ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 918/2012 НА КОМИСИЯТА
от 5 юли 2012 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение във връзка с определенията, изчисляването на нетните къси позиции, покритите суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, прагове за уведомяване, прагове на ликвидност за отмяна на ограниченията, значителен спад в стойността на финансови инструменти и неблагоприятните събития
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение (1), и по-специално член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 7, параграф 3, член 13, параграф 4, член 23, параграф 7 и член 30 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат някои мерки във връзка с късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение. Съгласно член 42 от Регламент (ЕС) № 236/2012 Комисията има правомощие да приема делегирани актове, допълващи разпоредбите на посочения регламент в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Настоящият делегиран акт допълва и изменя определени несъществени елементи.
(2)
Разпоредбите на настоящия регламент са тясно свързани, тъй като праговете за уведомяване и публикуване и определянето на непокритите суапи за кредитно неизпълнение зависят от определенията и методите за изчисляване на къси позиции, докато разпоредбите за значителния спад в стойността на финансовите инструменти, за спада в ликвидността на пазарите на държавни дългови инструменти и определянето на неблагоприятните събития са неразривно свързани. С цел да се гарантира съгласуваност между различните разпоредби относно късите продажби, които следва да влязат в сила едновременно, е подходящо всички изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 разпоредби да се включат в един регламент.
(3)
В Регламент (ЕС) № 236/2012 се съдържат някои определения. За по-голяма яснота и правна сигурност е целесъобразно да се предвидят допълнителни разпоредби във връзка с определенията по член 2, параграф 1, и по-специално в случаите, когато се приема, че дадено физическо или юридическо лице притежава финансов инструмент за целите на определението за „къса продажба“, както и по-подробно уточняване кога дадено физическо или юридическо лице „притежава“ акция или дългов инструмент за целите на Регламент (ЕС) № 236/2012. Целта на подробните указания е да се гарантира, че Регламент (ЕС) № 236/2012 постига заложените в него резултати по последователен начин въпреки различните подходи, застъпени в законодателствата на държавите членки. Понастоящем понятията за собственост и притежание по отношение на ценните книжа в държавите членки не са хармонизирани, но се предвижда разпоредбите на Регламент (ЕС) № 236/2012 да се прилагат само за късите продажби и да не засягат бъдещите правни тенденции, като например хармонизирането на законодателството.
(4)
Регламент (ЕС) № 236/2012 налага ограничения и задължения (като например изисквания за уведомяване и публикуване) за физически или юридически лица, които притежават или откриват нетни къси позиции в акции и държавни дългови инструменти. Дългите и късите позиции в акции и държавни дългови инструменти могат да бъдат притежавани и остойностявани по различни начини. За да се гарантира последователен подход и желаното действие на мерките относно късите позиции в акции и държавни дългови инструменти, е необходимо допълнително да се уточни начинът на изчисляване на нетните къси позиции. Късите продажби могат да се извършват чрез единични инструменти или чрез портфейли от държавни дългови инструменти, поради което е необходимо да се определи как късите продажби чрез портфейл са включени в тези изчисления. С цел да се осигури солиден подход спрямо изчисляването на нетните къси позиции, е необходимо дългите позиции в акции да бъдат определени по по-ограничителен начин, отколкото късите позиции. Тъй като стойността на някои финансови инструменти зависи от колебанието в цените на базовите инструменти, е необходимо да се определи начин за отчитането на този фактор. Определя се моделът, коригиран с коефициента делта, тъй като той е широко приет в практиката.
(5)
Нетните къси позиции се изчисляват въз основа на дългите и късите позиции, притежавани от физическо или юридическо лице. Дългите и късите позиции обаче могат да бъдат притежание на различни субекти в група или в различни фондове, начело на които стои управител. Големите нетни къси позиции могат да се прикрият чрез разпределянето им сред субекти в група или между различни фондове. С цел да се ограничи неизпълнението на изискванията за уведомяване и докладване на къси позиции и да се гарантира, че по този начин се предоставят реални и представителни данни, са необходими по-подробни разпоредби, в които се посочва как да се извършва изчисляването на нетните къси позиции за субекти в група и за управители на фондове. С оглед прилагането на тези разпоредби е необходимо да се определи значението на понятието „инвестиционна стратегия“, за да се поясни късите позиции на кои субекти в група и на кои фондове следва да се сумират. Налага се също така да се определи понятието „управленски дейности“, за да се поясни късите позиции на кои фондове следва да се сумират. С цел да се гарантира извършването на уведомленията е необходимо да се определи за кои субекти в група или в различни фондове се изисква да извършват изчисленията и уведомленията.
(6)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат ограничения върху сключването на сделки с непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но се допускат сделки с покрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, сключени за целите на законното хеджиране. Могат да бъдат хеджирани множество активи и пасиви, като се използват суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но в редица случаи разграничението между законно хеджиране и спекулации може да се окаже трудно. Вследствие на това е необходимо подробно и допълнително уточнение относно случаите, в които може да бъде прието, че даден суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент е покрит. Когато е необходимо да се определи последователно количествен показател на корелация, следва да се използва прост, широко приет и разбираем показател, какъвто е корелационният коефициент на Пирсън (Pearson), изчислен като ковариация на две променливи, разделена на продукта на техните стандартни отклонения. Съчетанието на активи и пасиви с цел постигане на оптимално хеджиране на практика е трудно поради нееднаквите характеристики на различните активи и пасиви и честите колебания в техните стойности. Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква пропорционален подход към мерките и при определянето на непокрит суап за кредитно неизпълнение, поради което е необходимо да се определи как да се прилага пропорционален подход към активи и пасиви, хеджирани с покрит суап за кредитно неизпълнение. Макар че в Регламент (ЕС) № 236/2012 не се предписва конкретна степен на корелационна зависимост, необходима за покрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, следва да се уточни, че тази зависимост следва да бъде значителна.
(7)
Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква физическите или юридическите лица, притежаващи нетна къса позиция в държавен дългов инструмент, чийто размер надвишава определен праг, да уведомят съответния компетентен орган за тази позиция. Поради това е необходимо този праг да бъде съответно уточнен. За минималните стойности, които не биха оказали значително въздействие върху съответния пазар на държавни дългови инструменти, не следва да се изисква уведомяване, като наред с останалите елементи прагът следва да отчита ликвидността на всеки отделен пазар на облигации и размера на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти, както и целите на тази мярка.
(8)
Данните, необходими за изчисляването на прагове за уведомяване за нетните къси позиции, свързани с емитираните държавни дългови инструменти, няма да бъдат налични към датата на влизане в сила на настоящия регламент. Следователно двата критерия, използвани при определянето на първоначалните прагове за уведомяване към датата на публикуване, следва да бъдат на първо място общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавен дълг, и на второ - съществуването на ликвиден фючърсен пазар за тези инструменти. Преразгледаните прагови стойности следва да бъдат приети, когато са налице съответните данни по всички критерии.
(9)
Когато ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти падне под определен праг, ограниченията за инвеститорите, извършващи непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти, могат да бъдат временно отменени с цел да се насърчи ликвидността на този пазар. При наличието на значителен спад в стойността на даден финансов инструмент на място за търговия компетентните органи могат да забранят или ограничат късите продажби, или по друг начин да намалят сделките със съответния инструмент. Поради наличието на множество разнообразни инструменти е необходимо да се определи прагът за всеки отделен клас финансови инструменти, като се отчетат различията, като например тези между инструментите и колебанията в стойността им на съответните пазари.
(10)
В настоящия регламент не е посочен праг за значителен спад в стойността на цената на дял в ПКИПЦК, допуснат за търговия на организиран пазар, с изключение на търгувани на организиран пазар фондове, които са ПКИПЦК, тъй като, макар да е възможно цената да варира свободно на мястото за търговия, към нея се прилага правило, установено в Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (2), което поддържа цените близо до стойността на нетните активи на ПКИПЦК. Не се посочва праг за значителен спад в стойността на деривати, различни от тези, които са определени в настоящия регламент.
(11)
В настоящия регламент са разяснени правомощията за намеса на съответните компетентни органи и Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), който е учреден и изпълнява своите правомощия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3), по отношение на неблагоприятни събития или тенденции. Необходимо е съставянето на списък на тези събития, за да се осигури прилагането на последователен подход, като същевременно се позволи предприемането на подходящи действия при възникването на неблагоприятни събития или тенденции.
(12)
Поради съображения, свързани с правната сигурност, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила в същия ден като Делегиран регламент (ЕС) № 919/2012 на Комисията (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят подробни правила, допълващи следните членове от Регламент (ЕС) № 236/2012:
-
член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за собственост и къса продажба,
-
член 3, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробно случаите, в които се изчисляват нетните къси позиции и методите на изчисляването им, както и определението за притежание,
-
член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и методите за изчисляване за групи и дейности по управление на фондове,
-
член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага за уведомяване за значителни къси позиции в държавни дългови инструменти,
-
член 13, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага на ликвидност за отмяна на ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти,
-
член 23, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на понятието за значителен спад на стойността на финансовите инструменти, различни от ликвидни акции,
-
член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробни критерии и фактори, вземани предвид при определянето на случаи, в които възникват неблагоприятните събития или тенденции по членове 18-21 и член 27, и заплахите, посочени в член 28, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„група“ означава правните субекти, които са контролирани предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква е) от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), и отделното физическо или юридическо лице, което контролира такова предприятие;
б)
„наднационален емитент“ означава емитент по смисъла на член 2, параграф 1, буква г), подточки i), iv), v) и vi) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА II
ДОПЪЛНИТЕЛНИ УКАЗАНИЯ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЕНИЯТА ПО ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 2 И ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА а)
Член 3
Указания относно понятието „собственост“ и определяне на къса продажба
1. За целите на определянето на къса продажба при необходимост се преценява дали за дадено физическо или юридическо лице се смята, че притежава финансов инструмент при наличието на законно право на собственост или действително притежаване, като за целта се прилага действащото законодателство за късата продажба на съответната акция или дългов инструмент. Когато физически или юридически лица са действителните собственици на дадена акция или дългов инструмент, се смята, че съответните акция или дългов инструмент са собственост на крайния действителен собственик, включително когато акцията или дълговият инструмент се държат от представител. За целите на настоящия член действителният собственик е инвеститорът, който поема икономическия риск, свързан с придобиването на финансов инструмент.
2. За целите на член 2, параграф 1, буква б), подточки i), ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 236/2012 понятието „къса продажба“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от същия регламент не включва:
а)
продажба на финансови инструменти, които са били прехвърлени съгласно споразумение за предоставяне на ценни книжа на заем или за репо сделка, при условие че ценните книжа или ще бъдат върнати, или прехвърлителят ще ги изземе обратно, така че сетълментът да може да се извърши на дължимата дата;
б)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е закупило финансовия инструмент преди продажбата, но към момента на нейното извършване не е получило финансовия инструмент, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент;
в)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е упражнило опция или подобен иск върху него, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент.
