiverad och kravet avvisas.
(20)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en indisk exporterande tillverkare att den justering för skillnader i fråga om indirekta skatter som gjorts för vissa produkttyper enligt artikel 2.10 b i grundförordningen även borde ha gjorts för produkter och blandningar med kedjelängder på C12 och C14 eftersom den tull som betalades för råvaror som användes för dessa produkter återbetalades när produkten exporterades. Under undersökningen tillhandahölls emellertid inte några uppgifter som kunde kontrolleras på plats och som visade att sådana tullar faktiskt hade återbetalats. Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade företaget att dess kommentarer hade missförståtts och att alla de råvaror som använts för tillverkning av produkter och blandningar med kolkedjelängder på C12 och C14 hade importerats tullfritt. Eftersom en indirekt skatt måste betalas om dessa råvaror införlivats i de produkter som säljs på den inhemska marknaden, kräver företaget att det görs en justering av normalvärdet för dessa specifika produkttyper. Den bevisning som lämnades under kontrollen visar emellertid att de särskilda råvaror som behövs för tillverkning av produkter och blandningar med kolkedjelängder på C12 och C14 och som importerades tullfritt under undersökningsperioden bara räckte till tillverkningen av en bråkdel av företagets exportförsäljning av denna produkt under undersökningsperioden. Det är därför säkert att åtminstone två tredjedelar av den exporterade produkten med kolkedjelängder på C12 och C14 har tillverkats med användning av råvaror för vilka importtullar betalats. Eftersom företaget aldrig har lämnat in någon bevisning som visar att någon av dessa råvaror som hade importerats tullfritt hade använts för exportförsäljning till unionen och inte för export till tredjeländer, avvisas kravet.
(21)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på jämförelsen, bekräftas härmed skälen 20 och 23 i förordningen om preliminär tull.
1.4 Dumpningsmarginal
(22)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på beräkningen av dumpningsmarginalen, bekräftas slutsatserna i skälen 24-26 i förordningen om preliminär tull.
(23)
De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av nettopriset cif vid unionens gräns, före tull, fastställs till följande:
Företag
Slutgiltig dumpningsmarginal
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Alla övriga företag
9,3 %
2. Indonesien
2.1 Normalvärde
(24)
Efter det preliminära och slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en indonesisk exporterande tillverkare att när man testade transaktionernas lönsamhet, borde försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader inte ha fördelats på enskilda transaktioner på grundval av omsättningen och att detta därför lett till att ett antal transaktioner konstaterats vara olönsamma. Påståendet undersöktes, men det konstaterades att det var lämpligare att fördela försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader för enskilda transaktioner på grundval av omsättningen, eftersom sådana kostnader till sin natur är mer värderelaterade än volymrelaterade. Det bör noteras att det totala beloppet för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som fördelades på varje produkttyp förblir detsamma oberoende av vilken av de två metoderna som används för att matcha dessa kostnader med enskilda transaktioner. Slutligen gjordes en ny granskning av de transaktioner för vilka den exporterande tillverkaren hade ifrågasatt resultatet av lönsamhetstestet, och denna granskning bekräftade att transaktionerna inte var lönsamma. Påståendet avvisas därför.
(25)
Samma indonesiska exporterande tillverkare hävdade även att man, vid fastställandet av den vinstmarginal som användes för att konstruera normalvärdet, inte borde ha undantagit den lönsamma försäljningen av varje produkttyp som inte skett vid normal handel, eftersom mer än 80 % av den totala inhemska försäljningen var lönsam. När det gäller detta påstående erinras det om att fastställandet av vilken försäljning som sker vid normal handel bör göras för de olika produkttyperna (se skälen 29-32 i förordningen om preliminär tull), eftersom detta är det lämpligaste sättet att korrekt matcha försäljningspriserna med de därtill hörande tillverkningskostnaderna. Enligt artikel 2.6 i grundförordningen går det bra att dela upp den undersökta produkten på produkttyper där så är lämpligt. Försäljning av varje produkttyp som konstaterats inte ha skett vid normal handel undantas därför från beräkningen av den vinstmarginal som ska användas för att konstruera normalvärdet. Påståendet avvisas därför.
(26)
Samma indonesiska exporterande tillverkare hävdade också att när normalvärdet konstruerades för vissa produkttyper, gjordes inget avdrag för justeringar för att anpassa normalvärdet till nivån fritt fabrik. Denna begäran godtogs och beräkningen ändrades i enlighet med detta.
(27)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på fastställandet av normalvärde, bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 27-33 i förordningen om preliminär tull - korrigerade i enlighet med vad som anges i skäl 26 i denna förordning.
2.2 Exportpris
(28)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en indonesisk exporterande tillverkare att det inte lämnats någon motivering till varför priset till dess närstående importföretag i unionen inte ansetts vara tillförlitligt, eller varför exportpriset för sådan försäljning konstruerats enligt artikel 2.9 i grundförordningen. I detta sammanhang bör det noteras att internpriser mellan närstående parter inte betraktas som tillförlitliga, eftersom de på konstlad väg kan sättas till olika nivåer beroende på vad som skulle vara mer fördelaktigt för de berörda närstående företagen. När man konstruerar exportpriset enligt artikel 2.9 i grundförordningen, undviker man därför, genom att använda en rimlig vinstmarginal som är oberoende av den faktiska vinstmarginal som uppstår från internpriser, eventuella snedvridande verkningar som internpriser skulle kunna ge upphov till. Påståendet avvisas därför.
(29)
När det gäller exportförsäljningen till unionen genom närstående importörer i unionen, hävdade de båda indonesiska exportörerna efter det preliminära meddelandet av uppgifter att den vinstmarginal som hade använts för att konstruera exportpriset enligt artikel 2.9 i grundförordningen var olämplig. Båda dessa tillverkare hävdade att den vinstmarginal som hade använts i det preliminära skedet endast hänvisade till en delvis samarbetsvillig importör och inte hade kontrollerats, och att den därför inte var tillförlitlig. De föreslog därför att man skulle använda den vinstmarginal på 5 % som använts i andra undersökningar. Till följd av den låga samarbetsviljan hos oberoende importörer i denna undersökning godtas denna begäran och en vinstmarginal på 5 % har tillämpats, vilket är i linje med de vinstmarginaler som har använts i tidigare undersökningar inom samma sektor.
(30)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på jämförelsen, bekräftas skälen 34-36 i förordningen om preliminär tull - anpassade i enlighet med vad som anges i skäl 29 i denna förordning.
2.3 Jämförelse
(31)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter påpekade de båda indonesiska exportörerna att det inte borde ha gjorts någon justering för skillnader i fråga om provisioner enligt artikel 2.10 i för försäljning som skett genom deras respektive närstående handelsföretag i ett tredje land. Båda företagen hävdade att deras tillverkningsföretag i Indonesien och deras respektive närstående handelsföretag i Singapore utgör en enda ekonomisk enhet och att handelsföretagen i det tredje landet fungerar som en exportavdelning för deras närstående indonesiska företag. I båda fallen faktureras emellertid inhemsk försäljning, samt viss exportförsäljning till tredjeländer, direkt av tillverkaren i Indonesien, och handelsföretagen i Singapore erhåller en särskild provision. För ett av de indonesiska företagen nämns denna provision i ett kontrakt som endast omfattar exportförsäljning. Handelsföretagen i det tredje landet säljer dessutom även produkter som tillverkats av andra tillverkare, och i ett fall även produkter från icke-närstående tillverkare. Båda närstående handelsföretagen i Singapore fyller därför utan tvekan liknande funktioner som en agent som arbetar på provisionsbasis. Påståendet avvisas därför.
(32)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade den indonesiska regeringen och en indonesisk exporterande tillverkare sitt påstående om en enda ekonomiska enhet (se föregående skäl). De hävdade att i målet Matsushita mot rådet (4) hade domstolen tidigare uttalat att det faktum att en tillverkare har vissa försäljningsfunktioner inte betyder att ett tillverkningsföretag och ett handelsföretag inte kan utgöra en enda ekonomisk enhet. Vidare hävdade de att försäljning till tredjeländer som görs direkt av exportören utan att handlaren i Singapore är inblandad bara utgör en liten procentandel av exportförsäljningen och att förstainstansrätten i Interpipe-domen (5) uttalade att små volymer direktförsäljning inte kunde ses som ett belägg för att det inte skulle röra sig om en enda ekonomisk enhet. Till slut framförde de att i Canon mot rådet (6) fastslogs det att det faktum att ett dotterbolag också agerade som distributör av produkter från andra företag inte påverkade undersökningsresultatet rörande en enda ekonomisk enhet.
