РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 12 юли 2010 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла
(2010/405/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията на Кралство Белгия, Република България, Федерална република Германия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Латвия, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Малта, Република Австрия, Португалската република, Румъния и Република Словения,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент ,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът си е поставил за цел да поддържа и развива пространство на свобода, сигурност и правосъдие, в което се гарантира свободното движение на хора. За постепенното изграждане на такова пространство Съюзът трябва да приеме мерки по отношение на съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси с трансгранично въздействие, по-специално когато това е необходимо за правилното функциониране на вътрешния пазар.
(2)
По силата на член 81 от Договора за функционирането на Европейския съюз тези мерки трябва да включват насърчаване на съвместимостта на правилата, приложими в държавите-членки по отношение на стълкновението на закони, включително мерките, свързани със семейното право, които имат трансгранично въздействие.
(3)
На 17 юли 2006 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета за изменение на Регламент (ЕО) № 2201/2003 по отношение на компетентността и за въвеждане на правила относно приложимото право по брачни дела (наричано по-нататък „предложението за регламент“).
(4)
На заседанието си на 5 и 6 юни 2008 г. Съветът прие политически насоки, които отчетоха липсата на единодушие по приемането на предложението за регламент и съществуват непреодолими трудности, които правят единодушието невъзможно в този момент и в близко бъдеще. Той констатира, че целите на предложения регламент не могат да бъдат постигнати в разумен срок чрез прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
(5)
При тези обстоятелства Гърция, Испания, Италия, Люксембург, Унгария, Австрия, Румъния и Словения отправиха искане до Комисията с писма от 28 юли 2008 г., в които се посочва, че възнамеряват да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на приложимото право по брачни въпроси, и че Комисията следва да внесе предложение до Съвета в този смисъл. С писмо от 12 август 2008 г. България отправи подобно искане до Комисията. Франция се присъедини с писмо от 12 януари 2009 г., Германия - с писмо от 15 април 2010 г., а Белгия - с писмо от 22 април 2010 г., Латвия - с писмо от 17 май 2010 г., Малта - с писмо от 31 май 2010 г. и Португалия по време на заседанието на Съвета от 4 юни 2010 г. На 3 март 2010 г. Гърция оттегли искането си. Общо четиринадесет държави-членки поискаха засилено сътрудничество.
(6)
Засиленото сътрудничество следва да предостави ясна и всеобхватна правна рамка в областта на развода и на законната раздяла в участващите държави-членки и да гарантира задоволителни решения за гражданите от гледна точка на правната сигурност, предвидимостта и гъвкавостта и да предотврати „надпреварата в избора на съд“.
(7)
Условията, установени в член 20 от Договора за Европейския съюз и в членове 326 и 329 от Договора за функционирането на Европейския съюз, са изпълнени.
(8)
Областта на засиленото сътрудничество, а именно приложимото право при развод и законна раздяла, е определена в член 81, параграф 2, буква в) и член 81, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз като една от областите в обхвата на Договорите.
(9)
Изискването за крайна мярка в член 20, параграф 2 от Договора за Европейския съюз е изпълнено, тъй като през юни 2008 г. Съветът установи, че целите на предложението за регламент не могат да бъдат постигнати в разумен срок от Съюза като цяло.
(10)
Засиленото сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла има за цел да развива съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси с трансгранично въздействие, като се основава на принципа на взаимно признаване на съдебните решения, и да гарантира съвместимостта на правилата, приложими в държавите-членки по отношение на стълкновението на закони. По този начин то благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава неговите интереси и засилва процеса на интеграция, съгласно предвиденото в член 20, параграф 1 от Договора за Европейския съюз.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза и не засяга вътрешния пазар и икономическото, социалното и териториалното сближаване. То не представлява пречка пред търговията между държавите-членки, не води до дискриминация в нея и не нарушава конкуренцията между държавите-членки.
(12)
Засиленото сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Общите стълкновителни норми в участващите държави-членки не засягат разпоредбите на неучастващите държави-членки. Съдилищата на неучастващите държави-членки продължават да прилагат своите съществуващи вътрешноправни стълкновителни норми при определянето на това кое е приложимото право при развод и законна раздяла.
(13)
По-конкретно засиленото сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла е в съответствие с правото на Съюза в областта на съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси, тъй като засиленото сътрудничество не засяга никои от съществуващите от по-рано достижения на правото на ЕС.
(14)
Настоящото решение зачита правата, принципите и свободите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално член 21 от нея.
(15)
В засиленото сътрудничество в областта на приложимото право при развод и законна раздяла могат да се включат по всяко време всички държави-членки, в съответствие с член 328 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешава се на Кралство Белгия, Република България, Федерална република Германия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Латвия, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Малта, Република Австрия, Португалската република, Румъния и Република Словения да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на приложимото право при развод и законна раздяла чрез прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 12 юли 2010 година.
