РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 януари 2011 година
за приключване на процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, засягащи вноса на текстилни продукти
(2011/2/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), и по-специално член 11, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРНА РЕТРОСПЕКЦИЯ
(1)
На 12 януари 1998 г. Febeltex (Fédération Belge du Textile/Белгийска текстилна федерация) депозира жалба на основание член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(2)
Жалбоподателят твърдеше, че продажбите на текстилни продукти на Европейската общност в Бразилия са възпрепятствани от различни пречки пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94, включващи неавтоматична система от лицензи за внос и начина, по който системата се прилага, и по-специално задължителни условия за плащане на вноса и минимални цени при внос.
(3)
След консултация със създадения с регламент (ЕО) № 3286/94 консултативен комитет Комисията реши, че са налице достатъчно доказателства, за да бъде оправдано започването на процедура за проучване за установяване на свързаните със случая правни и фактически обстоятелства. В резултат на това на 27 февруари 1998 г. започна процедура за проучване (2).
Б. ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТ ПРОЦЕДУРАТА ЗА ПРОУЧВАНЕ
(4)
Окончателният доклад с резултатите от процедурата по разследване бе предоставен на държавите-членки на ЕС на заседанието на Консултативния комитет на 9 ноември 1998 г.
(5)
В доклада се стига до заключението, че съществуващата в Бразилия неавтоматична система от лицензи за внос, прилагана заедно с изискване за минимална цена, видимо нарушава:
а)
член 1, член 3 и член 5 от Споразумението на СТО за процедурите по лицензиране на вноса, тъй като: а) прилагането ѝ не е неутрално; б) не се прилага по честен и справедлив начин; в) с нея не се прилагат никакви съвместими със СТО изисквания и поради това нейните обхват и продължителност на прилагане не са ограничени до мярката, която се прилага; и г) тя има допълнително ограничаващо търговията въздействие и негативно въздействие върху вноса Освен това, не е публикуван списъкът на продуктите, за които не се получава автоматично лиценз, а заявленията за лицензи за внос по минимална цена са били оставяни по няколко месеца без официален отговор;
б)
член Х.1 и член Х.3 от Общото споразумение за митата и търговията (GATT (1994), тъй като системата за неавтоматично издаване на лицензи за внос не е публикувана и не се прилага по еднакъв, безпристрастен и разумен начин;
в)
член Х.I от GATT (1994), тъй като системата от минимални цени представлява ограничение, различно от мита, такси или други налози, което се прилага чрез лицензи за внос спрямо всеки продукт, който се внася от територията на всяка друга страна по споразумението, без да е представена съвместима със СТО аргументация.
В. РАЗВИТИЕ СЛЕД ПРИКЛЮЧВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(6)
На 17 март 1999 г. (3) Комисията реши да започне процедура по уреждане на спор пред СТО. На 19 ноември 1999 г. бяха проведени консултации в рамките на СТО. По този повод, въпреки че отричаше всички твърдения за практики по определяне на минимални цени както при лицензите за внос, така и при митническата оценка, Бразилия призна, че не изпълнява определени свои задължения по линия на СТО по отношение на нотифицирането във връзка със системата си за издаване на лицензи за внос.
(7)
Вследствие на консултациите, системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия претърпяха значителни промени и достъпът на промишлеността на Общността до бразилския пазар на текстилни продукти се подобри. Все още бе необходимо обаче някои аспекти на системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия да бъдат изменени, за да се гарантира пълното спазване от страна на Бразилия на нейните задължения по съответните споразумения в рамките на СТО.
(8)
Поради това с Решение 2001/429/ЕО (4) Комисията реши да преустанови посочената по-горе процедура за проучване за период от 6 месеца, през който да наблюдава ефекта от промените в системата на Бразилия.
(9)
През първото тримесечие на 2002 г. бяха осъществени на няколко пъти контакти с бразилските официални органи с цел намиране на взаимно приемливо решение. На 6 ноември 2002 г. Европейската общност и Бразилия подписаха Меморандум за разбирателство, в който са определени договореностите в областта на достъпа до пазара на текстилни продукти и облекла и по силата на който двете страни се споразумяват да се въздържат от използване на нетарифни бариери. Освен това, в Меморандума за разбирателство е засегнат и проблемът за митническата оценка.
(10)
За изминалите повече от седем години от подписването на Меморандума за разбирателство Комисията не е била уведомявана за наличието на особени проблеми или за нови пречки по отношение на достъпа на текстилни продукти до пазара на Бразилия.
Г. ЗАКЛЮЧЕНИЕ И ПРЕПОРЪКИ
(11)
Предвид горния анализ се смята, че процедурата за проучване е довела до задоволително състояние по отношение на пречките, конкретно посочени в депозираната от Febeltex жалба. На горното основание процедурата за проверка следва да бъде приключена в съответствие с член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(12)
Беше проведена консултация с Консултативния комитет относно мерките, предвидени в настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, които засягат вноса на текстилни продукти, се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 5 януари 2011 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 5 januari 2011
om avslutande av undersökningsförfarandet av Brasiliens åtgärder avseende import av textilprodukter
(2011/2/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) (1), särskilt artikel 11.1, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDET
(1)
Den 12 januari 1998 inlämnade Febeltex (Fédération Belge du Textile) ett klagomål enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 3286/94.