Член 4
Притежание
Смята се, че физическо или юридическо лице притежава акция или дългов инструмент за целите на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012 при следните обстоятелства:
а)
физическото или юридическото лице притежава акция или дългов инструмент в съответствие с член 3, параграф 1;
б)
налице е иск за принудително изпълнение за прехвърляне на собствеността върху акцията или дълговия инструмент на физическото или юридическото лице в съответствие с приложимия закон към съответната продажба.
ГЛАВА III
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ПО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА б)
Член 5
Нетни къси позиции в акции - дълги позиции
1. Притежанието на акция чрез дълга позиция в портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. Всяка експозиция чрез финансов инструмент, различен от акция, която предоставя финансово предимство в случай на нарастване на цената на акцията, както е посочено в член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, означава всяка експозиция към акционерен капитал чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 1.
Експозицията, посочена в първа алинея, зависи от стойността на акцията, по отношение на която трябва да бъде изчислена дадена нетна къса позиция и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на акцията.
Член 6
Нетни къси позиции в акции - къси позиции
1. Късата продажба на акция чрез къса продажба на портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в приложение I, част 1, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на акцията, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
Член 7
Нетни къси позиции в акции - общи положения
За целите на нетните къси позиции, посочени в членове 5 и 6, се вземат предвид следните критерии:
а)
без значение е дали е бил договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи;
б)
късите позиции във финансови инструменти, даващи основание за иск за неемитирани акции, както и правата на записване, конвертируемите облигации и другите сравними инструменти, не се смятат за къси позиции при изчисляването на нетна къса позиция.
Член 8
Нетни къси позиции в държавен дългов инструмент - дълги позиции
1. За целите на настоящия член и на приложение II ценообразуване означава доходността или - когато няма печалба за някой от съответните активи или пасиви, или когато печалбата е неподходяща система за съпоставка между съответните активи или пасиви - цената. Притежаването на държавен дългов инструмент чрез дълга позиция в портфейл от държавни дългови инструменти на различни емитенти на държавен дълг се взема предвид във връзка с този държавен дългов инструмент до степента, в която посоченият инструмент е представен в този портфейл.
2. За целите на член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 всяка експозиция чрез инструмент, различен от държавен дългов инструмент, която дава финансово предимство в случай на повишаване на цената на държавния дългов инструмент, означава всяка експозиция чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 2, при условие че тяхната стойност зависи от стойността на държавния дългов инструмент, по отношение на които трябва да се изчисли дадена нетна къса позиция, и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на държавния дългов инструмент.
3. При условие че има висока корелация в съответствие с член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и с параграфи 4 и 5, всички нетни притежания на държавен дългов инструмент на даден емитент на държавен дълг, който е във висока корелация с ценообразуването на държавния дългов инструмент във всяка къса позиция, се включват в изчисляването на дългата позиция. Не се включват държавните дългови инструменти от емитенти, намиращи се извън Съюза.
4. За активи с ликвидна пазарна цена високата корелация между цената на дългов инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на задължението на съответния емитент на държавни дългови инструменти се измерва посредством данните за минали периоди, като се използват ежедневно претеглени данни, събрани за 12-месечния период, предхождащ позицията в държавния дългов инструмент. За активи, за които няма ликвиден пазар, или когато ценовите данни обхващат период, по-малък от 12 месеца, се използва подходящ начин на измерване с подобна продължителност.
5. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се приема, че дългов инструмент и емитиран държавен дългов инструмент имат висока корелация, когато корелационният коефициент на Пирсън (Pearson) е най-малко 80 % между цената на дълговия инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на дадения държавен дългов инструмент за съответния период.
6. Ако впоследствие позицията изгуби високата си корелация въз основа на непрекъснат 12-месечен срок, тогава държавният дългов инструмент на емитент, чиито държавни дългови инструменти преди са имали висока корелация, вече не може да бъде отчитан при изчисляването на дълга позиция. Независимо от това не се счита, че позициите губят високата си корелация, когато е налице временен спад в нивото на корелация на държавните дългови инструменти за не повече от 3 месеца под нивото, посочено в параграф 4, при условие че през този 3-месечен период коефициентът на корелация е най-малко 60 %.
7. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 9
Нетни къси позиции в държавни дългови инструменти - къси позиции
1. Късата продажба на държавен дългов инструмент чрез продажба на портфейл от държавни дългови инструменти също се взема предвид във връзка с посочения инструмент до степента, в която този инструмент е представен в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в член 8, параграф 2, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на държавния дългов инструмент, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
3. Всички суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, свързани с емитент на такива инструменти, се включват в изчислението на нетните къси позиции в посочените държавни дългови инструменти. Продажбите на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се смятат за дълги позиции, а покупките на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти - за къси позиции.
4. Ако позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент се използва за хеджирането на риск, различен от свързания с държавния дългов инструмент риск, стойността на хеджирания риск не може да се разглежда като дълга позиция, когато се изчислява дали физическо или юридическо лице има нетна къса позиция в емитираните държавни дългови инструменти на емитент на такива инструменти.
5. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 10
Метод за изчисляване на нетните къси позиции във връзка с акции
1. За целите на изчисляването на нетните къси позиции в акции съгласно член 3, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се използва моделът, коригиран с коефициента делта, за акциите, посочен в приложение II.
2. При всички извършени от физическо или юридическо лице изчисления на дълга и къса позиция по отношение на едни и същи акции се използват едни и същи методи.
3. При изчисляването на нетните къси позиции се отчитат сделките с всички финансови инструменти - без значение дали са извършени на мястото за търговия или извън него - които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или стойността на акцията.
Член 11
Изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти
1. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетните къси позиции в държавни дългови инструменти се изчисляват, като се вземат предвид сделките с всички финансови инструменти, които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или доходността на държавния дългов инструмент. Използва се коригираният с коефициента делта модел за държавни дългови инструменти, установен в приложение II.
2. В съответствие с член 3, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012 позициите се изчисляват за всеки отделен емитент на държавни дългови инструменти, по отношение на който дадено физическо или юридическо лице притежава къса позиция.
ГЛАВА IV
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ВЪВ ФОНДОВЕ ИЛИ ГРУПИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА в)
Член 12
Метод за изчисляване на позициите при дейности, свързани с управлението на няколко фонда или портфейла
1. Съгласно член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 изчисляването на нетните къси позиции по отношение на даден емитент се извършва поотделно за всеки фонд, без оглед на правната му форма, и за всеки управляван портфейл.
2. За целите на членове 12 и 13 се прилагат следните определения:
а)
„инвестиционна стратегия“ означава стратегия, която управляващият субект следва по отношение на даден емитент и с която цели откриването на нетна къса позиция или нетна дълга позиция чрез сделки с различни финансови инструменти, емитирани от съответния емитент или свързани с него;
б)
„дейности по управление“ означава управление на фондове без оглед на тяхната правна форма и управление на портфейли в съответствие с мандата, предоставен от клиенти, въз основа на преценка за всеки отделен клиент, когато тези портфейли включват един или повече финансови инструменти;
в)
„управляващ субект“ означава юридическо лице или субект, включително подразделение, звено или отдел, който управлява по своя преценка фондове или портфейли съгласно предоставения му мандат.
3. Управляващият субект сумира нетните къси позиции в управляваните от него фондове и портфейли, за които се следва една и съща инвестиционна стратегия по отношение на даден емитент.
4. При прилагането на горепосочения метод управляващият субект:
а)
отчита позициите във фондове и портфейли, чието управление му е възложено от трета страна;
б)
изключва позициите във фондове и портфейли, чието управление е възложено на трета страна.
Управляващият субект докладва и, когато това се изисква, оповестява нетната къса позиция, получена в резултат от прилагането на параграфи 3 и 4, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
5. Когато един и същ правен субект извършва дейности по управление наред с дейности, несвързани с управление, той прилага описания в параграфи 1-3 метод само към дейностите по управление, като докладва и оповестява нетните къси позиции, получени в резултат от прилагането на този метод.
6. За несвързаните с управление дейности, в резултат на които правен субект придобива нетни къси позиции за своя сметка, той извършва изчислението на нетната къса позиция по отношение на даден емитент в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, докладва и оповестява получените нетни къси позиции.
Член 13
Метод за изчисляване на позиции за правни субекти в състава на група, които имат дълги или къси позиции по отношение на даден емитент
1. За всеки правен субект, влизащ в състава на група, изчислението на нетната къса позиция се извършва в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012. Конкретният правен субект или, от негово име - групата, в чийто състав влиза, докладва и оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли прага за уведомяване или оповестяване. Когато един или повече правни субекти, влизащи в състава на група, се явяват управляващи субекти, те прилагат метода, описан в член 12, параграфи 1-4, във връзка с дейностите по управление на фондове и портфейли.
2. Нетните къси и дълги позиции на всички правни субекти, влизащи в състава на група, се сумират и прихващат, с изключение на позициите на управляващите субекти, които извършват дейности по управление. Групата докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване.
3. Когато нетна къса позиция достигне или премине прага за уведомяване по член 5 или прага за оповестяване по член 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012, правният субект, влизащ в състава на група, докладва и оповестява в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетната къса позиция по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 1, при условие че на равнището на групата нито една нетна къса позиция, изчислена съгласно параграф 2, не достига или не преминава прага за уведомяване или оповестяване. Определеният за тази цел правен субект докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция на равнището на групата по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 2, когато:
i)
нито един правен субект, влизащ в състава на групата, не е достигнал или преминал прага за уведомяване или оповестяване;
ii)
прагът за уведомяване или оповестяване е достигнат или преминат едновременно от самата група и от някой от влизащите в състава ѝ правни субекти.
ГЛАВА V
ПОКРИТИ ПОЗИЦИИ В СУАПИ ЗА КРЕДИТНО НЕИЗПЪЛНЕНИЕ ПО ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 2
Член 14
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи:
а)
по отношение на хеджирането за целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и служи за хеджиране срещу риска от спад в стойността на активите или пасивите, който е в корелация с риска от спад в стойността на държавните дългови инструменти, към които се отнася суапът за кредитно неизпълнение, и когато тези активи или пасиви се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в същата държава членка;
б)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в държавата членка, с чиито дългови инструменти е свързан суапът за кредитно неизпълнение, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка, включително нейно министерство, агенция или дружество със специално предназначение, или когато държавата членка е федерална държава - един от членовете, съставящи федерацията;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18;
в)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до емитент на държавни дългови инструменти, когато емитентът на държавните дългови инструменти, свързани със суапа за кредитно неизпълнение, е гарант или акционер, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18.
2. За целите на параграф 1, буква а) трябва да е налице корелация между стойността на хеджирания актив или пасив и стойността на държавните дългови инструменти, с които е свързан, както е посочено в член 18.