(33)
Även om domstolen i Matsushita mot rådet uttalade att institutionerna hade rätt att i det fallet konstatera att en tillverkare, tillsammans med ett eller flera distributionsföretag som den kontrollerar, utgör en enda ekonomisk enhet även om tillverkaren själv utför vissa försäljningsfunktioner, leder detta inte nödvändigtvis till slutsatsen att det är en skyldighet att alltid betrakta en tillverkare och dess närstående försäljningsbolag som en enda ekonomisk enhet. Vidare hade tillverkaren i Matsushita mot rådet, till skillnad från den indonesiska exporterande tillverkaren, inte någon egen direktförsäljning. I Interpipe-domen var dessutom det faktum att den exporterande tillverkarens direktförsäljning bara utgjorde en liten procentandel av den totala försäljningsvolymen till EU bara en av flera faktorer som analyserades av förstainstansrätten. Framför allt betonade domstolen det faktum att direktförsäljningen gjordes till de nya medlemsstaterna bara under en övergångsperiod. Tvärtom visar i detta fall den tillgängliga bevisningen att tillverkarens direktförsäljning till vissa tredjeländer inte är tillfällig utan i stället - åtminstone i princip - strukturella, dvs. permanenta. För varje berörd tillverkare utgjorde dessutom denna försäljning en avsevärd procentandel av dess inhemska försäljning. Slutligen, i Canon mot rådet, ingick det i försäljningen från den exporterande tillverkarens dotterbolag på hemmamarknaden andra produkter som såldes under ett annat varunamn, men som ändå alla hade tillverkats av den exporterande tillverkaren. Påståendet avvisas således ännu en gång.
(34)
Ett indonesiskt företag hävdade samtidigt att om kravet på att betraktas som en enda ekonomisk enhet inte godtogs, hade kommissionen fastställt en ”dubbel vinstmarginal” eftersom den från exportpriset till oberoende kunder i unionen hade dragit av både en vinstmarginal för den närstående importören i unionen och en provision för det närstående handelsföretaget i det tredje landet. Dessa två justeringar beaktades emellertid i olika syften och drogs av separat. Såsom förklaras i skäl 28 ovan konstruerades exportpriset för exportförsäljning genom närstående importörer i unionen i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen, dvs. på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna första gången såldes vidare till en oberoende köpare. I dessa fall ska en justering göras för den förväntade vinsten i syfte att fastställa ett tillförlitligt exportpris vid unionens gräns. Provisionen till det närstående handelsföretaget i det tredje landet drogs däremot av i enlighet med artikel 2.10 i i grundförordningen. Kravet avvisas därför.
(35)
Företaget hävdade vidare att om exportpriset justerades för provisionen till det närstående handelsföretaget i det tredje landet i enlighet med artikel 2.10 i, borde en identisk justering göras av normalvärdet, eftersom detta handelsföretag även skulle samordna den inhemska försäljningen. Det skriftliga avtalet mellan handelsföretaget och tillverkaren i Indonesien omfattar emellertid endast exportförsäljning. Dessutom faktureras inhemsk försäljning av företaget i Indonesien. Kravet avvisas därför.
(36)
När det gäller den justering som gjordes enligt artikel 2.10 i i grundförordningen, anses det lämpligt att använda en rimlig vinstmarginal som är oberoende av den faktiska vinstmarginal som uppstår genom internpriserna, i syfte att undvika eventuella snedvridande verkningar som internpriserna skulle kunna ge upphov till. De faktiska vinstmarginaler för handelsföretagen i det tredje landet som användes i det preliminära skedet ersattes därför med en vinstmarginal på 5 %, som anses vara en rimlig vinstmarginal för de uppgifter som utförs av handelsföretag inom kemikaliesektorn, såsom man gjort i tidigare fall (7).
(37)
En annat indonesiskt företag hävdade att kommissionen hade dragit av dubbla provisionskostnader för försäljning som skett via dess närstående importör i unionen. Företaget hävdade att när exportpriset konstruerades i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen gjordes justeringar för både den närstående importörens försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader, och för provisionskostnader som en direkt försäljningskostnad. Eftersom det i provisionskostnader redan ingår försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader, ledde detta till dubbla avdrag för provisionskostnader. Denna begäran godtogs och beräkningen ändrades i enlighet med detta.
(38)
Ett företag upprepade sin begäran om en justering för skillnader i fysiska egenskaper med motiveringen att företaget exporterar den berörda produkten i både flytande och fast form till unionen, medan det endast säljer produkten på hemmamarknaden i fast form och priserna för den flytande formen är lägre än de för den fasta formen av den undersökta produkten (se skäl 39 i förordningen om preliminär tull). För att styrka denna begäran tillhandahöll företaget kopior av två fakturor för försäljningar till andra exportmarknader. Det gick emellertid inte att så pass sent i förfarandet kontrollera dessa underlag, och det gick inte heller att försäkra sig om att den uppvisade skillnaden var tillämplig i alla fall där ovan nämnda skillnader i fysiska egenskaper existerade. Denna begäran avvisas därför.
(39)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en indonesisk exportör att den ränta som tillämpats i förordningen om preliminär tull vid beräkningen av kreditkostnaderna för dess närstående importör i unionen inte var proportionerlig, och föreslog att man i stället borde tillämpa en ränta som grundades på de räntor som Deutsche Bundesbank offentliggjort under undersökningsperioden. Eftersom den ränta som tillämpades i förordningen om preliminär tull vid beräkningen av kreditkostnaderna för detta företag grundades på information som lämnats av andra parter och därför speglar deras särskilda finansiella situation som inte nödvändigtvis är tillämplig på den närstående importören i fråga, godtogs denna begäran och beräkningen ändrades i enlighet med detta.
(40)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på jämförelsen, bekräftas de preliminära resultaten i skälen 37-40 i förordningen om preliminär tull - anpassade i enlighet med vad som anges i skälen 36, 37 och 39 i denna förordning.
2.4 Dumpningsmarginal
(41)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på beräkningen av dumpningsmarginalen, bekräftas slutsatserna i skälen 41 och 42 i förordningen om preliminär tull.
(42)
De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av nettopriset cif vid unionens gräns, före tull, fastställs till följande:
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Alla övriga företag
7,3 %
3. Malaysia
3.1 Normalvärde
(43)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en av de malaysiska exporterande tillverkarna att det lönsamhetstest som gjordes i samband med fastställandet om försäljningen kunde ha ansetts skett vid normal handel (se skäl 46 i förordningen om preliminär tull) inte borde ha baserats på den vägda genomsnittliga årliga tillverkningskostnaden utan att man i stället, med tanke på de dagliga fluktuationerna i priserna på den viktigaste råvaran, borde ha använt individuella kostnader för varje inhemsk transaktion. När det gäller denna begäran bör det understrykas att det är kommissionens gängse praxis att använda vägda tillverkningskostnader som ett riktmärke för undersökningen av lönsamheten. Företaget följde detta format i sitt svar på frågeformuläret och det utgjorde grunden för det besök på plats som gjordes för att kontrollera överensstämmelsen mellan de uppgifter som företaget lämnat och företagets räkenskaper. Begäran att använda transaktionsbaserade tillverkningskostnader, vilket skulle innebära ett betydande avsteg från kommissionens normala praxis, togs upp för första gången i de synpunkter som företaget lämnade efter det preliminära meddelandet av uppgifter och motsvarande siffror har därför inte kunnat kontrolleras på plats. Det bör dessutom noteras att de uppgifter om individuella transaktionskostnader som företaget lämnat till stöd för sitt påstående till stor del baseras på uppskattningar och därför inte representerar mer korrekta eller representativa kostnadsberäkningar än de som företaget redan lämnat och som kontrollerats på plats. Slutligen ska det konstateras att strukturen på de nya kostnadsberäkningar som tillhandahållits gör det omöjligt att kontrollera överensstämmelsen med denna del i ledningsrapporter som kontrollerats på plats. Denna begäran avvisas därför.
(44)
Den malaysiska exportör som inte har någon inhemsk försäljning (se skäl 51 i förordningen om preliminär tull) hävdade att de belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst som använts vid beräkningen av normalvärdet inte borde baseras på det vägda genomsnittet av de faktiska belopp som har fastställts för de två andra undersökta exporterande tillverkarna som säljer den likadana produkten på marknaden i Malaysia. Företaget menade att dessa siffror inte är representativa, eftersom företaget använder andra tillverkningsmetoder som inbegriper andra grundläggande råvaror. När det gäller denna begäran bör det erinras om att man vid beräkningen av normalvärdet använde företagets egna tillverkningskostnader. Endast de belopp som rörde försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst baserades på uppgifter som erhållits från de två andra exporterande tillverkarna i Malaysia. När det gäller vinstbeloppet, bestämdes det på det sätt som anges i skäl 45 i denna förordning. Företaget har dessutom inte redogjort för hur den tillverkningsmetod som används skulle ha påverkat försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader. Vidare bör det noteras att endast en begränsad del av företagets tillverkning sker enligt den påstått annorlunda tillverkningsmetoden, och att en betydande del av tillverkningen sker enligt samma produktionsprocess och med användning av samma grundläggande råvaror som är fallet för de två andra malaysiska tillverkarna. Därför dras slutsatsen att företaget inte har kunnat påvisa att de belopp som användes inte var representativa, och kravet avseende detta avvisas.
