РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2010 НА КОМИСИЯТА
от 19 март 2010 година
относно определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета за предоставяне на възстановявания при износ на зърнени култури и мерките, които е необходимо да се предприемат в случай на затруднения във функционирането на пазара на зърнени култури
(кодифицирана версия)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално членове 170 и 187, във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1501/95 на Комисията от 29 юни 1995 г. относно определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета за предоставяне на възстановявания при износ на зърнени култури и мерките, които е необходимо да се предприемат в случай на затруднения във функционирането на пазара на зърнени култури (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
В случай на затруднения във функционирането на пазара като специална мярка трябва да бъдат определени възстановяванията при износ, корективните суми и таксите върху износа за някои продукти, обхванати от общата организация на селскостопанските пазари, в съответствие с определени критерии, които дават възможност да се покрие разликата между котировките и цените за такива продукти в Съюза и тези на световния пазар.
(3)
Предвид разликите в цените, на които се предлагат зърнените култури от различни страни износители на световния пазар, следва да се държи сметка особено за различните вътрешни транспортни разходи, като възстановяването следва да се определи, като се има предвид разликата между представителните цени в Съюза и най-благоприятните котировки и цени, които се прилагат на световния пазар.
(4)
За да стане възможен износът на брашно, едрозърнест грис и дребнозърнест грис, и малц, факторите, които трябва да се вземат предвид при определяне на възстановяването са, от една страна, цените на основните зърнени култури, количествата, необходими за производството на съответните продукти, и стойността на вторичните продукти и, от друга страна, възможностите и условията за продажба на продуктите на световния пазар.
(5)
Изискване на системата на корективните суми, предвидена в член 164, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, е да има възможност те да бъдат диференцирани според местоназначението на продуктите за износ.
(6)
С оглед на ефективното управление на фондовете на Съюза и вземане предвид на възможностите за износ на тези продукти, следва да се предвиди възстановяванията при износ и таксите върху продуктите, изброени в приложение I, част I, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 да се определя чрез покана за участие в търг, покриваща дадено количество.
(7)
За да се осигури еднакво третиране на всички заинтересовани страни в рамките на Съюза, трябва да бъдат организирани тръжни процедури в съответствие с еднакви принципи. За целта следва да се публикуват решенията за отправяне на покани за участие в търг заедно с обявление за покана за участие в търг в Официален вестник на Европейския съюз.
(8)
Офертите трябва да съдържат данните, необходими за оценяването им, и трябва да бъдат придружени от определени ясни ангажименти.
(9)
Следва да бъде определена максимална сума за възстановяване при износ или минимална такса върху износа. Тази процедура осигурява разпределянето на всички съответни количества.
(10)
Могат да възникнат ситуации на пазара, при които икономическите аспекти на разглеждания износ водят по-скоро до неразглеждане на получените оферти, отколкото до определяне на сума за възстановяване при износ или такса.
(11)
Гаранцията за търга следва да осигури изнасяните количества да бъдат изнесени съгласно лицензията, издадена в резултат на поканата за участие в търга. Това задължение може да бъде изпълнено само ако подадената оферта се подкрепи. Гаранцията следва съответно да не се възстановява, ако се оттеглят офертите.
(12)
Следва да бъдат постановени подробни правила, които да гарантират, че оферентите са уведомени за изхода от поканата за участие в търга и че са издадени необходимите лицензии за износ на отпуснатите количества.
(13)
За целите на определянето на възстановяванията при износ на продуктите, изброени в приложение I, част I, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и за да се избегне необходимостта от въвеждане на проверки за откриване на най-малките изменения в количествата на основните материали и без всякакво забележимо влияние върху качеството на продукта, следва да се приеме стандартен метод за оценка. Анализът на съдържанието на пепел на произведените продукти се е утвърдил като най-ефикасното техническо средство за оценка на количеството на използваните зърнени култури. Анализът следва да се провежда съгласно една и съща процедура в целия Съюз.
(14)
Предоставянето на възстановяване при износ на зърнени култури, внесени от трети страни и реекспортирани за трети страни, не изглежда оправдано. Възстановяването следва съответно да се предоставя само за продукти на Съюза.
(15)
Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (4) изисква, в случай когато възстановяванията варират в зависимост от местоназначението, те да се изплащат при условие, по-специално при представяне на доказателство, че продуктът е бил внесен в непроменено състояние в третата страна или в една от третите страни, за които се прилага възстановяването. По отношение на зърнени култури единственото възстановяване, което е по-ниско от приложимото към износа за трети страни като цяло, е това за износ в Швейцария и Лихтенщайн. За да се избегне препятстването на по-голямата част от износа от Съюза, като се изисква доказателство за пристигане на местоназначението, следва да се намерят други начини, за да се гарантира, че продукти, за които е изплатено възстановяване, приложимо за трети страни, не са изнесени за тези страни. За тази цел следва да се премахне необходимостта от представяне на доказателство за пристигане на местоназначението във всички случаи, когато износът се извършва по море. Удостоверенията, издадени от компетентните органи на държавите-членки, удостоверяващи, че продуктите са напуснали митническата територия на Съюза на борда на плавателен съд, подходящ за морски транспорт, се считат, че предоставят достатъчна гаранция.