Член 15
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, когато длъжникът е установен в повече от една държава членка или активите или пасивите се намират в повече от една държава членка
1. Когато длъжникът или контрагентът по даден актив или пасив е установен в повече от една държава членка, позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
дружеството майка е установено в една държава членка, дъщерното дружество е установено в друга държава членка и заемът е отпуснат на дъщерното дружество. Когато е налице експлицитна или имплицитна подкрепа от страна на дружеството майка за кредитирането на дъщерното дружество, се допуска суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти да се купуват в държавата членка, където е установено дружеството майка, а не в държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
б)
холдинг майка притежава или контролира оперативно дъщерно дружество в друга държава членка. Ако емитент на облигацията е дружеството майка, а хеджираните активи и приходи са собственост на дъщерното дружество, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
в)
за хеджиране на експозиция към дружество в една държава членка, което е инвестирало в държавни дългови инструменти на втора държава членка до такава степен, че би било сериозно засегнато при значителен спад в стойността на държавните дългови инструменти на втората държава членка, при условие че това дружество е установено в двете държави членки. Когато корелацията между риска и дълговите инструменти на втората държава членка е по-голяма от корелацията между риска и дълговите инструменти на държавата членка, в която е установено дружеството, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към втората държава членка.
2. Позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
когато длъжникът или контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е дружество с дейност на цялата територия на Съюза, или експозицията, която се хеджира, се отнася до Съюза или до държавите членки, чиято валута е еврото, се допуска тази експозиция да се хеджира с подходящ европейски индекс или индекс на еврозоната, който отразява суапите за кредитно неизпълнение по държавни облигации;
б)
когато контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е наднационален емитент, се допуска рискът от контрагента да се хеджира с подходящо избрано портфолио от суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се до гарантите или акционерите на този субект.
Член 16
Обосновка на непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
По искане на компетентния орган всяко физическо или юридическо лице, което открива позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти:
а)
обосновава пред компетентния орган кои от изброените в член 15 случаи са били изпълнени към момента на откриване на позицията;
б)
доказва пред компетентния орган, че през целия период, в който държи суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, критерият за корелация по член 18 и изискванията за пропорционалност по член 19 са изпълнени по отношение на съответната позиция в този суап.
Член 17
Хеджирани активи и пасиви
Ако са изпълнени условията, посочени в членове 15 и 18 от Регламент (ЕС) № 236/2012, активите и пасивите могат да се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти в следните случаи:
а)
дълга позиция в държавни дългови инструменти на съответния емитент;
б)
всяка позиция или всеки портфейл, които се използват във връзка с хеджиране на експозиции към емитент на държавни дългови инструменти, отнасящи се до суапи за кредитно неизпълнение;
в)
всички активи и пасиви, които се отнасят до субекти от обществения сектор в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Това обхваща експозиции към централната, регионалната и местната администрация, към субектите от обществения сектор или всяка експозиция, гарантирана от съответния субект, и може да включва финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
г)
експозиции към субекти от частния сектор, установени в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Въпросните експозиции включват, но не се ограничават до заеми, кредитен риск от контрагента (включително потенциална експозиция, когато за нея се изисква регулаторен капитал), вземания и гаранции. Активите и пасивите включват, но не се ограничават до финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
д)
всички непреки експозиции към някой от горепосочените субекти, които се дължат на експозиция към индекси, фондове или дружества със специално предназначение.
Член 18
Критерии за корелация
1. Посоченият в настоящата глава критерий за корелация се счита за изпълнен в един от следните случаи:
а)
критерият за количествена корелация е изпълнен, когато корелационният коефициент на Пирсън за цената на активите и пасивите и цената на държавните дългови инструменти, изчислен въз основа на изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, непосредствено предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, достигне стойност от 70 %;
б)
критерият за качествена корелация е изпълнен, когато се достигне значима корелация, която се основава на подходящи данни за изминал период и показва зависимост, която не е от временен характер. Корелацията се изчислява въз основа на данните за изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, и се сравняват с текущия период. Ако се установи, че преобладаващите през съответния период условия са сходни с условията към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, или с условията, които биха могли да настъпят през периода на хеджиране на експозицията, се използва различен период. При активите, за които няма ликвидна пазарна цена или достатъчно данни за сравнение с изминали периоди, се използва подходящо приближение.
2. Критерият за корелация по параграф 1 се счита за изпълнен, ако може да се докаже, че:
а)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чийто собственик е емитентът на държавни дългови инструменти, до предприятие, в което емитентът притежава мнозинство от акциите с право на глас, или до предприятие, чиито дългове се гарантират от емитента на държавни дългови инструменти;
б)
експозицията, която се хеджира, се отнася до регионална, местна или общинска администрация на държава членка;
в)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чиито парични потоци в значителна степен зависят от поръчки от страна на емитент на държавни дългови инструменти или от проект, който е изцяло или в значителна степен финансиран или поет от емитент на държавни дългови инструменти, като например инфраструктурен проект.
3. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава факта, че критерият за корелация е бил изпълнен към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
Член 19
Пропорционалност
1. Когато при определяне на това, дали размерът на позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти отговаря на размера на хеджираните експозиции, не е възможно пълно хеджиране, не се изисква точно съответствие и се допуска ограничено завишаване съгласно параграф 2. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава защо не е възможно да се постигне точно съответствие.
2. Когато това е оправдано от естеството на активите и пасивите, които се хеджират, и тяхното отношение към размера на задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, които задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение, за хеджиране на дадения размер на експозициите се задържа по-голям размер от суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти. Това обаче се позволява, само когато се установи, че за компенсиране на степента на риска, свързан със съответния портфейл, е необходим по-голям размер на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, като се отчетат следните фактори:
а)
размер на номиналната позиция;
б)
коефициент на чувствителност на експозициите към задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, когато тези задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение;
в)
динамичен или статичен характер на избраната стратегия за хеджиране.
3. Лицето, което държи съответната позиция, е длъжно да гарантира, че неговата позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти винаги е пропорционална и че нейното времетраене, доколкото това е възможно предвид преобладаващите пазарни правила и ликвидността, максимално съответства на времетраенето на експозициите, които се хеджират, или на периода, за който лицето възнамерява да държи експозицията. Ако експозициите, които се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение, са ликвидирани или откупени, те трябва да се заменят с еквивалентни експозиции или позицията в суапа за кредитно неизпълнение трябва да се намали или да се отстрани по друг начин.
4. Ако позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е била покрита в момента на откриването ѝ, тя впоследствие не се разглежда като непокрита, ако преобразуването ѝ в непокрита позиция се дължи единствено на движение в пазарната стойност на хеджираните експозиции или на стойността на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
5. При всички случаи, когато страните приемат, че дадена позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е резултат от техните задължения като членове на централен контрагент, който извършва клиринг на сделки със суапове за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и от действието на правилата на този централен контрагент, такава позиция се разглежда като недоброволно открита от съответната страна позиция, поради което не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 20
Метод за изчисляване на непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позицията на физическо или юридическо лице в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти представлява неговата нетна позиция.
2. При изчисляване на размера на допустимите рискове, които са хеджирани или предстои да бъдат хеджирани чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, се прави разграничение между статични и динамични стратегии за хеджиране. При статично хеджиране, като преки експозиции към държава или към органи от нейния обществен сектор, като мярка се използва размерът на загубата в случай на внезапно неизпълнение от страна на субекта, към който има експозиции лицето, държащо съответната позиция. Получената стойност се сравнява с нетната условна стойност на позицията в суапа за кредитно неизпълнение.
3. При изчисляване на размера на рисковете, коригирани според пазарната стойност, за които се изисква динамична стратегия за хеджиране, изчисленията трябва да се правят с отчитане на риска, а не въз основа на условни стойности, като се взема предвид степента, до която дадена експозиция може да нарасне или да спадне през своето времетраене, както и относителната променливост на активите и пасивите, които се хеджират, както и на съответните държавни дългови инструменти. Ако активът или пасивът, хеджиран чрез позицията в суап за кредитно неизпълнение, е различен от референтния актив на суапа за кредитно неизпълнение, се прилага корекция с коефициент бета.
4. Непреките експозиции към рискове, например посредством индекси, фондове, дружества със специално предназначение, както и към позиции в суапи за кредитно неизпълнение, се отчитат пропорционално на степента, в която референтният актив, пасив или суап за кредитно неизпълнение е представен в индекса, фонда или в друг механизъм.
5. Стойността на допустимия портфейл от активите или пасивите, които трябва да бъдат хеджирани, се изважда от стойността на държаната нетна позиция в суапи за кредитно неизпълнение. Ако получената стойност е положителна, позицията се счита за непокрита позиция в суапи за кредитно неизпълнение по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА VI
ПРАГОВЕ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ ОТНОСНО НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ В ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 7, ПАРАГРАФ 3
Член 21
Прагове за уведомяване относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти
1. Стойността на прага, при който се изисква уведомяване на съответния компетентен орган относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти, представлява процент от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
2. Прагът за докладване се изразява в парична стойност. Тази парична стойност се определя, като към емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавни дългови инструменти се прилага процентен праг и получената стойност се закръглява на най-близкото цяло число в милиони евро.
3. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, се преразглежда и актуализира на всяко тримесечие, за да се отразят промените в общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
4. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, и общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти се изчисляват в съответствие с метода за изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти.
5. Първоначалният размер и последователните нарастващи равнища за всеки емитент на държавни дългови инструменти се определят въз основа на следните фактори:
а)
праговете не налагат уведомяване относно нетни къси позиции с минимална стойност по отношение на който и да било емитент на държавни дългови инструменти;
б)
общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти и средния размер на държаните от участници на пазара позиции в емитирани държавни дългови инструменти на този емитент на държавни дългови инструменти;
в)
ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти за всеки емитент на държавни дългови инструменти, включително, когато е необходимо, ликвидността на фючърсния пазар за конкретните държавни дългови инструменти.
6. Като се отчетат изложените в параграф 5 фактори, съответните прагове за уведомяване относно началния размер, които трябва да се отчитат за всеки емитент на държавни дългови инструменти, представляват процент, който се равнява на 0,1 % или 0,5 % от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти. Процентът, който следва да се прилага за всеки емитент на държавни дългови инструменти, се определя чрез описаните в параграф 5 критерии, така че за всеки емитент на държавни дългови инструменти се установява един от двата процентни прага, използвани за изчисляването на паричните стойности, които са от значение за уведомлението.
7. В деня на влизане в сила на настоящия регламент важат следните две категории начални прагове:
а)
начален праг от 0,1 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е от 0 до 500 милиарда евро;
б)
праг от 0,5 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е над 500 милиарда евро или когато за конкретните държавни дългови инструменти съществува ликвиден фючърсен пазар.
8. Последователните нарастващи равнища се определят на 50 % от началните прагове и са:
а)
всеки 0,05 % над началния праг за уведомяване от 0,1 %, като се започва от равнище 0,15 %;
б)
всеки 0,25 % над началния праг за уведомяване от 0,5 %, като се започва от равнище 0,75 %.
9. Емитентът на държавни дългови инструменти преминава в подходящата прагова група, когато това е обосновано от промяна в пазара на държавни дългови инструменти на емитентa на държавни дългови инструменти и промяната е наблюдавана най-малко в продължение на една календарна година, като се прилагат посочените в параграф 5 фактори.