(45)
Samma malaysiska exportör hävdade vidare att om kommissionen ändå skulle använda uppgifterna från de två andra exporterande tillverkarna för att fastställa försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader, bör dessa uppgifter baseras på de vägda genomsnittliga beloppen som rör de två andra malaysiska exporterande tillverkarnas samlade inhemska transaktioner, och inte bara de som rör de lönsamma transaktionerna. I princip godtogs detta krav. När det gäller försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader, bekräftas det att de genomsnittliga försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader för de två malaysiska exporterande tillverkarnas samlade inhemska transaktioner användes för att konstruera normalvärdet. De siffror som användes för denna beräkning kontrollerades vid besöken på plats i de olika malaysiska företagen. När det gäller fastställandet av vinsten, bör det noteras att det inte var möjligt att fastställa ett vinstbelopp på grundval av de belopp som gällde för de två andra exporterande tillverkarna. En sådan beräkning resulterar förvisso i en sammanlagd förlust. Det gick därför inte att fastställa några vinstuppgifter utifrån detta. Den malaysiska exportörens påstående att ett negativt belopp kan användas som vinstbelopp för att konstruera normalvärdet avvisas därför. Begreppet vinst som sådant antyder med nödvändighet att det rör sig om ett positivt belopp. Man övervägde också om huruvida vinstbeloppet kunde fastställas på grundval av den malaysiska exporterande tillverkarens lönsamma försäljning, men det tillvägagångssättet förkastades eftersom det skulle ha stridit mot WTO:s avgörande i fallet med import av sänglinne av bomull från Indien (8). I enlighet med artikel 2.6 c i grundförordningen måste beräkningen av vinsten därför baseras på någon annan rimlig metod och, i brist på andra tillgängliga uppgifter, ansågs att den långa marknadsräntan i Malaysia var den mest lämpliga för att fastställa vinst, eftersom den inte kommer att överstiga den vinst som normalt fås vid försäljning på hemmamarknaden. Denna metod ansågs vara försiktig, rimlig och den mest lämpliga i den mening som avses i artikel 2.6 c i grundförordningen. Det ska noteras att den vinstmarginal som fastställts på detta sätt inte överstiger den vinst som andra exporterande tillverkare uppnår vid försäljning av produkter inom samma generella produktkategori på hemmamarknaden i ursprungslandet.
(46)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på fastställandet av normalvärde, bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 44-51 i förordningen om preliminär tull - med den ändring som anges i skäl 45 i denna förordning.
3.2 Exportpris
(47)
När det gäller exportförsäljningen till unionen genom närstående importörer i unionen hävdade de två malaysiska exportörerna efter det preliminära meddelandet av uppgifter att den vinstmarginal som hade använts för att konstruera exportpriset enligt artikel 2.9 i grundförordningen var olämplig. Det ena företaget styrkte detta påstående med lönsamhetssiffror för några av sina icke-närstående handelsföretag i unionen under undersökningsperioden. I detta avseende bör det noteras att dessa siffror inte kan anses representativa, eftersom handelsföretagen har angett att de handlar med en lång rad kemiska produkter, och ett handelsföretag är dessutom en tillverkare. De kan därför inte godtas som ett tillförlitligt riktmärke. Det andra företaget hävdade att dess närstående importör i unionen inte borde behandlas som en distributör utan som en närstående agent och att de justeringar för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst som görs när exportpriset konstrueras därför inte borde överstiga den procentuella provision som normalt betalas ut till oberoende agenter som bedriver handel inom sektorn. Företaget tillhandahöll sina avtal med oberoende agenter som ett riktmärke. Argumentet utvecklades ytterligare efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter genom att man hävdade att i fallet med volframelektroder (9) ansågs en närstående importörs vinst som tillförlitlig och godtogs vid konstrueringen av exportpriset. Som svar på detta påstående bör det noteras att det i artikel 2.9 i grundförordningen inte föreskrivs någon olika behandling av närstående importörer som påstås agera som distributörer och importörer som påstås agera som agenter.
Enligt artikel 2.9 ska justeringar göras för alla omkostnader som har tillkommit mellan importen och återförsäljningen samt förväntad vinst. Det ska dessutom noteras att undersökningen visade att det närstående företaget ligger i unionen. Det sköter bland annat beställningarna från kunder och faktureringen av den berörda produkt som tillverkas av sin närstående exportör, samt ansvarar för tullklareringen vid unionens gräns. Det faktum att vissa uppgifter utförs av det närstående företaget före importen innebär inte att exportpriset inte kan rekonstrueras på grundval av återförsäljningspriset till den första oberoende kunden efter nödvändiga justeringar enligt artikel 2.9. De olikheter i fråga om funktion som företaget hävdar föreligger jämfört med andra närstående importörer återspeglas normalt i försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader för vilka kommissionen använde de faktiska uppgifterna för företaget. Denna begäran kan därför inte godtas. Det bör vidare noteras att i det tidigare nämnda fallet med volframelektroder var den närstående importören ytterligare involverad i den produkt i nästa led i förädlingskedjan som tillverkades av den närstående gruppen och utförde också annan verksamhet än ett handelsbolag. I en sådan invecklad struktur, ansågs det att de icke-närstående importörernas vinst inte var tillräckligt representativ. Situationen i det fallet är inte jämförbar med situationen när det gäller den malaysiska närstående importören i fråga som bara har försäljningsfunktioner. Trots detta ändras, av de skäl som anges i skäl 29, vinstmarginalen i fråga till 5 %. Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på fastställandet av exportpris, bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 52-54 i förordningen om preliminär tull - med den ändring som anges ovan.
3.3 Jämförelse
(48)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade en malaysisk exportör sitt påstående (se även skäl 57 i förordningen om preliminär tull) om att dess närstående importör i unionen i själva verket är tillverkarens exportavdelning och att avdragen därför skulle bli överdrivet stora vid fastställandet av priset fritt fabrik om fullständiga justeringar gjordes för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader enligt artikel 2.9 i grundförordningen. Företaget hävdade att om detta inte godtogs borde en liknande justering göras vid beräkningen av normalvärdet. Kravet upprepades på nytt i inlagan efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter. Inga nya argument lades emellertid fram som skulle kunna ändra slutsatserna om detta. Det bör särskilt erinras om att fakturorna utställdes av det närstående företaget till kunder i unionen och att betalningarna mottogs av det närstående företaget från kunder i unionen. Det bör vidare noteras att det närstående företagets försäljning inbegrep ett pålägg. Av det närstående företagets räkenskaper framgick det även att normala försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader hade uppstått mellan import och återförsäljning. Det närstående företaget fullgör därför faktiskt de uppgifter som är typiska för en importör. Slutligen bör det noteras att tillverkaren i Malaysia även sålde varor direkt till oberoende kunder i unionen och andra länder. I den senare frågan hänvisade företaget till Interpipe-domen med argument som liknar dem som de indonesiska exporttillverkarna framfört. Av de orsaker som redan angivits i skäl 33 i denna förordning, är omständigheterna i detta fall annorlunda än i Interpipe-domen. Den malaysiska exportörens påstående att företagets oberoende försäljning hade förhandlats fram av dess närstående importör i unionen, som agerade i egenskap av det malaysiska företagets försäljningsavdelning, motsäger dessutom de förklaringar som tillhandahölls under kontrollbesöket då man i stället underströk det japanska moderbolagets roll i detta sammanhang. Ovanstående resultat ledde till slutsatsen att justeringen för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst bör bibehållas och att det inte är berättigat med en liknande justering av beräkningen av normalvärdet.
(49)
Samma företag hävdade även att vissa försäljningskostnader för dess närstående importör hade dragits av två gånger när exportpriset rekonstruerades. Beräkningarna kontrollerades och eftersom detta krav ansågs berättigat justerades dessa i enlighet med detta.
(50)
En av de malaysiska exportörerna ansåg att jämförelsen mellan normalvärde och exportpris inte borde baseras på produkttyper som identifieras genom produktkontrollnummer utan på grundval av företagets egna produktkoder. Enligt detta företag kunde de produktkontrollnummer som användes i undersökningen inte tillräckligt detaljerat fånga de särskilda egenskaperna i tillverkningsprocessen och skillnader i kostnaderna och priserna. Till stöd för detta hänvisade företaget till några av sina produkter som tillverkades enligt andra produktionsprocesser och med andra grundläggande råvaror, vilket ledde till högre tillverkningskostnader per enhet. Det bör noteras att denna begäran varken framfördes under det preliminära skedet av undersökningen eller under kontrollbesöket på plats. Att använda företagets egna produktkoder vid beräkningen skulle dessutom inte lösa problemet med olika produktionsmetoder eftersom detta företags produktionskoder även användes för produkter som tillverkades enligt andra produktionsprocesser. Denna begäran avvisas därför.
