ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 311/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 7, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (2) изисква от емитентите от трети държави да изготвят историческа финансова информация в проспекти за публично предлагане на ценни книжа или за допускането им до търгуване на регулиран пазар съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) или съгласно националните счетоводни стандарти на трета държава, при условие че са еквиваленти на МСФО.
(2)
За да се оцени еквивалентността между общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трета държава и приетите МСФО, с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) се регламентира определението на еквивалентност и се създава механизъм за определянето ѝ по отношение на ОСП на трета държава. Съгласно условията на механизма за определяне на еквивалентността емитенти от трети държави могат да използват ОСП на държави, които са поели ангажимент за приемане на МСФО или сближават системите си с тях в рамките на преходен период, приключващ на 31 декември 2011 г. Важно е да се оценят усилията на държавите, предприели стъпки за приемане на МСФО или за сближаване на собствените си счетоводни стандарти с тях. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи преходният период до 31 декември 2014 г. Комисията взе предвид доклада, предоставен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) през ноември 2010 г., касаещ Китай, Канада, Индия и Южна Корея, които получиха преходен период, възприет като част от механизма за определяне на еквивалентността, съгласно Решение 2008/961/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети (4) и Регламент (ЕО) № 1289/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами (5). Бе отчетена и актуалната информация за Китай и Индия от април 2011 г.
(3)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай публикува документа „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS“ („Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия с МСФО“), в който се препотвърждава ангажиментът на Китай да продължи процеса на сближаване с МСФО. Към октомври 2010 г. в него бяха отразени всички настоящи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти. Според данните на ЕОЦКП нивото на сближаване е удовлетворително, а различията не представляват нарушение на МСФО. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2012 г. счетоводните стандарти за бизнес предприятия на Китай да се считат за еквивалентни на възприетите МСФО.
(4)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводни стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той одобри включването на МСФО в Наръчника на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски ОСП, важащи за всички публични дружества от 2011 г. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., канадските ОСП да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(5)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент да приемат МСФО до 31 декември 2011 г. Съветът по счетоводни стандарти на Корея прие МСФО като корейски стандарти. Те са идентични с международните и от 2011 г. са задължителни за всички търгувани на борсата дружества в Южна Корея, както и за нетъргуваните на борсата финансови институции и държавни предприятия. Други нетъргувани на борсата дружества също могат да ги използват по избор. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., ОСП на Южна Корея да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(6)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. с цел индийските ОСП да съответстват напълно на МСФО до завършването на програмата. След проверка на място през януари 2011 г. обаче ЕОЦКП констатира, че между индийските ОСП и МСФО има множество различия, които на практика могат да бъдат значими. Остават недоизяснени и сроковете за внедряване на съответстваща с МСФО система за отчитане. Тъй като в Индия няма емитенти, които да са се възползвали от доброволното ранно прилагане на МСФО, не съществува опит по отношение на прилагането им.
(7)
Следователно е целесъобразно преходният период да бъде продължен с не повече от три години до 31 декември 2014 г., за да се даде възможност на емитентите от трети държави да изготвят финансовите си отчети за годината и полугодието в съответствие с ОСП на Индия в Съюза.