(2)
Enligt klagomålet hindrades försäljningen av textilprodukter från Europeiska gemenskapen i Brasilien av ett antal handelshinder enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 3286/94, bland annat ett system med icke-automatiska importlicenser och systemets utveckling i form av exempelvis obligatoriska villkor för importbetalning och minimiimportpriser.
(3)
Kommissionen beslöt, efter samråd med den rådgivande kommitté som inrättas genom förordning (EG) nr 3286/94, att det fanns tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av ett undersökningsförfarande för att undersöka de rättsliga och faktiska frågorna i fallet. Kommissionen inledde följaktligen ett undersökningsförfarande den 27 februari 1998 (2).
B. UNDERSÖKNINGSFÖRFARANDETS RESULTAT
(4)
Undersökningsförfarandets slutrapport delgavs EU:s medlemsstater vid rådgivande kommitténs möte den 9 november 1998.
(5)
I rapporten konstaterades att det brasilianska systemet med icke-automatiska importlicenser, tillämpat med ett krav på minimipris, föreföll strida mot följande bestämmelser:
a)
Artiklarna 1, 3 och 5 i WTO-avtalet om importlicensförfaranden, eftersom det a) inte tillämpades neutralt, b) inte förvaltades på ett skäligt och rättvist sätt, c) inte utgjorde ett genomförande av några med WTO förenliga restriktioner och därför inte var begränsat i fråga om räckvidd och löptid till en åtgärd det genomförde, och d) fick ytterligare handelsbegränsande och snedvridande effekter på importen. Dessutom var förteckningen över produkter för vilka icke-automatisk licens krävdes inte offentlig, och ansökningarna om importlicenser under minimipriset lämnades utan officiellt svar i flera månader.
b)
Artiklarna X.1 och X.3 i Allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt 1994), eftersom det icke-automatiska importlicenssystemet inte hade offentliggjorts och inte förvaltades på ett enhetligt, opartiskt och rimligt sätt.
c)
Artikel XI.1 i Gatt 1994, eftersom systemet med minimipriser innebar en begränsning som inte var en tull, skatt eller annan avgift och tillämpades i form av importlicenser på import av vilken vara som helst från vilken annan avtalsslutande part som helst, utan någon med WTO förenlig motivering.
C. UTVECKLINGEN EFTER UNDERSÖKNINGEN
(6)
Den 17 mars 1999 (3) beslöt kommissionen att inleda WTO:s förfarande för tvistlösning. Samråd inom WTO hölls den 19 november 1999. Vid det tillfället medgav Brasilien att man inte hade uppfyllt flera av sina anmälningsskyldigheter enligt WTO rörande importlicenssystemet, även om man tillbakavisade alla påståenden om minimiprissättning i samband med både utfärdande av importlicens och tullvärdering.
(7)
Efter samråden ändrades Brasiliens system för importlicenser och tullvärdering i grunden, och gemenskapsindustrins tillträde till den brasilianska textilproduktsmarknaden förbättrades. Flera delar av de brasilianska systemen för importlicenser och tullvärdering behövde dock fortfarande ändras för att Brasilien helt och fullt skulle uppfylla sina skyldigheter enligt de tillämpliga WTO-avtalen.
(8)
Kommissionen bestämde därför i beslut 2001/429/EG (4) att undersökningsförfarandet tillfälligt skulle upphävas under sex månader medan effekterna av ändringarna av de brasilianska systemen övervakades.
(9)
Under första kvartalet 2002 togs flera kontakter med de brasilianska myndigheterna för att finna en lösning som bägge parter kunde godta. Europeiska gemenskapen och Brasilien undertecknade den 6 november 2002 ett samförståndsavtal om marknadstillträde för textilier och konfektionsprodukter, där båda parterna enades om att avhålla sig från att tillämpa icke-tariffära hinder. Dessutom behandlades i avtalet problemet med tullvärdering.
(10)
Under de drygt sju år som gått sedan avtalet undertecknades har det till kommissionen inte inkommit några anmälningar om särskilda problem eller nya hinder med avseende på marknadstillträde i Brasilien för textilvaror.
D. SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER
(11)
Med hänsyn till ovanstående analys anser kommissionen att undersökningsförfarandet utmynnat i en tillfredsställande situation när det gäller de hinder som Febeltex nämnde i sitt klagomål. Undersökningsförfarandet bör därför avslutas i enlighet med artikel 11.1 i förordning (EG) nr 3286/94.
(12)
Samråd har ägt rum med rådgivande kommittén om de åtgärder som föreskrivs i detta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Undersökningsförfarandet rörande Brasiliens åtgärder avseende import av textilprodukter avslutas härmed.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 5 januari 2011.