(16)
В съответствие с член 162 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 продуктите, изброени в този член и предназначени за износ със или без по-нататъшна преработка, могат да отговарят на условията за отпускане на възстановявания при износ, ако са съобразени със специфичните изисквания, изложени в член 167 от посочения регламент. Освен това член 167, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предоставя на Комисията възможността да постави допълнителни условия за отпускане на възстановявания при износ за един или повече продукти. Тези условия са изложени в регламентите на Съвета относно общата организация на пазара в секторите, изброени в член 162, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Тъй като тези регламенти са отменени, следва да се предвидят хоризонтални разпоредби.
(17)
Хоризонтални разпоредби са вече налице в Регламент (ЕО) № 612/2009. Следователно е целесъобразно този регламент да бъде адаптиран, за да се установят условията, посочени в член 167, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и да се заличат съответните условия от настоящия регламент.
(18)
Член 187 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда, че може да се вземат необходимите мерки, когато котировките или цените на световния пазар за един или повече продукти, посочени в приложение I, част I от посочения регламент, достигнат равнище, което затруднява или заплашва да затрудни предлагането на пазара на Съюза и когато има вероятност това положение да продължи или да се влошава. За тази цел трябва да се осигурят достатъчни запаси от зърнени култури. За целта таксите върху износа може да се налагат и да се спре изцяло или частично издаването на лицензии за износ.
(19)
Поради нетърговското естество на мерките на Съюза и националните мерки по предоставяне на хранителни помощи, предвидени в международните споразумения или други допълнителни програми, както и други мерки на Съюза за безвъзмездни доставки, износът за тези цели се изключва от приложното поле на таксите върху износа, които се прилагат при търговския износ в случаи на затруднения на пазара на зърнени култури.
(20)
Ситуацията, предвидена в член 187 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, може да възникне в сравнително кратък срок, като се има предвид, че Комисията трябва да е в състояние да преустанови издаването на лицензии за износ по всяко време.
(21)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Възстановяванията при износ, таксите върху износа, посочени в член 15, буква а) от настоящия регламент, и корективните суми, посочени в член 164, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за продуктите, посочени в приложение I, част I, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определят в светлината на следните фактори и по-специално:
а)
цените на представителни пазари на Съюза и техните тенденции, и котировките, регистрирани на пазарите на трети страни;
б)
пазарните разноски и най-изгодните цени за транспорт от представителните пазари на Съюза до пристанището или до друго място за износ, и разноските за изпращане на световния пазар;
в)
в случая на преработени продукти, количеството зърнени култури, което се изисква за произвеждането им;
г)
изгледите за и условията, регулиращи продажбата на съответните продукти на световния пазар;
д)
интереса да се избегнат затрудненията във функционирането на пазара на Съюза;
е)
икономическия аспект на планирания износ;
ж)
количествените и бюджетни ограничения, възникващи от споразуменията, сключени в съответствие с член 218 от Договора.
Член 2
Разпоредбите на член 166, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 важат, като цяло или отчасти за всички продукти, посочени в приложение I, част I, букви в) и г) от посочения регламент, и за продуктите, посочени в приложение I, част I и изнесени под формата на стоки, изброени в приложение приложение XX, част I към него.
Разпоредбите на член 164, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се прилагат в сектора на зърнените култури, както и за продукти, изнасяни под формата на стоки, изброени в приложение XX към него.
Член 3
Корективните суми могат да варират според местоназначението.
Член 4
1. Възстановяванията при износ на продуктите, изброени в приложение I, част I, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и таксите върху износа, предвидени в член 15, буква а) от настоящия регламент, могат да бъдат определени чрез покана за участие в търг.
Условията на поканите за участие в търг трябва да гарантират равнопоставеност на достъпа на всички лица, установени в Съюза.
Такива покани за участие в търг се отнасят за възстановявания при износ или такса.
2. Решения да се отправят покани за участие в търг се вземат в съответствие с процедурата, посочена в член 195 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Решенията да се отправят покани за участие в търг се придружават от публикуване на уведомления за покани за участие в търг, изготвени от Комисията, като се определят по-специално датите, на които могат да се подадат офертите и съответните учреждения на държавите-членки, на които те следва да се изпращат.
4. Решенията да се изготвят покани за участие в търг и уведомленията за покани за участие в търг се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Най-малко пет дни трябва да изминат между публикуването на уведомлението на покана за участие в търг и първата дата за подаване на офертите.