(8)
Тъй като преходният период, за който по силата на Регламент (ЕС) № 809/2004 е даден статут на еквивалентност на ОСП на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с МСФО. По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 809/2004 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 35 от Регламент (ЕО) № 809/2004 се изменя, както следва:
1)
в параграф 5 се добавя следната втора алинея:
„В допълнение към стандартите, посочени в първа алинея, от 1 януари 2012 г. емитентите от трети държави могат да представят историческата си финансова информация в съответствие със следните стандарти:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2)
параграф 5a се заменя със следното:
„5а. Емитентите от трети държави не подлежат на изискването съгласно приложение I, точка 20.1; приложение IV, точка 13.1; приложение VII, точка 8.2; приложение Х, точка 20.1 или приложение ХI, точка 11.1 за преизчисляване на историческата финансова информация, включена в проспекта и съответстваща на финансовите години преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., или на изискването съгласно приложение VII, точка 8.2.а; приложение IX, точка 11.1 или приложение Х, точка 20.1.а за предоставяне на описание на различията между Международните стандарти за финансово отчитане, приети с Регламент (ЕО) № 1606/2002, и счетоводните принципи, в съответствие с които е съставена съответната информация, по отношение на финансовите години, които предхождат финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., при условие че историческата финансова информация е подготвена в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 311/2012
av den 21 december 2011
om ändring av förordning (EG) nr 809/2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG vad gäller uppgifter i prospekt och annonsering
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (1), särskilt artikel 7.1, och
av följande skäl:
(1)
Enligt kommissionens förordning (EG) nr 809/2004 (2) ska emittenter från tredjeland upprätta historisk finansiell information i prospekt avseende värdepapperserbjudanden till allmänheten eller upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad i enlighet med IFRS-standarder eller nationella redovisningsstandarder i ett tredjeland, förutsatt att de är likvärdiga med dessa standarder.
(2)
För att bedöma likvärdigheten av god redovisningssed i ett tredjeland med antagna IFRS-standarder innehåller kommissionens förordning (EG) nr 1569/2007 (3) bestämmelser om fastställande av likvärdighet och det införs en mekanism för att fastställa likvärdigheten av god redovisningssed i ett tredjeland. Enligt likvärdighetsmekanismens villkor har emittenter från tredjeland kunnat få tillåtelse att tillämpa god redovisningssed i tredjeländer som hållit på att anpassa sig eller åtagit sig att anta IFRS-standarder under en övergångsperiod som löper ut den 31 december 2011. Det är viktigt att bedöma ansträngningarna i de länder som vidtagit åtgärder för anpassa sina redovisningsstandarder till eller anta IFRS-standarder. Förordning (EG) nr 1569/2007 har därför ändrats så att denna övergångsperiod förlängs till och med den 31 december 2014. Kommissionen har tagit hänsyn till de rapporter som lämnades av Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten i november 2010 om Kina, Kanada, Indien och Sydkorea som beviljats en övergångsperiod genom kommissionens beslut 2008/961/EG av den 12 december 2008 om tredjelandsemittenters användning av vissa tredjeländers redovisningsstandarder och internationella redovisningsstandarder vid upprättandet av sina koncernredovisningar (4) och kommissionens förordning (EG) nr 1289/2008 av den 12 december 2008 om ändring av förordning (EG) nr 809/2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG i fråga om informationen i prospekt, dessas format, införlivande genom hänvisning samt offentliggörande av prospekt och annonsering (5), liksom uppdateringarna om Kina och Indien från april 2011.
(3)
I april 2010 presenterade Kinas finansministerium en tidsplan för fortsatt anpassning av redovisningsstandarderna för affärsföretag (Accounting Standard for Business Enterprises, ASBE) till IFRS-standarder, i vilken Kinas åtagande att fortsätta processen för anpassning till dessa standarder upprepades. I oktober 2010 hade alla nuvarande standarder och tolkningar från International Accounting Standards Board införts i ASBE. Esma har rapporterat att anpassningsnivån är tillfredsställande, och skillnaderna innebär inte att IFRS-standarderna inte uppfylls. Det är därför lämpligt att betrakta Kinas ASBE som likvärdiga med IFRS-standarderna från och med den 1 januari 2012.
(4)
Accounting Standards Board of Kanada åtog sig i januari 2006 offentligt att anta IFRS-standarder senast den 31 december 2011. Man har godkänt införandet av dessa standarder i Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook som kanadensisk god redovisningssed för alla publika vinstdrivande företag från och med 2011. Det bör därför anses att kanadensisk god redovisningssed är likvärdig med antagna IFRS-standarder från och med den 1 januari 2012.