ГЛАВА VII
ПАРАМЕТРИ И МЕТОДИ ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПРАГА НА ЛИКВИДНОСТ ЗА ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА ОГРАНИЧЕНИЯТА ВЪРХУ КЪСИ ПРОДАЖБИ НА ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 13, ПАРАГРАФ 4
Член 22
Методи за изчисляване и определяне на прага на ликвидност за преустановяване на ограниченията върху къси продажби на държавни дългови инструменти
1. Стойността за ликвидността на емитираните държавни дългови инструменти, която следва да се използва от всеки компетентен орган, е отношението между оборота, който се определя като обща номинална стойност на търгуваните държавни дългови инструменти, и кошница от базови показатели с различен матуритет.
2. Временно преустановяване на ограниченията върху непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти може да последва тогава, когато оборотът за даден месец спадне под петия процентил на месечния обем на сделките за предходните дванадесет месеца.
3. За извършване на тези изчисления всеки компетентен орган използва налични представителни данни от едно или повече места за търговия, от извънборсова търговия или от двата посочени източника и информира ЕОЦКП за използваните данни.
4. Преди компетентните органи да упражнят правомощието си да преустановят ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти, те гарантират, че значителният спад в ликвидността не е следствие от сезонни въздействия.
ГЛАВА VIII
ЗНАЧИТЕЛЕН СПАД В СТОЙНОСТТА НА ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ЛИКВИДНИ АКЦИИ, СЪГЛАСНО ЧЛЕН 23
Член 23
Значителен спад в стойността на финансови инструменти, различни от ликвидни акции
1. При акция, различна от ликвидна акция, значителен спад в стойността в рамките на един ден за търговия в сравнение с цената на затваряне в предходния ден за търговия означава:
а)
намаление на цената на акцията с 10 % или повече, когато акцията е включена в основния национален индекс на дяловите ценни книжа и е базов финансов инструмент за дериватен договор, допуснат до търговия на място за търговия;
б)
намаление на цената на акцията с 20 % или повече, когато цената на акцията е равна на или по-висока от 0,50 EUR или еквивалента в местна валута;
в)
намаление на цената на акцията с 40 % или повече във всички останали случаи.
2. За значителен спад в стойността на държавна облигация се счита увеличение на доходността със 7 % или повече по цялата крива на доходност в рамките на един ден за търговия по отношение на съответния емитент на държавни дългови инструменти.
3. За значителен спад в стойността на корпоративна облигация се счита увеличение на доходността на тази корпоративна облигация с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия.
4. За значителен спад в стойността на инструмент на паричния пазар се счита намаление на цената на този инструмент с 1,5 % или повече в рамките на един ден за търговия.
5. За значителен спад в стойността на фонд, търгуван на организиран пазар, включително фондове, търгувани на организиран пазар, представляващи предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), се счита намаление на цената на този фонд, търгуван на организиран пазар, с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия. Фонд, търгуван на организиран пазар, който използва заети средства, се коригира със съответния коефициент на задлъжнялост, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства. Фонд, търгуван на организиран пазар, който е обратен на борсовия индекс, се коригира с коефициент от -1, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства.
6. Когато дериват, включително финансови договори за разлики, се търгува на място за търговия и има за базов финансов инструмент единствено финансов инструмент, за който в настоящия член и в член 23, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 е посочен значителен спад в цената, се счита, че значителният спад в цената на този дериватен инструмент е настъпил тогава, когато значително е спаднала цената на базовия финансов инструмент.
ГЛАВА IX
НЕБЛАГОПРИЯТНИ СЪБИТИЯ ИЛИ ТЕНДЕНЦИИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 30
Член 24
Критерии и фактори, които следва да се отчитат, когато се определя в кои случаи са налице неблагоприятни събития или тенденции и възникват заплахи
1. За целите на членове 18-21 от Регламент (ЕС) № 236/2012 неблагоприятни събития или тенденции, които могат да представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в засегнатата държава членка или в една или повече други държави членки по смисъла на член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, включват всяко действие, резултат, факт или събитие, за което с основание се очаква или може да се очаква, че ще доведе до следното:
а)
сериозни финансови, парични или бюджетни проблеми, които могат да предизвикат финансова нестабилност, засягаща държава членка или банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, когато това може да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза;
б)
действие във връзка с кредитен рейтинг или неизпълнение на задължения от страна на държава членка или банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, което причинява или с основание може да се очаква да причини съществена несигурност по отношение на тяхната платежоспособност;
в)
значителен натиск върху продажбите или необичайна променливост, които предизвикват низходящи тенденции при всеки финансов инструмент, свързан с банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, както и емитенти на държавни дългови инструменти, според конкретния случай;
г)
значима повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да окаже неблагоприятно въздействие върху пазарите, и в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение;
д)
значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения в банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, или в държава членка.
2. За целите на член 27, когато преценява критериите по параграф 1, ЕОЦКП отчита възможността от разпространение или пренасяне на неблагоприятни явления към други системи или емитенти и, по-специално, наличието на самореализиращи се прогнози.
3. За целите на член 28, параграф 2, буква а) заплаха за нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или за стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея означава:
а)
всяка заплаха от сериозна финансова, парична или бюджетна нестабилност по отношение на държава членка или на финансовата система в рамките на държава членка, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
б)
вероятността държава членка или наднационален емитент да не изпълни финансовите си задължения;
в)
всяка сериозна повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да засегне сериозно трансграничните пазари, в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
г)
всяко значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения във финансовата система в Съюза като цяло или в част от нея.
Член 25
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 юли 2012 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 918/2012
av den 5 juli 2012
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2012 om blankning och vissa aspekter av kreditswappar vad gäller definitioner, beräkning av korta nettopositioner, statskreditswappar med täckning, tröskelvärden för anmälan, likviditetströskelvärden för upphävande av restriktioner, avsevärt prisfall för finansiella instrument och ogynnsamma händelser
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2012 av den 14 mars 2012 om blankning och vissa aspekter av kreditswappar (1), särskilt artiklarna 2.2, 3.7, 4.2, 7.3, 13.4, 23.7 och 30, och
av följande skäl:
(1)
Genom förordning (EU) nr 236/2012 införs vissa åtgärder gällande blankning och kreditswappar. Genom artikel 42 i förordning (EU) nr 236/2012 ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter för att komplettera bestämmelserna i den förordningen i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Genom den här delegerade akten kompletteras och ändras vissa icke väsentliga delar.
(2)
Bestämmelserna i den här förordningen är nära knutna till varandra, eftersom tröskelvärdena för anmälan och offentliggörande och fastställandet av kreditswappar utan täckning avgörs av definitionerna och metoderna för beräkning av korta positioner, medan bestämmelserna om betydande värdeminskning för finansiella instrument och minskning av likviditeten på statspappersmarknader och fastställandet av ogynnsamma händelser är oskiljbart knutna till varandra. För att säkerställa överensstämmelse mellan bestämmelserna om blankning, som bör träda i kraft vid samma tidpunkt, är det lämpligt att en enda förordning innehåller de bestämmelser som krävs enligt förordning (EU) nr 236/2012.
(3)
Förordning (EU) nr 236/2012 innehåller vissa definitioner. För ökad tydlighet och rättssäkerhet är det lämpligt att tillhandahålla kompletterande bestämmelser gällande definitionerna i artikel 2.1, framför allt bestämmelser om när en fysisk eller juridisk person ska anses äga ett finansiellt instrument enligt definitionen av blankning liksom en precisering av när en fysisk eller juridisk person ska anses ”inneha” en aktie eller ett skuldinstrument enligt förordning (EU) nr 236/2012. Preciseringarna är valda för att säkerställa att förordning (EU) nr 236/2012 får avsedd effekt på ett konsekvent sätt, trots de olika förhållningssätt som finns i medlemsstaternas lagstiftning. Begreppen ägande och innehav när det gäller värdepapper är i dagsläget inte harmoniserade i medlemsstaterna, men bestämmelserna i förordning (EU) nr 236/2012 är endast avsedda att tillämpas för blankning och påverkar inte eventuell framtida rättslig utveckling som t.ex. harmonisering av lagstiftningen.
(4)
Genom förordning (EU) nr 236/2012 införs restriktioner och skyldigheter, såsom krav på anmälan och offentliggörande, för fysiska och juridiska personer som har eller ingår korta nettopositioner i aktier och statspapper. Långa och korta positioner i aktier och statspapper kan innehas och värderas på olika sätt. För att garantera ett konsekvent tillvägagångssätt och för att åtgärderna gällande korta positioner i aktier och statspapper ska ge önskad effekt är det därför nödvändigt att precisera hur korta nettopositioner bör beräknas. Blankning kan uppstå genom ett enda instrument eller genom korgar av statspapper, och det är därför nödvändigt att närmare ange hur blankning genom korgar ingår i dessa beräkningar. I syfte att skapa en robust metod för beräkning av korta nettopositioner är det nödvändigt att tillämpa en mer restriktiv metod för specificering av långa positioner än korta positioner i aktier. Eftersom värdet på vissa finansiella instrument är beroende av variationer i priset på underliggande instrument är det nödvändigt att ange hur detta ska beaktas. Metoden med deltajustering anges eftersom den är allmänt vedertagen.
(5)
Korta nettopositioner beräknas på grundval av korta och långa positioner som innehas av en fysisk eller juridisk person. Långa och korta positioner kan dock innehas av olika enheter inom en grupp eller i olika fonder som förvaltas av en fondförvaltare. Stora korta nettopositioner kan döljas genom att de fördelas mellan enheter inom en grupp eller mellan olika fonder. För att begränsa risken för att bestämmelserna kringgås och för att se till att anmälningarna och rapporteringen av korta positioner ger en korrekt och representativ bild, krävs mer detaljerade bestämmelser om hur beräkningen av korta nettopositioner bör göras när det gäller enheter inom en grupp och fondförvaltare. För att verkställa dessa bestämmelser är det nödvändigt att definiera innebörden av placeringsstrategi för att klargöra vilka enheters korta positioner i en grupp och vilka fonders korta positioner som bör vara aggregerade. Det är också nödvändigt att definiera förvaltningsverksamhet för att klargöra vilka fonders korta positioner som bör vara aggregerade. För att se till att anmälningarna görs är det nödvändigt att specificera vilka enheter inom en grupp eller i olika fonder som är skyldiga att utföra beräkningarna och göra anmälningarna.
(6)
I förordning (EU) nr 236/2012 införs restriktioner avseende ingående av statskreditswappstransaktioner utan täckning, men det tillåts att statskreditswappar med täckning ingås för legitim risksäkring. Många olika tillgångar och skulder kan skyddas med användning av statskreditswappar, men det kan i många fall vara svårt att skilja mellan legitimt skydd och spekulation. Det krävs därför en precisering av de fall där en statskreditswapp kan anses ha täckning. Där ett kvantitativt mått på korrelation måste specificeras på ett konsekvent sätt bör en enkel, allmänt accepterad och förstådd metod användas, t.ex. Pearsons korrelationskoefficient, beräknad som kovariansen av två variabler dividerat med produkten av deras standardavvikelser. Att kombinera tillgångar och skulder för att skapa ett perfekt skydd är i praktiken svårt på grund av varierande egenskaper hos olika tillgångar och skulder samt volatilitet när det gäller deras värden. Förordning (EU) nr 236/2012 kräver ett proportionellt tillvägagångssätt när det gäller åtgärder och definition av en kreditswapp utan täckning, och det är därför nödvändigt att närmare ange hur ett proportionellt tillvägagångssätt bör tillämpas på tillgångar och skulder som skyddas genom en kreditswapp med täckning. Eftersom någon särskild grad av korrelation för en position med täckning i en statskreditswapp inte föreskrivs i förordning (EU) nr 236/2012 är det nödvändigt att ange att korrelation bör vara meningsfull.