(51)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på jämförelsen, bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 55-58 i förordningen om preliminär tull - med den ändring som anges i skäl 49 i denna förordning.
3.4 Dumpningsmarginal
(52)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter kommenterade en malaysisk tillverkare, som inte hade någon export till unionen och som inte hade gett sig till känna i det preliminära skedet, skäl 60 i förordningen om preliminär tull och hävdade att det faktum att det finns ytterligare en tillverkare av den berörda produkten i Malaysia, som inte exporterar till unionen, inte ändrar slutsatsen avseende nivån på samarbetsviljan i Malaysia, eftersom ingen bevisning har lagts fram för att de undersökta företagen inte stod för all export av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden. Samma malaysiska exporterande tillverkare kritiserade det faktum att tillverkare som han själv som inte exporterade till unionen under undersökningsperioden skulle bli föremål för den övriga tullen. Härvidlag bör det noteras att företag som inte har exporterat till unionen under undersökningsperioden inte kan ha en individuell tullsats. Så snart som dessa företag börjar exportera, eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att sälja till unionen, kan de ansöka om översyn avseende ny exportör i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen, vilket kan resultera i en individuell dumpningsmarginal, om de villkor som ställs upp i artikeln är uppfyllda.
(53)
En av de malaysiska tillverkarna hävdade att det cif-värde som använts för att beräkna dumpningsmarginalen, uttryckt i procent, inte borde baseras på det deklarerade tullvärdet utan justeras ned från återförsäljningspriset, netto alla kostnader i unionen efter import. Eftersom cif-priset användes som grund för de tullvärden som deklarerats vid unionens gräns, och inte verkar ha deklarerats inkorrekt, ska emellertid detta samma pris användas som grund för beräkningen av dumpningsmarginalen uttryckt i procent. Företaget hävdade att det finns en tidslucka mellan de berörda leveranserna från Malaysia och den tullklarering som syftar till återförsäljning i unionen. Även om fakturorna för tullklarering utfärdas på ett senare stadium, med priser enligt FIFO-metoden för värdering av innevarande lager, är det emellertid ändå internpriset och inte återförsäljningspriset som ligger till grund för beräkningen av tullvärdet. Denna begäran avvisas därför.
(54)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på beräkningen av dumpningsmarginalen, bekräftas slutsatserna i skälen 59 och 60 i förordningen om preliminär tull.
(55)
De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av nettopriset cif vid unionens gräns, före tull, fastställs till följande:
Företag
Slutgiltig dumpningsmarginal
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Alla övriga företag
5,7 %
D. SKADA
1. Inledande anmärkningar
(56)
Efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull visade det sig nödvändigt att på grund av ett skrivfel göra några smärre korrigeringar av siffrorna över förbrukningen. Detta ledde till mindre ändringar av försäljningsvolymen, unionsindustrins marknadsandel och de berörda ländernas marknadsandel. Dessa ändringar har emellertid ingen större inverkan på utvecklingstendenserna och slutsatserna i fråga om förbrukning, försäljningsvolym, unionsindustrins marknadsandel och de berörda ländernas marknadsandel på unionsmarknaden under skadeundersökningsperioden.
2. Unionstillverkningen och unionsindustrin
(57)
Såsom anges i skäl 62 i förordningen om preliminär tull konstaterades att den likadana produkten tillverkades av de två klagandena och av mycket små tillverkare i unionen. I enlighet med vad som anges i skälen 11 och 12 i denna förordning omfattades inte tillverkare av fettalkoholer och blandningar av dessa som innehåller grenade isomerer av definitionen av unionsindustrins tillverkning av fettalkoholer och blandningar av dessa. Trots den omständighet som beskrivs i skäl 58 i denna förordning, bekräftas den definition av unionsindustrin som fastställs i skälen 62 och 63 i förordningen om preliminär tull.
(58)
En av de två samarbetsvilliga klagandena övertogs av ett företag som deltar i det aktuella förfarandet i egenskap av användare. Denna klagande intog en neutral hållning efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull.
(59)
Några parter ifrågasatte emellertid nivån på stödet för undersökningen och undersökningens representativitet, och menade att stödet för undersökningen måste vara oförändrat under hela undersökningen.
(60)
En analys av detta visade att den återstående klaganden svarar för mer än 40 % av den sammanlagda unionstillverkningen, dvs. för mer än 25 % av unionstillverkarnas sammanlagda produktion, och att 100 % av unionstillverkarna av fettalkoholer och blandningar av dessa uttryckte sitt stöd för eller motstånd mot klagomålet. De trösklar på 25 % respektive 50 % som föreskrivs i artikel 5.4 i grundförordningen uppfylls därför fullt ut och representativiteten kan bekräftas.
(61)
En del parter hävdade att eftersom båda klagandena hade importerat den berörda produkten under undersökningsperioden, borde de inte anses utgöra en del av unionsindustrin. Det kontrollerades emellertid att den procentandel av den berörda produkten som dessa företag importerade från de berörda länderna inte var betydande jämfört med deras tillverkning av den likadana produkten. Denna import var dessutom i huvudsak av tillfällig natur. Det kan därför bekräftas att dessa företags kärnverksamhet är tillverkning och försäljning av den likadana produkten. Skälen 62-63 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.
3. Förbrukning i unionen
(62)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på förbrukningen i unionen, bekräftas skälen 64-66 i förordningen om preliminär tull.
4. Import till unionen från de berörda länderna och prisunderskridande
4.1 Sammantagen bedömning
(63)
Ett antal parter motsatte sig att man hade gjort en sammantagen bedömning av importen från de tre berörda länderna i förordningen om preliminär tull. De ansåg inte att villkoren för en sammantagen bedömning enligt artikel 3.4 i grundförordningen var uppfyllda. De hävdade särskilt att det negativa prisunderskridande som konstaterats för ett av länderna uteslöt en sammantagen bedömning. Parterna ansåg dessutom att utvecklingstendenserna när det gäller importvolymerna från de tre exporterande länderna skilde sig åt under skadeundersökningsperioden och att även tillgången till råvaror och det slags råvaror som användes i de tre exporterande länderna skilde sig åt. Slutligen nämndes att exportförsäljningen från ett av de berörda länderna gick via närstående företag. Parterna ansåg därför att det förelåg olika konkurrensvillkor på unionsmarknaden mellan de berörda länderna. I artikel 3.4 i grundförordningen fastställs att om en antidumpningsundersökning samtidigt inbegriper import av en produkt från mer än ett land, ska verkan av denna import slås samman endast om det fastställs att a) varje lands dumpningsmarginal är högre än miniminivån enligt artikel 9.3 i den förordningen och omfattningen av importen från varje enskilt land inte är försumbar, och att b) en sammantagen bedömning av importens verkningar är lämplig med hänsyn till konkurrensvillkoren mellan de importerade produkterna och konkurrensvillkoren mellan de importerade produkterna och den likadana unionsprodukten.
a)
Såsom anges i punkt 4.3.2 i förordningen om preliminär tull var omfattningen av den dumpade importen från varje enskilt berört land inte försumbar, och den dumpade importen förblev betydande under skadeundersökningsperioden.
b)
Det visade sig att konkurrensvillkoren och villkoren för de berörda ländernas prissättning var likartade mellan de importerade produkterna och den likadana produkten, särskilt under undersökningsperioden. Såsom framgår av skäl 127 i förordningen om preliminär tull låg samtliga av de nivåer för undanröjande av skada som fastställts för de berörda länderna långt över miniminivån på 2 %. Vidare analyserades försäljningskanalerna och prisutvecklingen för varje berört land och det konstaterades att dessa var likartade (se tabellen nedan). Importpriserna från de berörda länderna uppvisade en nedåtgående trend och var särskilt låga under undersökningsperioden jämfört med unionsindustrins genomsnittliga priser.
Import baserad på uppgifter från Eurostat (anpassad för att endast täcka den berörda produkten)
2007
2008
2009
UP
Genomsnittspris euro/ton, Malaysia
911
944
799
857
Index: 2007 = 100
100
104
88
94
Årlig Δ %
3,6
-15,4
7,3
Genomsnittspris euro/ton, Indonesien
996
1 169
899
912
Index: 2007 = 100
100
117
90
92
Årlig Δ %
17,3
-23,1
1,4
Genomsnittspris euro/ton, Indien
997
1 141
897
915
Index: 2007 = 100
100
114
90
92
Årlig Δ %
14,4
-21,4
2,1
(64)
Följaktligen bekräftas skälen 67-70 i förordningen om preliminär tull.