(5)
Sydkoreas Financial Supervisory Commission och Korea Accounting Institute åtog sig i mars 2007 offentligt att senast den 31 december 2011 anta IFRS-standarder. Korea Accounting Standards Board har antagit dessa standarder som sydkoreanska IFRS-standarder (K-IFRS). K-IFRS är identiska med IFRS-standarderna och måste sedan 2011 användas av alla börsnoterade företag i Sydkorea. Onoterade finansinstitut och statligt ägda företag måste också tillämpa K-IFRS. Andra onoterade företag kan välja att tillämpa dessa. IFRS-standarderna har således införts i sydkoreansk god redovisningssed. Det bör därför anses att god redovisningssed i Sydkorea är likvärdig med antagna IFRS-standarder från och med den 1 januari 2012.
(6)
Indiens regering och Indian Institute of Chartered Accountants åtog sig i juli 2007 offentligt att senast den 31 december 2011 anta IFRS-standarder i syfte att indisk god redovisningssed skulle vara helt i överensstämmelse med dessa standarder då programmet avslutas. Efter en kontroll på plats i januari 2011 konstaterade dock Esma att indisk god redovisningssed verkar skilja sig från IFRS-standarderna på flera punkter som i praktiken kan vara av betydelse. Det råder fortfarande osäkerhet om tidsplanen för genomförandet av ett rapporteringssystem som är i överensstämmelse med IFRS-standarderna. Eftersom inga emittenter i Indien har utnyttjat möjligheten att i förtid tillämpa IFRS-standarder finns det ingen erfarenhet av användningen av IFRS-standarder.
(7)
Det är därför lämpligt att förlänga övergångsperioden med maximalt tre år, till och med den 31 december 2014, för att emittenter från tredjeland ska få möjlighet att i unionen upprätta sina bokslut och halvårsrapporter i enlighet med god redovisningssed i Indien.
(8)
Eftersom den övergångsperiod under vilken likvärdighet beviljats för god redovisningssed i Kina, Kanada, Sydkorea och Indien enligt förordning (EG) nr 809/2004 löper ut den 31 december 2011, bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2012. Detta är nödvändigt för att skapa rättslig förutsebarhet för emittenter från dessa tredjeländer som är noterade i unionen och undvika risken för att de kan behöva omräkna sina finansiella rapporter så att de överensstämmer med IFRS-standarder. Bestämmelsen om retroaktivitet minskar således eventuell ytterligare börda för de berörda emittenterna.
(9)
Förordning (EG) nr 809/2004 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 35 i förordning (EG) nr 809/2004 ska ändras på följande sätt:
1.
I punkt 5 ska följande andra stycke läggas till:
”Utöver de standarder som avses i första stycket, kan emittenter från tredjeland, från och med den 1 januari 2012, lägga fram sin historiska information i enlighet med följande standarder:
a)
God redovisningssed i Kina.
b)
God redovisningssed i Kanada.
c)
God redovisningssed i Sydkorea.”
2.
Punkt 5a ska ersättas med följande:
”5a. Emittenter från tredjeland omfattas inte av skyldighet att - enligt punkt 20.1 i bilaga I, punkt 13.1 i bilaga IV, punkt 8.2 i bilaga VII, punkt 20.1 i bilaga X, eller punkt 11.1 i bilaga XI - omräkna historisk finansiell information som ingår i ett prospekt och avser räkenskapsåren före de räkenskapsår som börjar den 1 januari 2015 eller därefter, eller skyldighet att - enligt punkt 8.2a i bilaga VII, punkt 11.1 i bilaga IX eller punkt 20.1a i bilaga X - tillhandahålla en skriftlig redogörelse för skillnaderna mellan IFRS-standarder som antagits enligt förordning (EG) nr 1606/2002 och de redovisningsprinciper enligt vilka den historiska informationen upprättas för räkenskapsåren före de räkenskapsår som börjar den 1 januari 2015 eller därefter, under förutsättning att den historiska finansiella informationen har sammanställts i enlighet med god redovisningssed i Indien.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 december 2011.