(7)
Förordning (EU) nr 236/2012 kräver att en fysisk eller juridisk person som innehar en kort nettoposition i statspapper över ett tröskelvärde anmäler positionen till den berörda behöriga myndigheten. Det krävs därför att detta tröskelvärde fastställs på lämpligt sätt. Det bör inte krävas någon anmälan av minimala värden som inte kan ha någon betydande påverkan på den berörda statspappersmarknaden, och tröskelvärdet bör fastställas med hänsyn till bland annat likviditeten på varje enskild obligationsmarknad, mängden utestående statspapper och målen med denna åtgärd.
(8)
De uppgifter som krävs för beräkningen av tröskelvärdena för anmälan av korta nettopositioner i statspapper kommer inte att finnas tillgängliga den dag då denna förordning träder i kraft. De två kriterier som används för att fastställa de första tröskelvärdena för anmälan vid offentliggörandet bör därför vara, för det första, det totala beloppet avseende den statliga emittentens utestående emitterade statspapper och, för det andra, förekomsten av en likvid terminsmarknad för detta statspapper. Det bör antas reviderade tröskelvärden när det finns tillgång till relevanta uppgifter om alla kriterier.
(9)
När likviditeten på en statspappersmarknad faller under ett visst tröskelvärde kan restriktionerna för investerare som utför blankning av statspapper utan täckning upphävas tillfälligt för att stimulera likviditeten på den marknaden. När värdet på ett finansiellt instrument minskar betydligt på en handelsplats kan de behöriga myndigheterna förbjuda eller införa restriktioner för blankning eller på annat sätt begränsa transaktionerna med det instrumentet. Det finns många olika instrument och det är nödvändigt att fastställa tröskelvärdet för var och en av de olika klasserna av finansiella instrument, med hänsyn till skillnaderna mellan instrumenten och de olika graderna av volatilitet på respektive marknad.
(10)
I den här förordningen fastställs inte något tröskelvärde för en betydande minskning av värdet på enhetspriset för ett noterat fondföretag, med undantag för börshandlade fonder som är fondföretag. Anledningen är att även om priset får variera fritt på handelsplatsen omfattas det av en bestämmelse i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (2), som innebär att priset kommer att ligga nära fondföretagets fondandelsvärde. Det fastställs inte några tröskelvärden för en betydande värdeminskning på derivat förutom de som anges i denna förordning.
(11)
I den här förordningen klargörs befogenheterna att ingripa för både de behöriga myndigheterna och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), som inrättats och utövar sina befogenheter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (3), i fråga om ogynnsamma händelser eller ogynnsam utveckling. Det krävs en förteckning över dessa händelser för att säkerställa ett konsekvent tillvägagångssätt och för att lämpliga åtgärder ska kunna vidtas vid oväntade ogynnsamma händelser eller oväntad ogynnsam utveckling.
(12)
Av rättssäkerhetsskäl är det nödvändigt att denna förordning träder i kraft samma dag som kommissionens delegerade förordning (EU) nr 919/2012 (4).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
I den här förordningen fastställs närmare bestämmelser som kompletterar följande artiklar i förordning (EU) nr 236/2012:
-
Artikel 2.2 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera definitionerna av ägande och blankning.
-
Artikel 3.7 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera fall av och beräkningsmetod för korta nettopositioner och definitionen av innehav.
-
Artikel 4.2 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera positioner i statskreditswappar utan täckning och beräkningsmetoder för grupper och fondförvaltningsverksamheter.
-
Artikel 7.3 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera tröskelvärdet för anmälan av betydande korta positioner i statspapper.
-
Artikel 13.4 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera likviditetströskeln för upphävande av restriktioner för blankning av statspapper.
-
Artikel 23.7 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera innebörden av avsevärt prisfall för andra finansiella instrument än likvida aktier.
-
Artikel 30 i förordning (EU) nr 236/2012, för att ytterligare specificera kriterier och faktorer som ska beaktas för att fastställa när de ogynnsamma händelser eller den ogynnsamma utveckling som avses i artiklarna 18-21 och 27 och de hot som avses i artikel 28.2 a i förordning (EU) nr 236/2012 har uppkommit.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
a) grupp: sådana juridiska personer som är kontrollerade företag i den mening som avses i artikel 2.1 f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG (5) och den enda fysiska eller juridiska person som kontrollerar ett sådant företag,
b) överstatlig emittent: emittent i den mening som avses i artikel 2.1 d i, iv, v och vi i förordning (EU) nr 236/2012.
KAPITEL II
KOMPLETTERING AV DEFINITIONER ENLIGT ARTIKEL 2.2 OCH ARTIKEL 3.7 a
Artikel 3
Precisering av begreppet ”ägande” och definition av blankning
1. För definitionen av blankning ska fastställandet, i tillämpliga fall, av huruvida en fysisk eller juridisk person anses äga ett finansiellt instrument när det föreligger ett rättsligt eller verkligt ägande av instrumentet göras i enlighet med den lagstiftning som är tillämplig för den berörda blankningen av aktien eller skuldinstrumentet. Om fysiska eller juridiska personer är de verkliga ägarna av en aktie eller ett skuldinstrument ska aktien eller skuldinstrumentet anses ägas av den slutliga verkliga ägaren, även när aktien eller skuldinstrumentet innehas av en förvaltare. I denna artikel avses med den verkliga ägaren den investerare som tar den ekonomiska risken att anskaffa ett finansiellt instrument.
2. Vid tillämpning av artikel 2.1 b i, ii och iii i förordning (EU) nr 236/2012 omfattar blankning i den mening som avses i artikel 2.1 b i förordning (EU) nr 236/2012 inte
a)
försäljning av finansiella instrument som har överförts enligt ett avtal om värdepapperslån eller repoavtal, förutsatt att värdepapperen antingen kommer att återlämnas eller att den överlåtande parten återtar värdepapperen så att avveckling kan ske på rätt dag,
b)
försäljning av ett finansiellt instrument av en fysisk eller juridisk person som har köpt det finansiella instrumentet före försäljningen, men som inte har övertagit det vid tidpunkten för försäljningen, under förutsättning att det finansiella instrumentet kommer att levereras i så god tid att avveckling kan ske på rätt dag,
c)
försäljning av ett finansiellt instrument av en fysisk eller juridisk person som har utnyttjat en option eller en liknande rätt till det finansiella instrumentet, förutsatt att det finansiella instrument kommer att levereras i så god tid att avveckling kan ske på rätt dag.
Artikel 4
Innehav
Vid tillämpning av artikel 3.2 a i förordning (EU) nr 236/2012 ska en fysisk eller juridisk person anses inneha en aktie eller ett skuldinstrument i följande fall:
a)
Den fysiska eller juridiska personen äger aktien eller skuldinstrumentet i enlighet med artikel 3.1.
b)
Det finns en verkställbar fordran om överföring av äganderätt till aktien eller skuldinstrumentet till den fysiska eller juridiska personen i enlighet med den lagstiftning som är tillämplig på den berörda försäljningen.
KAPITEL III
KORTA NETTOPOSITIONER ENLIGT ARTIKEL 3.7 b
Artikel 5
Korta nettopositioner i aktier - långa positioner
1. Innehav av en aktie via en lång position i en aktiekorg ska, med avseende på den aktien, också beaktas i den grad som aktien är representerad i den korgen.
2. Med exponering via ett annat finansiellt instrument än aktien som ger en ekonomisk fördel om priset på aktien stiger, såsom anges i artikel 3.2 b i förordning (EU) nr 236/2012, avses all exponering mot aktiekapital via ett eller flera av de instrument som anges i del 1 i bilaga I.
Den exponering som avses i första stycket avgörs av värdet på den aktie för vilken en kort nettoposition ska beräknas och för vilken en ekonomisk fördel erhålls om priset eller värdet på aktien stiger.
Artikel 6
Korta nettopositioner i aktier - korta positioner
1. En blankning av en aktie via blankning av en aktiekorg ska, med avseende på den aktien, också beaktas i den grad som aktien är representerad i korgen.
2. Vid tillämpning av artikel 3.1 a och 3.3 i förordning (EU) nr 236/2012 och när en position i ett finansiellt instrument, bland annat de instrument som förtecknas i del 1 i bilaga I, ger en ekonomisk fördel om priset eller värdet på aktien sjunker, ska denna position beaktas vid beräkningen av den korta positionen.
Artikel 7
Korta nettopositioner i aktier - allmänt
Följande kriterier ska beaktas vid beräkningen av korta nettopositioner som avses i artiklarna 5 och 6:
a)
Det är ovidkommande om kontantavräkning eller fysisk leverans av de underliggande tillgångarna har avtalats.
b)
Korta positioner i finansiella instrument som ger upphov till en fordran i ej emitterade aktier liksom teckningsrätter, konvertibla obligationer och andra jämförbara instrument ska inte betraktas som korta positioner vid beräkningen av en kort nettoposition.
Artikel 8
Korta nettopositioner i statspapper - långa positioner
1. I denna artikel och bilaga II avses med prissättning avkastning, eller där det inte finns någon avkastning för någon av de berörda tillgångarna eller skulderna eller om avkastningen är ett olämpligt kriterium för jämförelse mellan de relevanta tillgångarna eller skulderna, ska priset avses. Innehav av ett statspapper via en lång position i en korg bestående av olika statliga emittenters statspapper ska, med avseende på det statspapperet, också beaktas i den grad som statspapperet är representerat i den korgen.
2. Vid tillämpning av artikel 3.2 b i förordning (EU) nr 236/2012 avses med exponering via ett annat instrument än statspapperet som ger en ekonomisk fördel om priset på statspapperet stiger all exponering, via något eller några av instrumenten i del 2 i bilaga I, förutsatt att deras värde avgörs av värdet på det statspapper för vilket en kort nettoposition ska beräknas, och för vilket en ekonomisk fördel erhålls om priset eller värdet på statspapperet stiger.
3. Förutsatt att de alltid är i hög grad korrelerade i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EU) nr 236/2012 och punkterna 4 och 5 ska alla nettoinnehav av statspapper från en statlig emittent som är i hög grad korrelerade med prissättningen på statspapperet i någon kort position inbegripas i beräkningen av den långa positionen. Statspapper från emittenter utanför unionen ska inte inbegripas.
4. För tillgångar med pris på en likvid marknad ska korrelationen mellan prissättningen på ett skuldinstrument från en annan statlig emittent och prissättningen på skuldinstrumentet från en given statlig emittent mätas på historisk basis med hjälp av dagliga ackumulerade viktade data för den 12-månadersperiod som föregår positionen i statspapperet. När det gäller tillgångar för vilka det inte finns någon likvid marknad eller den historiska prisutvecklingen är kortare än 12 månader ska ett lämpligt alternativ med liknande varaktighet användas.