4.2 Volym, pris och marknadsandel för den dumpade importen från de berörda länderna
(65)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på volym, pris och marknadsandel för den dumpade importen från de berörda länderna, bekräftas skälen 71-73 i förordningen om preliminär tull.
4.3 Prisunderskridande
(66)
Några parter hävdade att det föreligger skillnader i råvarupriser mellan fettalkoholer och blandningar av dessa som tillverkas från naturliga oljor och fetter och syntetiska källor som till exempel rå- eller mineralolja, och att man borde ha infört ett ytterligare produktkontrollnummer som ett kriterium för att beakta de skillnader i tillverkningskostnader som uppstår genom olika tillverkningsprocesser. Produktkontrollnummer fastställs emellertid utifrån de enskilda egenskaperna för varje underkategori av artiklar som omfattas av definitionen av den berörda produkten, och inte utifrån priset på respektive artikel. Det konstaterades dessutom att det inte föreligger någon betydande skillnad i fråga om de grundläggande egenskaperna för fettalkoholer och blandningar av dessa som tillverkas från naturliga oljor och fetter och fettalkoholer och blandningar av dessa som tillverkas från råolja eller mineralolja, samt att skillnaden i tillverkningskostnader inte motiverar olika produktkontrollnummer. Detta påstående avvisas därför.
(67)
Vissa parter hävdade att de kostnader efter import, som ligger på cirka 3 % av importpriset, som använts för att fastställa graden av de berörda ländernas prisunderskridande var oklara och inte verkade särskilt lämpliga i detta fall. De uppgifter som kontrollerades under undersökningen visade emellertid att importerande parter, t.ex. importörer och användare, var tvungna att betala sådana kostnader efter import för att den berörda produkten skulle kunna släppas fri för omsättning på unionsmarknaden. Dessutom lämnade parterna inte någon bevisning för att kostnaderna efter import inte hade fastställts på ett korrekt sätt i detta fall. Detta påstående avvisas därför och den metod som använts för att beräkna prisunderskridandet enligt vad som anges i skälen 74 och 75 i förordningen om preliminär tull bekräftas.
5. Unionsindustrins ekonomiska situation
5.1 Inledande anmärkningar
(68)
Trots det ägarbyte som nämns i skäl 58 ansågs att de uppgifter som tillhandahållits av och kontrollerats på plats hos den klagande som drog sig tillbaka, inte automatiskt borde undantas från skadeanalysen, eftersom dess tillverkning även fortsättningsvis utgör en del av unionstillverkningen.
(69)
En del parter hävdade att vissa av de uppgifter som lämnats av unionsindustrin, bland annat beträffande deras inköp av den berörda produkten med ursprung i Indien, Malaysia och Indonesien, borde undantas från skadeanalysen och beräkningen av skademarginalen eftersom en eventuell påstådd skada som rör dessa inköp skulle vara självförvållad. Såsom anges i skäl 63 i förordningen om preliminär tull berodde dessa inköp emellertid i huvudsak på en tillfällig stängning av en tillverkares produktionsanläggning. Dessa köp var dessutom inte betydande i förhållande till klagandenas totala tillverkning. Det fanns därför inga tvingande skäl att utesluta denna tillverkares inköp från skadeanalysen eller från beräkningen av nivån för undanröjande av skada.
(70)
De inledande anmärkningarna i skäl 76 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.
5.2 Tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljning och marknadsandel
(71)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på unionsindustrins tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljning och marknadsandel, bekräftas skälen 77-81 i förordningen om preliminär tull.
5.3 Unionsindustrins genomsnittliga priser per enhet
(72)
Efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull visade det sig att det på grund av ett skrivfel var nödvändigt att korrigera unionsindustrins genomsnittliga priser per enhet. I tabellen nedan visas den korrigerade utvecklingen av unionsindustrins enhetspriser under skadeundersökningsperioden.
Enhetspris vid försäljning till oberoende kund i unionen
2007
2008
2009
UP
Index: 2007 = 100
100
123
102
96
Årlig Δ %
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Källa: Svar på frågeformulär.
(73)
I motsats till vad som anges i skäl 84 i förordningen om preliminär tull minskade unionsindustrins priser med 4 % under skadeundersökningsperioden. Priserna minskade betydligt från 2008 till 2009 och ytterligare under undersökningsperioden. Under denna period minskade försäljningspriset med 22 %. Ovanstående korrigeringar påverkar emellertid inte slutsatsen om unionsindustrins ekonomiska situation, och eftersom det inte inkommit några synpunkter på unionsindustrins genomsnittliga priser per enhet, bekräftas därför skälen 82 och 83 i förordningen om preliminär tull.
5.4 Lager, sysselsättning, löner, produktivitet, lönsamhet, kassaflöde, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga, tillväxt och den faktiska dumpningsmarginalens storlek
(74)
Några parter hävdade att unionsindustrin inte kunde ha lidit skada eftersom de företag som utgör en del av unionsindustrin är vertikalt integrerade och importerade den berörda produkten från tredjeländer. De kunde följaktligen använda den importerade produkten för sin tillverkning i senare led och sälja sin egen produktion som inte är lönsam.
(75)
Det bör noteras att vid vissa antidumpningsundersökningar har i dessa fall tillverkare, exempelvis ståltillverkare och tillverkare av kemiska produkter som omfattas av definitionen av unionsindustrin, verksamhet i senare led och en andel av deras tillverkning av den berörda produkten är avsedd för företagsintern användning. Under sådana förhållanden undersöks emellertid endast den eventuella förekomsten av väsentlig skada som unionsindustrin vållats i fråga om tillverkningen och försäljningen av den berörda produkten. I detta fall har väsentlig skada konstaterats i fråga om den verksamhet som avser den berörda produkten (se skälen 77-93 i förordningen om preliminär tull). Parterna har inte lämnat någon bevisning som visar att slutsatserna i dessa skäl inte är riktiga och att unionsindustrin inte lidit väsentlig skada under undersökningsperioden. Påståendet avvisas därför.
(76)
Några parter hävdade att klagandenas stängning av viss produktionskapacitet gav en missvisande bild av den påstådda skada de lidit. De hävdade att det fanns andra tillverkare i unionen som bidrog till unionens kapacitet och att unionsindustrins kapacitet ökade genom investeringar i ny kapacitet. Detta tyder knappast på en industri som lidit skada. Andra parter hävdade att de minskade investeringarna inte var ett tecken på skada, utan på att tillverkningen flyttats utanför unionen.
(77)
I skäl 78 i förordningen om preliminär tull anges att undersökningen visade att unionsindustrins produktionskapacitet ökade med 9 % 2008, men att den sedan minskade med 10 % under undersökningsperioden. Detta berodde på vissa beslut som fattades för att möta konkurrensen från de berörda länderna, och även den efterföljande tillfälliga stängningen berodde på trycket från den dumpade importen. När det gäller investeringar fastställdes i skäl 89 i förordningen om preliminär tull att unionsindustrins investeringar i unionen minskade med 35 % under skadeundersökningsperioden. Detta är en av flera skadefaktorer som ledde till den slutsats som anges i skälen 92 och 93 förordningen om preliminär tull att unionsindustrin lidit väsentlig skada under undersökningsperioden.
(78)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på lager, sysselsättning, löner, produktivitet, lönsamhet, kassaflöde, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga, tillväxt och den faktiska dumpningsmarginalens storlek, bekräftas därför skälen 85-91 i förordningen om preliminär tull.
5.5 Utvecklingen efter undersökningsperioden
(79)
Några parter hävdade att det inte fanns några bevis för att unionsindustrin lidit väsentlig skada och att det faktum att en av de två ursprungliga klagandena hade dragit tillbaka sitt stöd för undersökningen visade att denna tillverkare inte lidit någon skada. Man ansåg vidare att skadeindikatorerna för den andra återstående klagande tillverkaren inte visade på en skadebild.
(80)
Det bör noteras att företaget i fråga inte motsatte sig undersökningen utan intog en neutral hållning. Undersökningen visade inte att den ekonomiska situationen för den ena av klagandena skilde sig från den för den andra. Det ansågs därför lämpligt att behålla båda unionstillverkarna som en del av unionsindustrin (se skäl 57).
(81)
Man hävdade att priserna hade ökat kraftig under perioden efter undersökningsperioden, och att denna prisutveckling under den perioden omedelbart kommer att förvandlas till vinst för klagandena som själva rapporterat bättre resultat i sina offentliga uttalanden för perioden 2010-2011.