Член 5
1. Заинтересованите страни подават офертите в писмен вид или чрез писмено телекомуникационно съобщение до компетентните учреждения на държавите-членки.
2. В офертите се посочват:
а)
позоваване на поканата за участие в търг;
б)
името и адресът на подаващия офертата;
в)
типът и количеството на продукта за износ;
г)
сумата за възстановяване при износ за тон или, където е подходящо, таксата върху вноса на тон, изразен в евро.
3. Офертите са валидни само ако:
а)
се предостави доказателство преди изтичането на срока, определен за подаване на оферти, че оферентът е внесъл гаранция за участие в търг;
б)
те са придружени от писмено поето задължение да се подаде, по отношение на предоставените количества и до два дни от получаването на уведомлението за предоставяне съгласно член 7, параграф 3, заявление за лицензия за износ или, когато е приложимо, заявление за лицензия за износ с предварително фиксиране на такса върху износа, равна на сумата на офертата;
в)
те не включват други условия, освен тези, предвидени в уведомлението за покана за участие в търг.
4. Подадените оферти не могат да се оттеглят.
Член 6
Офертите се отварят от компетентните учреждения на държавите-членки. Те не се отварят публично. Упълномощените лица да присъстват при отварянето на офертите поемат задължение за пазене на тайна.
Комисията се уведомява веднага за офертите, без да се споменават участниците по име.
Член 7
1. Въз основа на съобщените оферти Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 195 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, решава да определи максимална сума за възстановяване при износ, или където е приложимо, минимална такса върху износа или да не предприема по-нататъшни действия по отношение на поканата за участие в търг.
2. Когато е определена максимална сума за възстановяване при износ, договорът се възлага на онзи участник или онези участници в конкурса, чиито оферти са за равна или по-ниска от максималната сума, както и на онзи участник или участници в конкурса, чиито оферти се отнасят до експортите такси.
Когато се определя минимална такса върху износа, договорът се възлага на този участник или участници, чиито предложения са равни или по-големи от минималната такса.
3. Съответните компетентни учреждения на държавите-членки уведомяват писмено всички оференти за изхода по отношение на техните оферти веднага щом Комисията вземе решение.
Член 8
1. Лицензиите за износ се издават на спечелилите оференти, след като техните заявления за лицензии за износ бъдат получени от компетентните учреждения на държавите-членки и във връзка с отпуснатите им количества.
2. В съответния раздел на заявленията за лицензии и в самите лицензии се посочва местоназначението, посочено в регламента за отправяне на покана за търг. Лицензиите пораждат задължението да се направи износ за заявеното местоназначение.
Член 9
Гаранциите за участие в търга се освобождават:
а)
когато офертите не са приети;
б)
когато спечелилият оферент предостави доказателство, че гаранцията, предвидена в член 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2003 на Комисията (5), е внесена.
Когато задължението, предвидено в член 5, параграф 3, буква б), не е изпълнено, гаранцията за участие в търг не се възстановява, освен в случай на непреодолима сила.
Член 10
Възстановявания при износ на продуктите, изброени в приложение I, част I, букви a), б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определят най-малко един път месечно.
Член 11
1. Сумите за възстановяване при износ на пшенично брашно, брашно от смес от пшеница и ръж, и ръжено брашно, едрозърнест и дребнозърнест грис от пшеница, и малц, се определят, като се вземе предвид качеството на основните зърнени култури, необходими за производството на 1 000 kg от въпросния продукт. Коефициентите за преработване, изразяващи съотношението между количеството основен продукт и количеството на този продукт, съдържащ се в преработения продукт, са посочени в приложение I.
2. Съдържанието на пепел на брашното се определя, като се използва методът за анализ, определен в приложение II.
Член 12
Чрез дерогация от член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се изисква доказателство за извършване на митническите формалности при внос, за да се изплати сумата за възстановяване, определена в договор, предоставен за възстановяване на разходи при износ във всички трети страни, при положение че субектът представи доказателство, че най-малко 1 500 тона зърнени продукти са напуснали митническата територия на Съюза на борда на плавателен съд, подходящ за превоз по море.
Това доказателство се представя с включването на едно от вписванията, посочени в приложение III, удостоверено от компетентния орган върху контролното копие, посочено в член 8 от Регламент (ЕО) № 612/2009 върху декларацията за износ, предвидена в член 787 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (6) или националния документ, който доказва, че стоките са напуснали митническата територия на Съюза.
Член 13
Когато стопанският субект предостави доказателство за изпълнение на митническите формалности за освобождаване за консумация в Швейцария или Лихтенщайн, възстановяването при износ във „всички трети страни“, определено чрез покана за участие в търг, се намалява с разликата между тази сума и сумата за възстановяване при износ, в сила за гореспоменатите местоназначения в деня, в който е възложен договорът.