5. Vid tillämpning av artikel 3.5 i förordning (EU) nr 236/2012 ska ett skuldinstrument och ett emitterat statspapper anses vara i hög grad korrelerade om Pearsons korrelationskoefficient uppgår till minst 80 % mellan prissättningen för en annan statlig emittents skuldinstrument och prissättningen för det givna statspapperet under den berörda perioden.
6. Om positionen, beräknad på grundval av 12 månader i rad, upphör att vara i hög grad korrelerad ska statspapperet från den tidigare i hög grad korrelerade statliga emittenten inte längre beaktas vid beräkningen av en lång position. Positioner ska dock inte anses upphöra att vara i hög grad korrelerade om statspapperets korrelationsnivå tillfälligt, under högst tre månader, faller under den nivå som fastställs i punkt 4, förutsatt att korrelationskoefficienten uppgår till minst 60 % under hela denna tremånadersperiod.
7. Vid beräkningen av korta nettopositioner ska det vara ovidkommande om kontantavräkning eller fysisk leverans av de underliggande tillgångarna har avtalats.
Artikel 9
Korta nettopositioner i statspapper - korta positioner
1. En blankning av statspapper via försäljning av en korg bestående av statspapper ska, med avseende på det statspapperet, också beaktas i den grad som statspapperet är representerat i korgen.
2. Vid tillämpning av artiklarna 3.1 a och 3.3 i förordning (EU) nr 236/2012 och när en position i ett instrument, bland annat de instrument som förtecknas i artikel 8.2, ger en ekonomisk fördel om priset eller värdet på statspapperet sjunker, ska denna position beaktas vid beräkningen av den korta positionen.
3. Statskreditswappar relaterade till en statlig emittent ska inbegripas i beräkningen av korta nettopositioner i det statspapperet. Försäljning av statskreditswappar ska anses vara långa positioner och köp av statskreditswappar ska anses vara korta positioner.
4. Om en position i en statskreditswapp skyddar mot en annan risk än det statspapper som den är relaterad till, kan värdet av den skyddade risken inte kan betraktas som en lång position vid beräkningen av om en fysisk eller juridisk person har en kort nettoposition i det emitterade statspapperet från en statlig emittent.
5. Vid beräkningen av korta nettopositioner är det ovidkommande om kontantavräkning eller fysisk leverans av de underliggande tillgångarna har avtalats.
Artikel 10
Metod för beräkning av korta nettopositioner i aktier
1. För beräkning av den korta nettopositionen i aktier i enlighet med artikel 3.4 i förordning (EU) nr 236/2012 ska modellen med deltajustering för aktier som fastställs i bilaga II användas.
2. Alla beräkningar som en fysisk eller juridisk person gör av en lång och kort position i samma aktier ska göras med samma metoder.
3. Beräkningen av korta nettopositioner ska ta hänsyn till transaktioner med alla finansiella instrument, på eller utanför en handelsplats, som ger en ekonomisk fördel om priset eller värdet på aktien ändras.
Artikel 11
Beräkning av korta nettopositioner i statspapper
1. Vid tillämpning av artikel 3.5 i förordning (EU) nr 236/2012 ska korta nettopositioner i statspapper beräknas med hänsyn till transaktioner med alla finansiella instrument som ger en ekonomisk fördel om priset eller avkastningen på statspapperet ändras. Modellen med deltajustering för statspapper som fastställs i bilaga II ska användas.
2. I enlighet med artikel 3.6 i förordning (EU) nr 236/2012 ska positioner beräknas för varje statlig emittent hos vilken en fysisk eller juridisk person innehar en kort position.
KAPITEL IV
KORTA NETTOPOSITIONER I FONDER ELLER GRUPPER ENLIGT ARTIKEL 3.7 c
Artikel 12
Metod för beräkning av positioner för förvaltningsverksamheter avseende flera fonder eller förvaltade portföljer
1. Beräkningen av den korta nettopositionen hos en viss emittent ska göras i enlighet med artikel 3.7 a och b i förordning (EU) nr 236/2012 för varje enskild fond, oberoende av juridisk form, och för varje förvaltad portfölj.
2. I artiklarna 12 och 13 avses med
a) placeringsstrategi: en strategi som följs av en förvaltningsenhet när det gäller en viss emittent, och som syftar till att ingå antingen en kort eller lång nettoposition genom transaktioner med olika finansiella instrument som emitterats av eller avser den emittenten,
b) förvaltningsverksamhet: förvaltning av fonder oberoende av juridisk form och portföljförvaltning enligt mandat från kunder på diskretionär och kundanpassad basis, om dessa portföljer innehåller ett eller flera finansiella instrument,
c) förvaltningsenhet: en juridisk person, inbegripet en sektion, enhet eller avdelning, som på diskretionär basis förvaltar fonder eller portföljer enligt ett mandat.
3. Förvaltningsenheten ska aggregera korta nettopositioner för de fonder och portföljer som den förvaltar och för vilka samma placeringsstrategi följs när det gäller en viss emittent.
4. Vid tillämpning av den ovan beskrivna metoden ska förvaltningsenheten
a)
ta hänsyn till positioner för fonder och portföljer vars förvaltning har delegerats av en tredje part,
b)
utesluta positioner för fonder och portföljer vars förvaltning den har delegerat till en tredje part.
Förvaltningsenheten ska rapportera och, när så krävs, offentliggöra den korta nettoposition som följer av punkterna 3 och 4 när den uppgår till eller överskrider ett tillämpligt tröskelvärde för anmälan eller offentliggörande, i enlighet med artiklarna 5-11 i förordning (EU) nr 236/2012.
5. Om en enda juridisk person bedriver förvaltningsverksamhet tillsammans med annan verksamhet än förvaltning ska den tillämpa den metod som fastställs i punkterna 1-3 endast på sin förvaltningsverksamhet, och rapportera och offentliggöra de korta nettopositioner som blir resultatet av detta.
6. För annan verksamhet än förvaltning som ger enheten innehav av korta positioner för dess egen räkning ska den juridiska personen beräkna den korta nettopositionen hos en viss emittent i enlighet med artikel 3.7 a och b i förordning (EU) nr 236/2012 och rapportera och offentliggöra de korta nettopositioner som blir resultatet av detta.
Artikel 13
Metod för beräkning av positioner för juridiska personer inom en grupp som har långa eller korta positioner när det gäller en viss emittent
1. Beräkningen av den korta nettopositionen ska göras i enlighet med artikel 3.7 a och b i förordning (EU) nr 236/2012 för varje juridisk person som ingår i gruppen. Den berörda juridiska personen eller, på dess vägnar, den grupp den tillhör ska rapportera och offentliggöra den korta nettopositionen hos en viss emittent när den uppgår till eller överskrider ett tröskelvärde för anmälan eller offentliggörande. Om en eller flera av de juridiska personer som ingår i gruppen är förvaltningsenheter ska de tillämpa den metod som beskrivs i artikel 12.1-12.4 när det gäller fond- och portföljförvaltningsverksamhet.
2. Korta och långa nettopositioner för alla juridiska personer som ingår i gruppen ska aggregeras och nettas, med undantag för positionerna för förvaltningsenheter som bedriver förvaltningsverksamhet. Gruppen ska rapportera och, i tillämpliga fall, offentliggöra den korta nettopositionen hos en viss emittent när den uppgår till eller överskrider ett tillämpligt tröskelvärde för anmälan eller offentliggörande.
3. När en kort nettoposition uppgår till eller överskrider tröskelvärdet för anmälan i enlighet med artikel 5 eller tröskelvärdet för offentliggörande i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 236/2012 ska en juridisk person inom gruppen, i enlighet med artiklarna 5-11 i förordning (EU) nr 236/2012, rapportera och offentliggöra den korta nettopositionen hos en viss emittent, beräknad i enlighet med punkt 1, förutsatt att ingen kort nettoposition på gruppnivå, beräknad i enlighet med punkt 2, uppgår till eller överskrider ett tröskelvärde för anmälan eller offentliggörande. En juridisk person som utsetts för detta syfte ska rapportera och, i tillämpliga fall, offentliggöra den korta nettopositionen på gruppnivå hos en viss emittent, beräknad i enlighet med punkt 2, när
i)
ingen juridisk person inom gruppen uppnår ett tröskelvärde för anmälan eller offentliggörande,
ii)
både gruppen i sig och någon av de juridiska personerna inom gruppen samtidigt uppnår eller överskrider ett tröskelvärde för anmälan eller offentliggörande.
KAPITEL V
STATSKREDITSWAPPAR MED TÄCKNING ENLIGT ARTIKEL 4.2
Artikel 14
Fall som inte utgör positioner i statskreditswappar utan täckning
1. I följande fall ska en position i en statskreditswapp inte betraktas som en position utan täckning i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012:
a)
När det gäller skydd enligt artikel 4.1 b i förordning (EU) nr 236/2012 ska en statskreditswapp inte betraktas som en position utan täckning enligt artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012 och ska fungera som skydd mot den risk för en värdeminskning på tillgångar eller skulder som är korrelerad med risken för en värdeminskning på det statspapper som kreditswappen är relaterad till, när dessa tillgångar eller skulder hänför sig till enheter inom den offentliga eller privata sektorn i samma medlemsstat.
b)
En position i en statskreditswapp, i vilken tillgångar eller skulder hänför sig till enheter inom den offentliga eller privata sektorn i samma medlemsstat som den statliga emittent som kreditswappen är relaterad till, ska inte betraktas som en position utan täckning i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012 om den
i)
är relaterad till en medlemsstat, inbegripet ministerier, organ eller specialföretag, eller, i fråga om en medlemsstat som är en förbundsstat, någon av de stater som utgör förbundsstaten,
ii)
används för att skydda tillgångar eller skulder som uppfyller kriterierna i korrelationstestet i artikel 18.
c)
En position i en statskreditswapp, där tillgångarna eller skulderna hänför sig till en statlig emittent för vilken den statliga emittent som kreditswappen är relaterad till är en garant eller aktieägare, ska inte anses vara en position utan täckning i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012, om den
i)
är relaterad till en medlemsstat,
ii)
används för att skydda tillgångar eller skulder som uppfyller kriterierna i korrelationstestet i artikel 18.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 a ska en korrelation råda mellan värdet på den tillgång eller skuld som skyddas och värdet på det statspapper som den är relaterad till, såsom anges i artikel 18.