(82)
Några parter vidhöll att unionsindustrins situation hade förbättrats väsentligt under perioden efter undersökningsperioden, och påpekade att några företag planerade att bygga nya anläggningar i unionen. Man hävdade även att mot bakgrund av den senaste ökningen av importpriserna skulle åtgärderna kunna upphävas eller införas i form av ett minimiimportpris.
(83)
Händelseutvecklingen efter undersökningsperioden ska normalt inte beaktas vid antidumpningsundersökningar. Det lades dessutom inte fram någon bevisning som tyder på att den nämnda händelseutvecklingen efter undersökningsperioden är uppenbar, obestridd och varaktig. När det gäller ett eventuellt upphävande av de slutgiltiga åtgärderna bör detta ses mot bakgrund av en varaktig utveckling efter undersökningsperioden.
(84)
När det gäller införandet av ett minimiimportpris anses det att omständigheterna inte motiverar införandet av ett minimiimportpris (se skälen 123-126). Alla ovanstående invändningar avvisas därför.
6. Slutsats om skada
(85)
Undersökningen bekräftade att de flesta av de skadeindikatorer som rör unionsindustrin uppvisade en nedåtgående trend under skadeundersökningsperioden. På grundval av ovanstående bekräftas därför den slutsats som dras i skälen 92 och 93 i förordningen om preliminär tull att unionsindustrin lidit väsentlig skada under undersökningsperioden.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Den dumpade importens verkningar
(86)
En part hävdade att analysen i skäl 108 i förordningen om preliminär tull är bristfällig, eftersom den tycks fastställa ett samband mellan en överlag successivt minskad förbrukning och en ökning av importen, medan denna part anser att importen från de berörda länderna utvecklades i linje med förbrukningen.
(87)
Det bör klargöras att i enlighet med vad som anges i skälen 64-66 i förordningen om preliminär tull, ökade faktiskt förbrukningen överlag med 2 % under skadeundersökningsperioden. Detta föranleder emellertid ingen annan bedömning än att volymen och marknadsandelen för den dumpade lågprisimporten från de berörda länderna överlag ökade kraftigt under skadeundersökningsperioden (se skäl 96 i förordningen om preliminär tull), medan marknadens storlek i stort sett förblev oförändrad och unionsindustrins förlorade en betydande marknadsandel, särskilt mellan 2009 och undersökningsperioden.
(88)
Några parter hävdade att utvecklingen av importen från de berörda länderna inte har något samband med unionsindustrins försämrade ekonomiska situation, särskilt inte i fråga om försäljningsvolym, försäljningsvärde och lönsamhet. De hävdar att unionsindustrins lönsamhet förbättrades när importen ökade under 2008, och sedan föll kraftigt samtidigt som importen förblev oförändrad.
(89)
I strid med ovan nämnda påstående visade undersökningen på en övergripande korrelation mellan den dumpade lågprisimporten och den skada som unionsindustrin lidit under hela skadeundersökningsperioden (se skälen 95-98 i förordningen om preliminär tull). Undersökningen visade dessutom att unionsindustrin inte hade möjlighet att återhämta sig under skadeundersökningsperioden till följd av den ökade förekomsten av dumpad lågprisimport på unionsmarknaden. Påståendet bör därför avvisas.
(90)
Vidare hävdades att det förelåg skillnader i fråga om utvecklingen av importen för de typer av alkohol som framställdes av vissa exporterande tillverkare och att man därför borde göra en separat skadeanalys för dessa typer av alkohol. De olika typer som ingår i produktomfattningen har emellertid samma grundläggande egenskaper. Undersökningen visade inte på några betydande skillnader mellan fettalkoholer och blandningar av dessa beroende på att de tillverkats av olika råvaror. Det finns därför ingen anledning i detta fall att göra en separat analys av utvecklingen för de olika typerna av alkohol.
(91)
Det hävdades också att skadan inte kunde tillskrivas importen från Indien, eftersom den indiska importen inte ökade under skadeundersökningsperioden, särskilt när inköp som gjorts av klagandena inte beaktas. Det konstaterades emellertid att importen från Indien gjordes till dumpade priser på unionsmarknaden och att skademarginalen låg betydligt över miniminivån på 2 %. Dessutom uppfylldes villkoren för en sammantagen bedömning för de berörda länderna (se skälen 63-65). Påståendet bör därför avvisas.
(92)
Det hävdades också att skadan inte kunde tillskrivas de företag som uppvisade en negativ individuell prisunderskridandemarginal och därför inte heller importen från Indonesien som helhet.
(93)
Såsom förklaras i skälen 63-65 var alla villkor för en sammantagen bedömning av den berörda importen uppfyllda. Verkningarna av den dumpade lågprisimporten med ursprung i de berörda länderna på unionsindustrin bedömdes följaktligen sammantaget vid analys av skada och orsakssamband. Dessutom utesluter inte avsaknaden av prisunderskridande förekomsten av väsentlig skada för unionsindustrin. Faktum är, vilket förklaras i skälen 124-127 i förordningen om preliminär tull, att man konstaterade att unionsindustrins priser inte var tillräckliga för att täcka alla tillverkningskostnader och uppnå en vinstmarginal som den rimligen skulle kunna uppnå om det inte hade förekommit någon dumpad import under undersökningsperioden. Påståendet avvisas därför.
(94)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på verkningar av den dumpade importen, bekräftas skälen 95-98 i förordningen om preliminär tull.
2. Verkningar av andra faktorer
(95)
Flera parter har hävdat att den verkliga orsaken till den skada som unionsindustrin lidit borde tillskrivas den ekonomiska krisen, eftersom den mest betydande skadan för denna industri inträffade när importen från de berörda länderna stabiliserades. Det nämndes även att unionsindustrins försämrade lönsamhet motsvarade den som noterats för andra företag inom kemikaliesektorn.
(96)
Den ekonomiska krisen inverkade på unionsindustrins resultat. Utvecklingen av sådana skadefaktorer som kapacitetsutnyttjande och försäljningsvolym visar att unionsindustrins situation försämrades till följd av krisen för att sedan förbättras något i samband med återhämtningen på marknaden. Undersökningen visade emellertid att trots denna förbättring var det inte möjligt för unionsindustrin att återhämta sig, och dess ekonomiska situation var långt ifrån den i början av skadeundersökningsperioden. Dessutom, vilket konstateras i skäl 89, noterades den största ökningen av den dumpade importen från de berörda länderna och den skarpaste nedgången i unionsindustrins försäljningsvolym 2008, dvs. alldeles före den ekonomiska krisen. Efter 2008 återhämtade sig inte unionsindustrin medan den dumpade importen fortsatt var mycket omfattande på unionsmarknaden. Det står därför klart att den dumpade importen, oavsett andra faktorer, kraftigt bidrog till den väsentliga skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden. Påståendet avvisas därför.
(97)
Flera parter hävdade att den verkliga orsaken till den påstådda skadan för unionsindustrin berodde på importen från andra tredjeländer, den minskade efterfrågan, de ökade råvarupriserna och bristen på en passande tillgång till dessa råvaror, felaktiga strategiska beslut från unionsindustrins sida, konkurrenstrycket på deras marknad i senare led, den minskade tillverkningen av den berörda produkten avsedd för företagsintern användning, den allmänna ändringen av marknadsförhållandena och konkurrensläget på unionsmarknaden.
(98)
Det bör nämnas att ovan nämnda parter inte kunde styrka sina påståenden och visa att det fanns andra faktorer än den dumpade lågprisimporten från de berörda länderna som bröt orsakssambandet mellan den skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen.
(99)
En del parter hävdade att kommissionen inte hade analyserat de eventuella verkningar som försäljningen av grenade fettalkoholer och blandningar av dessa hade på unionsindustrins försäljning av den berörda produkten och på unionsindustrins ekonomiska situation. Undersökningen var inriktad på den produkt som definieras i skälen 8-12 och inga parter tillhandahöll tillförlitliga uppgifter som skulle ha möjliggjort en bedömning av de eventuella negativa verkningar som grenade fettalkoholer och blandningar av dessa hade på unionsindustrins ekonomiska situation. Invändningen avvisas därför.
(100)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på verkningar av andra faktorer, bekräftas skälen 99-106 i förordningen om preliminär tull.
3. Slutsats om orsakssamband
(101)
Undersökningen visade inte att det fanns andra faktorer än den dumpade lågprisimporten från de berörda länderna som bröt orsakssambandet mellan den väsentliga skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen.
(102)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på slutsatsen om orsakssamband, bekräftas skälen 107-110 i förordningen om preliminär tull.
F. UNIONENS INTRESSE
1. Unionsindustrin
(103)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på unionsindustrins intresse, bekräftas skälen 112 och 113 i förordningen om preliminär tull.
2. Importörer
(104)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter på importörers intresse, bekräftas skälen 115 och 116 i förordningen om preliminär tull.