RÅDETS BESLUT
av den 12 juli 2010
om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad
(2010/405/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 329.1,
med beaktande av de framställningar som har gjorts av Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Lettland, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Malta, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Rumänien och Republiken Slovenien,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets godkännande, och
av följande skäl:
(1)
Unionen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer garanteras. För att möjliggöra ett gradvis inrättande av ett sådant område ska unionen anta åtgärder om rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, särskilt när detta är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl.
(2)
Enligt artikel 81 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska dessa åtgärder inbegripa främjande av förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter, inklusive åtgärder som rör familjerätten och som har gränsöverskridande följder.
(3)
Den 17 juli 2006 antog kommissionen ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2201/2003 ifråga om domstols behörighet och om införande av bestämmelser om tillämplig lag i äktenskapsmål (nedan kallad den föreslagna förordningen).
(4)
Vid sitt möte den 5 och 6 juni 2008 antog rådet politiska riktlinjer, vari det konstaterades att det inte fanns något enhälligt stöd för att gå vidare med den föreslagna förordningen och att oöverstigliga svårigheter gjorde det omöjligt att nå enhällighet vare sig då eller inom en överskådlig framtid. Rådet slog fast att målen i den förslagna förordningen inte kunde uppnås inom rimlig tid med tillämpning av relevanta bestämmelser i fördragen.
(5)
I denna situation riktade Grekland, Spanien, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien, genom skrivelser av den 28 juli 2008, en begäran till kommissionen vari de tillkännagav sin avsikt att sinsemellan upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag i äktenskapsmål, och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag till rådet för detta ändamål. Bulgarien vände sig till kommissionen med en identisk begäran genom en skrivelse av den 12 augusti 2008. Frankrike anslöt sig med en egen begäran genom en skrivelse av den 12 januari 2009, Tyskland genom en skrivelse av den 15 april 2010, Belgien genom en skrivelse av den 22 april 2010, Lettland genom en skrivelse av den 17 maj 2010, Malta genom en skrivelse av den 31 maj 2010 och Portugal under rådets möte den 4 juni 2010. Den 3 mars 2010 drog Grekland tillbaka sin begäran. Sammanlagt har fjorton medlemsstater begärt fördjupat samarbete.
(6)
Det fördjupade samarbetet bör leda till en tydlig och samlad rättslig ram för äktenskapsskillnad och hemskillnad i de deltagande medlemsstaterna, garantera medborgarna ändamålsenliga lösningar när det gäller rättssäkerhet, förutsebarhet och flexibilitet samt bidra till att förebygga ”kapplöpning till domstol”.
(7)
Villkoren i artikel 20 i fördraget om Europeiska unionen och i artiklarna 326 och 329 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är uppfyllda.
(8)
Området för fördjupat samarbete, nämligen tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, hör enligt artikel 81.2 c och artikel 81.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt till de områden som omfattas av fördragen.
(9)
Villkoret i artikel 20.2 i fördraget om Europeiska unionen om att fördjupat samarbete ska vara en sista utväg är uppfyllt genom att rådet i juni 2008 fastställde att den föreslagna förordningens mål inte kan uppnås inom rimlig tid av hela unionen.
(10)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad syftar till att utveckla ett rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, byggt på principen om ömsesidigt erkännande av domstolsavgöranden, och till att säkerställa förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter. Det främjar således unionens mål, skyddar dess intressen och stärker dess integration, i enlighet med artikel 20.1 i fördraget om Europeiska unionen.
(11)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är förenligt med fördragen och unionsrätten, och inverkar inte negativt på den inre marknaden eller den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. Det innebär inte något hinder eller någon diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna och leder inte till snedvridning av konkurrensen dem emellan.
(12)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad respekterar de icke deltagande medlemsstaternas befogenheter, rättigheter och skyldigheter. De gemensamma lagvalsreglerna i de deltagande medlemsstaterna påverkar inte reglerna i de icke deltagande medlemsstaterna. Domstolarna i de icke deltagande medlemsstaterna bör fortsätta att tillämpa sina befintliga lagvalsregler för att fastställa tillämplig lag för äktenskapsskillnad eller hemskillnad.
(13)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är förenligt med unionsrättens bestämmelser om civilrättsligt samarbete, i synnerhet eftersom ett fördjupat samarbete inte påverkar det befintliga regelverket.
(14)
Detta beslut respekterar de rättigheter, principer och friheter som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 21.
(15)
Det fördjupade samarbetet om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är vid varje tidpunkt öppet för alla medlemsstater, i enlighet med artikel 328 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Lettland, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Malta, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Rumänien och Republiken Slovenien bemyndigas härmed att sinsemellan upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad genom att tillämpa relevanta bestämmelser i fördragen.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 12 juli 2010.