Artikel 15
Andra fall än positioner i statskreditswappar utan täckning där gäldenären är etablerad i eller tillgången eller skulden belägen i mer än en medlemsstat
1. Om en gäldenär, eller dennes motpart, med tillgångar eller skulder är etablerad i mer än en medlemsstat ska en position i en statskreditswapp i följande fall inte betraktas som en position utan täckning, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012, och förutsatt att kriterierna i det korrelationstest som avses i artikel 18 i denna förordning är uppfyllda i varje fall:
a)
Om det finns ett moderföretag i en medlemsstat och ett dotterföretag i en annan medlemsstat och dotterföretaget har beviljats ett lån. Om moderföretaget ger dotterföretaget explicit eller implicit kreditstöd ska det vara tillåtet att köpa statskreditswappar i den medlemsstat där moderföretaget snarare än dotterföretaget är beläget.
b)
Om ett moderholdingföretag äger eller kontrollerar ett dotterföretag som är driftsbolag i en annan medlemsstat. Om moderföretaget är emittent av obligationen men de tillgångar och intäkter som skyddas ägs av dotterföretaget ska det vara tillåtet att köpa statskreditswappar som är relaterade till den medlemsstat där dotterföretaget är beläget.
c)
För att skydda exponeringen mot ett företag i en medlemsstat som har investerat i statspapper i en annan medlemsstat på ett sådant sätt att detta företag skulle drabbas särskilt hårt vid ett avsevärt prisfall för statspapperen i den andra medlemsstaten, förutsatt att företaget är etablerat i båda medlemsstaterna. Om korrelationen mellan denna risk och den andra medlemsstatens skuldsättning är större än korrelationen mellan denna risk och skuldsättningen i den medlemsstat där företaget är etablerat ska det vara tillåtet att köpa statskreditswappar som är relaterade till den andra medlemsstaten.
2. En position i en statskreditswapp ska i följande fall inte betraktas som en position utan täckning, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012, och förutsatt att kriterierna i det korrelationstest som avses i artikel 18 i denna förordning är uppfyllda i varje fall:
a)
Om en gäldenär, eller dennes motpart, med tillgångar eller skulder som skyddas är ett företag med verksamhet i hela unionen eller om den exponering som skyddas hänför sig till unionen eller de medlemsstater som har euro som valuta ska det vara tillåtet att skydda den med lämpliga statskreditswappar som är indexerade på europeisk nivå eller euroområdesnivå.
b)
Om motparten till en tillgång eller skuld som skyddas är en överstatlig emittent ska det vara tillåtet att säkra motpartsrisken med en lämpligt utvald korg med statskreditswappar som är relaterade till den enhetens borgensmän eller aktieägare.
Artikel 16
Positioner i statskreditswappar utan täckning - motivering
Varje fysisk eller juridisk person som ingår en position i en statskreditswapp ska, på begäran av den behöriga myndigheten,
a)
för denna behöriga myndighet motivera vilka av de fall som avses i artikel 15 som motsvarades vid den tidpunkt då positionen ingicks,
b)
för denna behöriga myndighet uppvisa överensstämmelse med korrelationstestet i artikel 18 och proportionalitetskraven i artikel 19 med avseende på positionen i statskreditswappen oavsett när statskreditswappen innehas.
Artikel 17
Säkrade tillgångar och skulder
I följande fall får tillgångar och skulder säkras genom en position i en statskreditswapp, under förutsättning att villkoren i artiklarna 15 och 18 och i förordning (EU) nr 236/2012 är uppfyllda:
a)
En lång position i den berörda emittentens statspapper.
b)
Varje position eller portfölj som används i samband med skydd av exponering mot den statliga emittent som är relaterad till kreditswapparna.
c)
Alla tillgångar och skulder avseende enheter i den offentliga sektorn i den medlemsstat vars statspapper är relaterade till kreditswappen. Detta inbegriper exponeringar mot nationella, regionala och lokala förvaltningar, enheter i den offentliga sektorn eller någon exponering som garanteras genom en sådan enhet och kan inbegripa finansiella kontrakt, en portfölj av tillgångar eller finansiella förpliktelser, ränte- eller valutaswappstransaktioner i förhållande till vilka statskreditswappen används som ett instrument för att hantera motpartsrisker i syfte att skydda exponeringen mot finansiella kontrakt eller utrikeshandelskontrakt.
d)
Exponeringar mot enheter i den privata sektorn som är etablerade i den medlemsstat som är relaterad till statskreditswappen. Exponeringarna i fråga omfattar bl.a. lån, motpartskreditrisker (inklusive potentiella exponeringar när lagstadgat kapital krävs för sådan exponering), fordringar och garantier. Tillgångarna och skulderna innefattar bl.a. finansiella kontrakt, en portfölj av tillgångar eller finansiella förpliktelser, ränte- eller valutaswappstransaktioner i förhållande till vilka statskreditswappen används som ett instrument för att hantera motpartsrisker i syfte att skydda exponeringen mot finansiella kontrakt och i samband med handelsfinansiering.
e)
Alla indirekta exponeringar mot någon av ovanstående enheter som erhållits genom exponeringar mot index, fonder eller specialföretag.
Artikel 18
Korrelationstester
1. Kriterierna i det korrelationstest som avses i detta kapitel ska uppfyllas i något av följande fall:
a)
Kriterierna i det kvantitativa korrelationstestet ska uppfyllas genom att påvisa en korrelationskoefficient (Pearson) på minst 70 % mellan tillgångarnas eller skuldernas pris och statspapperets pris beräknat med historiska data för handelsdagarna åtminstone under en period på 12 månader som omedelbart föregår den dag då positionen i en statskreditswapp ingås.
b)
Den kvalitativa korrelationen ska uppfyllas genom att visa meningsfull korrelation, vilket innebär en korrelation som bygger på lämpliga data och inte är bevis för ett endast tillfälligt beroendeförhållande. Korrelationen ska beräknas med hjälp av historiska data för handelsdagarna under en period på 12 månader innan positionen i en statskreditswapp ingås, vägt mot den senaste tiden. En annan tidsperiod ska användas om det kan visas att villkoren under den perioden liknade villkoren vid tidpunkten då positionen i statskreditswappen ska tas ut eller som skulle uppstå under perioden då exponeringen skyddas. För tillgångar som saknar pris på en likvid marknad eller som inte har en tillräckligt lång prishistorik ska ett lämpligt alternativ användas.
2. Kriterierna i det kvantitativa korrelationstestet i punkt 1 ska anses vara uppfyllda om det kan visas att
a)
den exponering som skyddas hänför sig till ett företag som ägs av den statliga emittenten eller där den statliga emittenten äger en majoritet av det röstberättigade aktiekapitalet, eller vars skulder garanteras av den statliga emittenten,
b)
den exponering som skyddas hänför sig till en regional, lokal eller kommunal myndighet i medlemsstaten,
c)
den exponering som skyddas hänför sig till ett företag vars kassaflöden i avsevärd utsträckning är beroende av kontrakt från en statlig emittent eller ett projekt som finansieras eller i avsevärd utsträckning finansieras eller garanteras av en statlig emittent, t.ex. ett infrastrukturprojekt.
3. Den berörda parten ska bestyrka att kriterierna i korrelationstestet var uppfyllda vid den tidpunkt då positionen i statskreditswappen ingicks på begäran av den berörda behöriga myndigheten.
Artikel 19
Proportionalitet
1. Vid fastställandet av huruvida storleken på positionen i statskreditswappen står i proportion till storleken på de exponeringar som säkras, där en perfekt säkring inte är möjlig, krävs inte någon exakt match, och begränsat överutbud ska vara tillåtet i enlighet med punkt 2. Den berörda parten ska på begäran till den behöriga myndigheten motivera varför en exakt match inte var möjlig.
2. När det är motiverat av den typ av tillgångar och skulder som skyddas samt av deras förhållande till värdet av den statliga emittentens skyldigheter som omfattas av kreditswappen ska ett högre värde sättas på statskreditswappen i syfte att säkra ett visst exponeringsvärde. Detta ska dock tillåtas endast om det kan visas att ett större värde på statskreditswappen krävs för att matcha ett relevant mått på risken som förknippas med referensportföljen, varvid följande faktorer ska beaktas:
a)
Storleken på den nominella positionen.
b)
Känslighetskvoten hos exponeringarna mot den statliga emittentens skyldigheter som omfattas av kreditswappen.
c)
Huruvida säkringsstrategin är dynamisk eller statisk.
3. Det åligger innehavaren av positionen att se till att dennes position i statskreditswappen alltid förblir proportionerlig och att varaktigheten för positionen i statskreditswappen anpassas så nära som möjligt med tanke på rådande marknadskonventioner och likviditet till varaktigheten för de exponeringar som säkras eller den period under vilken personen har för avsikt att inneha exponeringen. Om de exponeringar som säkras genom en position i en statskreditswapp realiseras eller löses in måste de antingen ersättas med likvärdiga exponeringar eller så måste positionen i statskreditswappen minskas eller på annat sätt avyttras.
4. Under förutsättning att en position i en statskreditswapp hade täckning när den ingicks ska den inte anses bli utan täckning om det enda skälet till att positionen blivit utan täckning är en fluktuation i marknadsvärdet av de exponeringar som säkras eller värdet av statskreditswappen.
5. Om parterna godtar en position i en statskreditswapp som en följd av sina skyldigheter som medlemmar av en central motpart som klarerar transaktioner med statskreditswappar och till följd av tillämpningen av reglerna för den centrala motparten ska en sådan position under alla omständigheter betraktas som ofrivillig och inte som en position som parten har ingått, och den ska därför inte anses vara utan täckning i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012.
Artikel 20
Metod för beräkning av en position i statskreditswappar utan täckning
1. En fysisk eller juridisk persons position i en statskreditswapp ska vara dess nettoposition.
2. Vid beräkningen av värdet av de risker som kan accepteras och som är säkrade eller ska säkras genom en position i en statskreditswapp ska en åtskillnad göras mellan statiska och dynamiska säkringsstrategier. För statisk säkring, t.ex. direkta exponeringar mot en statlig emittent eller offentliga organ, ska det använda måttet vara standardvärdet på förlusten om den enhet som innehavaren av positionen är exponerad mot inte fullgör sina skyldigheter. Det värde som erhålls ska därefter jämföras med det teoretiska nettovärdet av positionen i en kreditswapp.
3. Beräkningarna av värdet på de marknadsvärdesjusterade risker för vilka en dynamisk säkringsstrategi krävs ska göras utifrån en riskanpassad snarare än en teoretisk grund, med beaktande av i vilken utsträckning en exponering kan öka eller minska under sin varaktighet och den relativa volatiliteten hos de tillgångar och skulder som säkras och hos det relaterade statspapperet. En betajustering ska användas om tillgången eller skulden för vilken en position i en kreditswapp används som säkring skiljer sig från kreditswappens referenstillgång.
4. Indirekt exponering mot risker, t.ex. genom index, fonder, specialföretag, och mot positioner i kreditswappar ska beaktas i förhållande till den utsträckning referenstillgången, skulden eller kreditswappen är representerad i indexet, fonden eller någon annan mekanism.
5. Värdet av den portfölj av tillgångar eller skulder som kan accepteras och som ska säkras ska dras av från värdet av den position i kreditswappar som innehas netto. Om resultatet är positivt ska positionen anses vara en position utan täckning i en kreditswapp i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 236/2012.
KAPITEL VI
TRÖSKELVÄRDEN FÖR ANMÄLAN AV KORTA NETTOPOSITIONER I STATSPAPPER I ENLIGHET MED ARTIKEL 7.3
Artikel 21
Tröskelvärden för anmälan av korta nettopositioner avseende emitterade statspapper
1. Det relevanta måttet för det tröskelvärde som utlöser anmälan till den berörda behöriga myndigheten av korta nettopositioner i en statlig emittents emitterade statspapper ska motsvara en procentsats av det totala beloppet för utestående emitterade statspapper för varje statlig emittent.