3. Användare
(105)
Det erinras om att för att bedöma den eventuella inverkan av antidumpningsåtgärder på användarna i unionen inriktades undersökningen i huvudsak på en sammanläggning av uppgifter som lämnades av fem stora användarföretag som besöktes i det preliminära skedet.
(106)
På grundval av detta fastställdes preliminärt att den berörda produktens andel av dessa företags totala tillverkningskostnader var avsevärd och låg på mellan 10 % och 20 %, beroende på slutprodukten. De tillgängliga uppgifterna kontrollerades emellertid en gång till och enligt nya beräkningar samt korrigeringar av vissa siffror, konstaterades att denna andel låg på mellan 15 % och 25 %. Även den genomsnittliga vinstmarginalen för den verksamhet i vilken man använder den berörda produkten, som hade fastställts till cirka 6 % för denna grupp av fem besökta företag, ändrades. De nya beräkningarna ger en högre genomsnittlig vinstmarginal på cirka 7,5 %. Slutligen korrigerades även siffran för den genomsnittliga andel av verksamhet i vilken man använder den berörda produkten i förhållande till den totala verksamheten. Denna hade preliminärt fastställts till 22 %, men ändrades efter nya beräkningar till 25 %.
(107)
Efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull reagerade ett antal användare och lämnade synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter. De ifrågasatte urvalet av de fem användarföretag som nämns i skäl 118 i förordningen om preliminär tull, och hävdade att de uppgifter som använts för att bedöma den eventuella inverkan av åtgärderna på användarindustrin inte medgav insyn, inte grundades på representativa parter samt grundades på ett lågt antal parter. Man hävdade att analysen borde ha beaktat de uppgifter som tillhandahållits av alla samarbetsvilliga användare i undersökningen.
(108)
Såsom nämns i skälen 117 och 118 i förordningen om preliminär tull svarade de 21 samarbetsvilliga företagen tillsammans för cirka 25 % av unionens totala inköp av den berörda produkten under undersökningsperioden, medan de fem företag som användes för att bedöma användarnas intresse svarade för cirka 18 % av dessa inköp och 72 % av de samarbetsvilliga användarnas inköp av den berörda produkten. Förutom att dessa fem användare var representativa i fråga om inköpsvolym, representerade de dessutom i mycket hög grad användarindustrins olika verksamhetssektorer. De fem besökta företagen utgör i själva verket en heterogen grupp som inte bara omfattar de tillverkare som först använder produkterna, dvs. tillverkarna av tensider, utan även användarna av tensider och användare i ännu senare led.
(109)
Trots detta gjordes en bredare analys där man beaktade samtliga uppgifter som lämnats av de samarbetsvilliga användarna. Bland annat gjordes en särskild bedömning av hur antidumpningstullar eventuellt skulle kunna påverka tillverkarna av tensider som en separat grupp, eftersom denna grupp potentiellt skulle kunna påverkas mest av införandet av åtgärder. Ytterligare en separat analys har gjorts för en andra grupp av användare, bestående av alla andra samarbetsvilliga användarföretag i undersökningen.
(110)
Man genomförde en simulering där man först bedömde den eventuella inverkan som en genomsnittlig tull på 5 % för import av fettalkoholer och blandningar av dessa hade på alla samarbetsvilliga användare, och därefter på de två separata grupperna. Resultatet av simuleringen visade att den slutliga inverkan av denna genomsnittliga tull på den totala tillverkningskostnaden för verksamheter där den berörda produkten används skulle bli cirka 0,09 % för alla användare, medan inverkan av samma tull på produkten i senare led i vilka den berörda produkten används, skulle bli cirka 0,05 % för tensidergruppen och cirka 0,29 % för den andra gruppen av företag.
(111)
Analysen visade även att tillverkarna av tensider erhöll lägre vinstmarginaler inom de sektorer där den undersökta produkten används. Denna grupp importerade emellertid från de berörda länderna endast cirka 2,6 % av deras totala inköp av den undersökta produkten under undersökningsperioden. Dessutom står den verksamhet vid vilken man använder fettalkoholer och blandningar av dessa endast för 24 % av deras totala omsättning. Även med en genomsnittlig dumpningstull på 5 % är den slutliga inverkan på tillverkningskostnaden för produkter som innehåller den undersökta produkten mycket begränsad och till och med försumbar i förhållande till deras totala lönsamhet.
(112)
Några tillverkare av tensider hävdade trots detta att antidumpningstullar kommer att hindra dem från att fritt köpa sina råvaror, vilket därmed skapar en snedvridning inom deras marknadssegment.
(113)
Såsom anges i skäl 120 i förordningen om preliminär tull skapar nivån på antidumpningstullarna och den eventuella inverkan på användarindustrin och marknaden i senare led, inga allvarliga hinder för import av den berörda produkten. Undersökningen bekräftade att de slutgiltiga antidumpningstullarna inte kunde skapa en snedvridning på marknaden i senare led. Det borde inte heller vara svårt för tillverkare av tensider att överföra denna relativt låga kostnadsökning på slutpriset för sina produkter. Påståendet att antidumpningstullarna skulle skapa snedvridningar på marknaden i senare led avvisas därför.
(114)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter påstod en del användare att unionstillverkarna hade vägrat leverera varor till dem och att det fanns få andra leveransalternativ. Såsom anges i skäl 120 i förordningen om preliminär tull bör emellertid den relativt låga nivån på de föreslagna åtgärderna inte utesluta möjligheten att importera den berörda produkten. Vidare hade inte unionstillverkarna full kapacitet i sin tillverkning under skadeundersökningsperioden. Det är dessutom också möjligt att importera från de övriga tredjeländer som inte är föremål för åtgärder och uppgifter från Eurostat för import av fettalkoholer och blandningar av dessa från resten av världen efter undersökningsperioden visar att denna import ökar, vilket tyder på att den påstådda risken för leveransbrist är ogrundad. Detta påstående avvisas därför.
(115)
En del användarorganisationer som inte gav sig inte till känna inom tidsfristen i punkt 5.3 i tillkännagivandet hävdade att deras synpunkter, särskilt när det gäller de eventuella verkningarna för små och medelstora företag och för specifika sektorer, inte hade återspeglats i bedömningen av unionens intresse. Det bör emellertid noteras att alla kommentarer från dessa organisationer har beaktats i denna undersökning. Vidare har vid bedömningen av unionens intresse hänsyn tagits till alla upplysningar som lämnats av de samarbetsvilliga användarna (se skäl 109). Detta påstående avvisas därför.
(116)
Flera parter hävdade att varaktigheten för åtgärderna, om de införs, borde begränsas till en period på högst två år. Enligt grundförordningen ska en slutgiltig antidumpningsåtgärd normalt sett införas för en period om fem år. Eftersom ingen av parterna kunde visa att en period om två år skulle vara tillräckligt för att motverka den skadevållande dumpningen såsom krävs enligt artikel 11.1 i grundförordningen, verkar det inte finnas någon giltig grund för att göra avsteg från den gängse varaktigheten för åtgärderna. Detta påstående avvisas därför.
(117)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på användarnas intresse, bekräftas att införandet av slutgiltiga åtgärder på import av den berörda produkten inte skulle strida mot unionens intresse, och skälen 117-121 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.
4. Slutsats om unionens intresse
(118)
På grundval av ovanstående bekräftas slutsatsen i skäl 122 i förordningen om preliminär tull, och det finns inte några tvingande skäl som talar emot införandet av slutgiltiga antidumpningstullar mot importen av fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i de berörda länderna.
G. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
1. Nivå för undanröjande av skada
(119)
Det erinras om att den vinstmarginal som användes för att beräkna vinstmålet i det preliminära skedet uppgick till 7,7 %. Klagandena har hävdat att 15 % skulle vara ett lämpligare vinstmål. I detta avseende bör det noteras att de inte har lämnat någon kontrollerbar bevisning som underbygger påståendet om att vinstmålet var för lågt. Därför föreslås att det preliminära vinstmålet på 7,7 %, som grundas på den vinstmarginal som en av klagandena hade uppnått för hela sin alkoholverksamhet under sitt sista lönsamma år före den kraftiga ökningen av den dumpade lågprisimporten, ska bekräftas.
(120)
Vissa parter hävdade att ett vinstmål på 7,7 % inte var realistiskt och var för högt. De förslog att man skulle använda en lägre vinstmarginal på mellan 3 % och 5 % för att fastställa nivån för undanröjande av skada. De underbyggde emellertid inte denna begäran med någon bevisning som visade att den vinstmarginal man föreslog var den som unionsindustrin skulle kunna uppnå om det inte hade förekommit någon dumpad import på unionsmarknaden, och godtogs därför inte.