2. Tröskeln för anmälan ska vara ett penningbelopp. Detta penningbelopp ska fastställas genom att tillämpa det procentuella tröskelvärdet på den statliga emittentens utestående statspapper avrundat till närmaste miljon euro.
3. Det penningbelopp som det procentuella tröskelvärdet leder till ska revideras och uppdateras varje kvartal för att avspegla förändringar av det totala beloppet för varje statlig emittents utestående emitterade statspapper.
4. Det penningbelopp som det procentuella tröskelvärdet leder till och det totala beloppet för utestående emitterade statspapper ska beräknas i enlighet med beräkningsmetoden för korta nettopositioner i statspapper.
5. De ursprungliga beloppen och de successiva nivåerna för statliga emittenter ska fastställas på grundval av följande faktorer:
a)
Tröskelvärdena ska inte kräva anmälan av korta nettopositioner av mycket lågt värde hos någon statlig emittent.
b)
Det totala beloppet för utestående statspapper för en statlig emittent och den genomsnittliga storleken på positioner som innehas av marknadsaktörer avseende den statliga emittentens statspapper.
c)
Likviditeten på varje statlig emittents marknad för statspapper, inbegripet, i förekommande fall, likviditeten på terminsmarknaden för det statspapperet.
6. Med hänsyn till faktorerna i punkt 5 är de relevanta tröskelvärdena för anmälan för det ursprungliga belopp som ska beaktas för varje statliga emittent en procentsats som motsvarar 0,1 % eller 0,5 % av det totala beloppet för utestående emitterade statspapper. Den relevanta procentsats som ska tillämpas för varje emittent ska fastställas med tillämpning av de kriterier som anges i punkt 5, så att varje statlig emittent tilldelas ett av de två procentuella tröskelvärden som används för att beräkna de penningbelopp som kommer att vara relevanta för anmälan.
7. De två första tröskelkategorierna vid tidpunkten för ikraftträdandet av denna förordning ska vara följande:
a)
En första tröskel på 0,1 % som tillämpas när det totala beloppet för utestående emitterade statspapper är mellan 0 och 500 miljarder euro.
b)
Ett tröskelvärde på 0,5 % som tillämpas när det totala beloppet för utestående emitterade statspapper är över 500 miljarder euro, eller när det finns en likvid terminsmarknad för detta statspapper.
8. De successiva nivåerna ska vara 50 % av de första tröskelvärdena och motsvara följande:
a)
Varje 0,05 % över det ursprungliga tröskelvärdet för anmälan på 0,1 %, med start vid 0,15 %.
b)
Varje 0,25 % över det ursprungliga tröskelvärdet på 0,5 %, med start vid 0,75 %.
9. Den statliga emittenten ska flytta till lämplig grupp tröskelvärden till följd av en förändring av den statliga emittentens marknad för statspapper och, med tillämpning av de faktorer som anges i punkt 5, om förändringen har varit bestående under minst ett kalenderår.
KAPITEL VII
PARAMETRAR OCH METODER FÖR BERÄKNING AV LIKVIDITETSTRÖSKEL FÖR UPPHÄVANDE AV RESTRIKTIONER FÖR BLANKNING AV STATSPAPPER ENLIGT ARTIKEL 13.4
Artikel 22
Metoder för beräkning och bestämning av likviditetströskeln för upphävande av restriktioner för blankning av statspapper
1. För mätning av likviditeten för det emitterade statspapperet ska varje behörig myndighet använda omsättningen, definierad som det totala nominella värdet av de skuldinstrument som handlas, i förhållande till en korg med referensinstrument med olika förfallodagar.
2. Begränsningarna av blankning utan täckning av statspapper kan upphävas tillfälligt om omsättningen under en månad sjunker under den femte percentilen av den månatliga handelsvolymen under de senaste tolv månaderna.
3. Varje behörig myndighet ska för dessa beräkningar använda de representativa data som är lätt tillgängliga från en eller flera handelsplatser, från OTC-handeln eller från bådadera och underrätta Esma om vilka uppgifter som därefter använts.
4. Innan de behöriga myndigheterna utövar sin behörighet att häva restriktionerna för blankning av statspapper ska de säkerställa att den kraftigt minskade likviditeten inte beror på säsongsmässiga effekter på likviditeten.
KAPITEL VIII
BETYDANDE MINSKNING AV VÄRDET PÅ ANDRA FINANSIELLA INSTRUMENT ÄN LIKVIDA AKTIER ENLIGT ARTIKEL 23
Artikel 23
Avsevärt prisfall för andra finansiella instrument än likvida aktier
1. Ett avsevärt prisfall under en enskild handelsdag jämfört med slutkursen föregående handelsdag innebär, med avseende på andra aktier än likvida aktier, följande:
a)
En minskning av priset på aktien med 10 % eller mer där aktien ingår i det viktigaste nationella aktieindexet och är det underliggande finansiella instrumentet för ett derivatkontrakt som är upptaget till handel på en handelsplats.
b)
En minskning av priset på aktien med 20 % eller om aktiekursen är 0,50 euro eller högre, eller motsvarande i lokal valuta.
c)
En minskning av priset på aktien med 40 % eller mer i alla andra fall.
2. En ökning med 7 % eller mer av avkastningen utmed avkastningskurvan under en enskild handelsdag för den berörda statliga emittenten ska, för en statsobligation, betraktas som ett avsevärt prisfall.
3. En ökning med 10 % eller mer av avkastningen för en industriobligation under en enskild handelsdag ska, för en industriobligation, betraktas som ett avsevärt prisfall.
4. En minskning med 1,5 % eller mer av priset på ett penningmarknadsinstrument under en enskild handelsdag ska, för ett penningmarknadsinstrument, betraktas som ett avsevärt prisfall.
5. En minskning med 10 % eller mer av priset på en börshandlad fond under en enskild handelsdag ska, för en börshandlad fond, inbegripet börshandlade fonder som är fondföretag, betraktas som ett avsevärt prisfall. En börshandlad hävstångsfond ska justeras med relevant hävstångsmått för att återspegla ett prisfall med 10 % för en motsvarande börshandlad fond utan hävstång. En omvänd börshandlad fond ska justeras med en faktor på -1 för att återspegla ett prisfall med 10 % för en motsvarande börshandlad fond utan hävstång.
6. Om ett derivat, inbegripet finansiella CFD-kontrakt, handlas på en handelsplats, och som enda underliggande finansiella instrument har ett finansiellt instrument för vilket en betydande fall i värdet specificeras i denna artikel och i artikel 23.5 i förordning (EU) nr 236/2012, ska ett avsevärt prisfall på det derivatet anses föreligga när ett avsevärt fall har inträffat avseende det underliggande finansiella instrumentet.
KAPITEL IX
OGYNNSAMMA HÄNDELSER ELLER OGYNNSAM UTVECKLING ENLIGT ARTIKEL 30
Artikel 24
Kriterier och faktorer som ska beaktas vid bedömningen av när ogynnsamma händelser eller ogynnsam utveckling och hot uppstår
1. Vid tillämpningen av artiklarna 18-21 i förordning (EU) nr 236/2012 inbegriper ogynnsamma händelser eller ogynnsam utveckling som kan utgöra ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten eller marknadsförtroendet i den berörda medlemsstaten eller i en eller flera andra medlemsstater i enlighet med artikel 30 i förordning (EU) nr 236/2012 alla handlingar, resultat, omständigheter eller händelser som rimligen kan eller skulle kunna förväntas leda till följande:
a)
Allvarliga finansiella, monetära och budgetmässiga problem som kan leda till finansiell instabilitet för en medlemsstat eller en bank och andra finansinstitut som bedöms vara viktiga för det globala finansiella systemet, t.ex. försäkringsbolag, leverantörer av marknadsinfrastruktur och kapitalförvaltningsbolag som är verksamma inom unionen, när detta kan hota de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i unionens finansiella system.
b)
Kreditvärdering eller kontraktsbrott av medlemsstater eller banker och andra finansinstitut som bedöms vara viktiga för det globala finansiella systemet, t.ex. försäkringsbolag, leverantörer av marknadsinfrastruktur och kapitalförvaltningsbolag som är verksamma inom unionen som orsakar eller rimligen kan förväntas orsaka allvarlig osäkerhet rörande sin egen solvens.
c)
Betydande säljtryck eller ovanlig volatilitet som orsakar betydande nedåtgående spiraler hos finansiella instrument förknippade med banker och andra finansiella institut som bedöms vara viktiga för det globala finansiella systemet, t.ex. försäkringsbolag, leverantörer av marknadsinfrastruktur och kapitalförvaltningsbolag som är verksamma inom unionen samt statliga emittenter, allt efter omständigheterna.
d)
Relevanta skador på fysiska strukturer hos viktiga finansiella emittenter, marknadsinfrastrukturer, system för clearing och avveckling, samt tillsynsmyndigheter som kan inverka menligt på marknaderna, i synnerhet om sådana skador orsakats av en naturkatastrof eller terroristattack.
e)
Relevanta störningar i betalningssystem eller avvecklingsförfaranden, i synnerhet när det rör sig om verksamhet mellan banker, som orsakar eller kan orsaka betydande fel eller förseningar i samband med betalning eller avveckling inom unionens betalningssystem, framför allt när dessa kan leda till spridning av finansiella eller ekonomiska påfrestningar i banker och andra finansiella institut som bedöms vara viktiga för det globala finansiella systemet, t.ex. försäkringsbolag, leverantörer av marknadsinfrastruktur och kapitalförvaltningsbolag, eller i en medlemsstat.
2. Vid tillämpningen av artikel 27 ska Esma, vid beaktandet av kriterierna i punkt 1, ta hänsyn till eventuella spill-over-effekter eller spridningar till andra system eller emittenter och, i synnerhet, förekomsten av varje typ av självuppfyllande fenomen.
3. Vid tillämpning av artikel 28.2 a ska ett hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i hela eller delar av unionens finansiella system innebära följande:
a)
Varje hot om allvarlig finansiell, monetär eller budgetmässig instabilitet avseende en medlemsstat eller det finansiella systemet i en medlemsstat när detta allvarligt kan hota de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i hela eller delar av unionens finansiella system.
b)
Möjligt kontraktsbrott av någon medlemsstat eller överstatlig emittent.
c)
Allvarlig skada på fysiska strukturer hos viktiga finansiella emittenter, marknadsinfrastrukturer, system för clearing och avveckling samt tillsynsmyndigheter som allvarligt kan påverka gränsöverskridande marknader, i synnerhet om sådana skador orsakats av en naturkatastrof eller terroristattack, när detta allvarligt kan hota de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i hela eller delar av unionens finansiella system.
d)
Allvarliga störningar i betalningssystem eller avvecklingsförfaranden, i synnerhet i samband med verksamhet mellan banker, som orsakar eller kan orsaka betydande fel eller förseningar i samband med betalning eller avveckling inom unionens system för gränsöverskridande betalningar, framför allt när de kan leda till spridning av finansiella eller ekonomiska påfrestningar i hela eller delar av unionens finansiella system.
Artikel 25
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 november 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 5 juli 2012.