(121)
Vissa parter har dessutom hävdat att kommissionen felaktigt fastställde nivån för undanröjande av skada på grundval av målprisunderskridandemarginalen, när den borde ha använt prisunderskridandemarginalen. Inom ramen för denna undersökning ansågs det inte lämpligt att använda prisunderskridandemarginalen för att fastställa nivån för undanröjande av skada för unionsindustrin, eftersom den inte skulle återspegla den prisnivå som skulle ha kunnat uppnås om det inte hade förekommit någon dumpad import på unionsmarknaden. Argumentet avvisades därför.
(122)
På grundval av detta kan den preliminära skademarginal, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, som anges i skäl 127 i förordningen om preliminär tull bekräftas.
2. Slutgiltiga åtgärder
2.1 Form för de slutgiltiga åtgärderna
(123)
Såsom anges i skälen 79-84 hävdade en del parter bland annat att de nuvarande åtgärderna borde upphävas eftersom händelserna efter undersökningsperioden rörande prisökningarna på den berörda produkten på unionsmarknaden var uppenbara, obestridda och av varaktig karaktär. De hävdade också att eventuella slutgiltiga åtgärder inte borde få formen av en värdetull, utan snarare borde få formen av ett mimimiimportpris.
(124)
Det anses emellertid att i detta särskilda fall är omständigheterna inte sådana att införandet av ett mimimiimportpris är motiverat. Denna form av åtgärd skulle lätt kunna kringgås med tanke på den berörda produktens karaktär och de berörda exportörernas komplexa företagsstrukturer.
(125)
Det medges emellertid att det finns en viss priskänslighet på marknaden för produkten i fråga och det vore därför rimligt att minska verkningarna av de slutgiltiga åtgärderna för unionsanvändarna för den händelse att det skulle bli betydande prisökningar på den berörda produkten. Det anses därför lämpligt att ändra formen för de slutgiltiga åtgärderna från värdetullar till specifika tullar.
(126)
Denna form av åtgärder förväntas i viss utsträckning begränsa de eventuella negativa verkningarna av åtgärderna för användarna för den händelse att priserna skulle öka kraftigt och snabbt. Om priserna å andra sidan skulle minska, skulle de specifika tullarna ändå ge tillräckligt skydd åt unionstillverkarna. De specifika tullarna grundas på de samarbetsvilliga företagens cif-värden vid export till unionen under undersökningsperioden, omräknat till euro på grundval av månatliga växelkurser, multiplicerade med den lägre av dumpnings- och skademarginalerna i enlighet med regeln om lägsta tull.
(127)
Två exporterande tillverkare hävdade härvidlag att en årlig genomsnittlig växelkurs borde användas i stället för den månatliga. Det bör dock noteras att enligt gängse praxis sker alla valutaomräkningar i antidumpningsundersökningar på grundval av månatliga växelkurser. Så var fallet även i denna undersökning. Detta krav avvisades således.
(128)
Klaganden hävdade att när man fastställde de specifika tullarna borde man använt de gällande priserna på fettalkoholer och blandningar av dessa och inte cif-värdena under undersökningsperioden. Det bör noteras att de specifika tullarna fastställs på grundval av beräkningen av dumpning och skada under undersökningsperioden. Det har inte lämnats några underbyggda argument för att basera beräkningarna av de specifika tullarna i detta fall på en period efter undersökningsperioden. Detta påstående har därför avvisats.
2.2 Införande av slutgiltiga åtgärder
(129)
Efter offentliggörandet av de provisoriska åtgärderna gav sig en potentiell exporterande tillverkare till känna och hävdade att tullsatsen för övriga företag borde fastställas till nivån motsvarande den högsta tull som fastställts och inte den högsta dumpningsmarginal som konstaterats för Indonesien. Tullsatsen för övriga företag fastställs emellertid till den övriga dumpningsmarginalen eller den övriga skademarginalen genom tillämpning av regeln om lägsta tull. Påståendet avvisades därför.
(130)
Mot denna bakgrund anser kommissionen att slutgiltiga antidumpningsåtgärder bör införas på import av den berörda produkten och att dessa, i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen och regeln om lägsta tull, bör fastställas till en nivå motsvarande de lägre av dumpnings- och skademarginalerna.
(131)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att rekommendera införande av slutgiltiga antidumpningstullar. De gavs även möjlighet att inom en viss tid efter detta meddelande av uppgifter inkomma med synpunkter. Parternas skriftliga synpunkter togs i beaktande, och undersökningsresultaten har där så varit lämpligt ändrats i enlighet med dessa.
(132)
Följande slutgiltiga antidumpningstullar föreslås:
Land
Företag
Slutgiltig specifik antidumpningstull (euro per ton netto)
Indien
VVF Limited
46,98
Alla övriga företag
86,99
Indonesien
P.T. Musim Mas
45,63
Alla övriga företag
80,34
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
51,07
Alla övriga företag
61,01
(133)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i den här förordningen gäller endast import av den berörda produkten som tillverkats av dessa företag, det vill säga de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte särskilt nämns med namn och adress i denna förordning, inbegripet enheter som är närstående de särskilt nämnda företagen, kan inte utnyttja dessa satser utan bör i stället omfattas av den tullsats som gäller för ”Alla övriga företag”.
(134)
Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller att nya produktions- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen (10) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt beträffande eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hör ihop med t.ex. denna namnändring eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer den här förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella antidumpningstullsatser.
3. Åtaganden
(135)
En indisk och en malaysisk exporterande tillverkare gjorde prisåtaganden i enlighet med artikel 8.1 i grundförordningen. Båda åtagandena innehöll ett stort antal produktgrupper (som avgjordes av den kemiska specifikationen), och varje grupp omfattades av olika minimiimportpriser, med prisskillnader mellan grupperna på upp till 25 % för den malaysiska exportören och på upp till 100 % för den indiska exportören. Priserna varierade dessutom med upp till 20 % inom grupperna, vilket innebär en mycket stor risk för korsvis kompensation. Det noteras också att den indiska exportörens åtagande inte tog upp prisvariationerna på den berörda produkten. Ytterligare risker för korsvis kompensation konstaterades hos den malaysiska exportören och dess närstående importör i unionen, som inte bara hade den malaysiska exportören som leveranskälla för den berörda produkten utan också andra leverantörer. Slutligen skulle det vara svårt för tullen att avgöra den kemiska specifikationen på den berörda produkten utan individuell analys, och övervakningen skulle på så sätt bli mycket betungande, för att inte säga praktiskt ogenomförbar. Åtagandena avvisades därför. Om marknadsförhållandena påtagligt skulle ändras efter införandet av de slutgiltiga åtgärderna, får kommissionen på eget initiativ se över formen på de gällande åtgärderna för att bedöma om åtgärderna har lett till förväntat resultat när det gäller att undanröja skadan och huruvida en ändring av formen för åtgärderna är motiverad.
4. Slutgiltigt uttag av preliminär antidumpningstull
(136)
Med hänsyn till storleken på de dumpningsmarginaler som fastställts och omfattningen av den skada som unionsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av de preliminära antidumpningstullar som infördes genom förordningen om preliminär tull bör tas ut slutgiltigt, upp till en nivå som motsvarar beloppen för de slutgiltiga antidumpningstullar som införs genom denna förordning. Om de slutgiltiga tullarna är lägre än de preliminära tullarna, bör de belopp frisläppas för vilka det preliminärt ställts säkerhet utöver beloppen för de slutgiltiga antidumpningstullarna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av mättade fettalkoholer med en kolkedjelängd på C8, C10, C12, C14, C16 eller C18 (dock ej grenade isomerer), inbegripet enkla mättade fettalkoholer (även kallade ”single cuts”) och blandningar som i huvudsak innehåller en kombination av kolkedjelängderna C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (vanligtvis klassificerade som C8-C10), blandningar som i huvudsak innehåller en kombination av kolkedjelängderna C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (vanligtvis klassificerade som C12-C14) och blandningar som i huvudsak innehåller en kombination av kolkedjelängderna C16-C18, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 och ex 3823 70 00 (Taric-nummer 2905168510, 2905190060, 3823700011 och 3823700091), med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Land
Företag
Slutgiltig antidumpningstull (euro per ton netto)
Taric-tilläggsnummer
Indien
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Alla övriga företag
86,99
B999
Indonesien
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Alla övriga företag
80,34
B999
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd., Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Alla övriga företag
61,01
B999
3. I de fall varor skadats före övergången till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller ska betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (11) ska antidumpningstullen, beräknad på grundval av de belopp som anges ovan, minskas med en procentsats som motsvarar fördelningen av det pris som faktiskt betalats eller ska betalas.
4. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt förordning (EU) nr 446/2011 ska tas ut slutgiltigt. De belopp för vilka säkerhet ställts och som överskrider den slutgiltiga antidumpningstullsatsen ska frisläppas.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 november 2011.