Член 14
Когато условията, определени в член 187 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са изпълнени по отношение на един или повече продукти, могат да бъдат взети следните мерки:
а)
може да бъде наложена такса върху износа. Може да бъде определена корективна сума. Такива такси и корективни суми могат да варират в зависимост от местоназначението;
б)
издаването на лицензии за износ може да бъде напълно или частично преустановено;
в)
неразгледаните заявления за лицензии за износ могат да бъдат отхвърлени напълно или отчасти.
Не се прилага обаче такса върху износа на зърнени култури или зърнени продукти, извършван в рамките на мерките на Съюза и националните мерки по предоставяне на хранителни помощи, предвидени в международни споразумения или други допълнителни програми, или в изпълнение на други действия на Съюза за безвъзмездни доставки.
Член 15
Когато няма покана за участие в търг, таксата върху износа, която ще се събира е тази, която е приложима в деня, в който са изпълнени митническите формалности.
Въпреки това, таксите върху износа, приложими в деня на подаване на заявленията за лицензии, се прилагат, по молба на съответната страна, подадена по същото време като заявлението за лицензията, спрямо износ, който ще се извършва по време на срока на валидност на лицензията.
Член 16
Мерките, посочени в член 15, се приемат в съответствие с посочената в член 195 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 процедура. Все пак, при спешни случаи, Комисията може да приеме мерките.
Член 17
Регламент (ЕО) № 1501/95 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 2010 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 234/2010
av den 19 mars 2010
om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn
(kodifierad version)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1), särskilt artiklarna 170 och 187 jämförda med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn (2) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (3). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
(2)
För vissa produkter som omfattas av den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna måste exportbidrag, utjämningskoefficienter och exportavgifter fastställas som en särskild åtgärd vid störningar inom spannmålssektorn enligt vissa antagna kriterier för att täcka skillnaden mellan noteringar och priser på dessa produkter inom unionen och på världsmarknaden.
(3)
Med hänsyn till prisskillnaden på den spannmål som bjuds ut av de olika exportländerna på världsmarknaden är det lämpligt att särskilt beakta de olika speditionskostnaderna och att fastställa exportbidragen med hänsyn tagen till skillnaden mellan de representativa priserna inom unionen och de mest förmånliga noteringarna och priserna på världsmarknaden.
(4)
För att göra det möjligt att exportera finmalet mjöl, krossgryn, grovt mjöl och malt bör, å ena sidan, priserna för basspannmål och de kvantiteter som är nödvändiga för tillverkning av produkterna i fråga och värdet av biprodukterna och, å andra sidan, produkternas avsättningsmöjligheter och försäljningsvillkor på världsmarknaden beaktas för att fastställa exportbidragen.
(5)
För att utjämningskoefficienten ska fungera i enlighet med föreskrifterna i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 är det nödvändigt att de kan differentieras efter destinationen för de produkter som ska exporteras.
(6)
För en effektiv förvaltning av unionens fonder och för att ta hänsyn till exportmöjligheterna för produkterna i fråga är det lämpligt att föreskriva att exportbidrag och exportavgifter fastställs genom ett anbudsförfarande för en bestämd kvantitet för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007.
(7)
De anbudsinfordringar som genomförs bör omfattas av enhetliga principer för att säkerställa lika behandling av alla berörda parter inom unionen. För detta ändamål bör offentliggörandet av beslut om anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning åtföljas av ett meddelande om anbudsinfordran.
(8)
Anbuden måste innehålla de uppgifter som är nödvändiga för deras värdering och åtföljas av vissa formella förpliktelser.
(9)
Ett högsta exportbidrag eller en lägsta exportavgift bör fastställas. Detta förfarande säkerställer att alla de kvantiteter som berörs av detta fastställande tilldelas.
(10)
Marknadssituationer kan uppstå där de ekonomiska aspekterna för den avsedda exporten leder till att en anbudsinfordran inte fullföljs istället för att fastställa ett exportbidrag eller en exportavgift.
(11)
En säkerhet bör ställas för anbudet, som ska säkerställa att den licens som utfärdats inom ramen för anbudsinfordran används vid export av kvantiteterna. Denna förpliktelse kan bara uppfyllas om anbudet fullföljs. Om anbudet återkallas måste säkerheten förverkas.
(12)
Närmare föreskrifter måste fastställas för meddelande av resultat av anbudsinfordran till dem som lämnat anbud och för utfärdande av de licenser som krävs för export av de tilldelade kvantiteterna.
(13)
För att fastställa exportbidrag för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 och för att kontrollåtgärder inte ska behöva införas för att avslöja mindre variationer i den mängd basspannmål som används, vilka inte märkbart påverkar produktens kvalitet, är det lämpligt att anta en enhetlig värderingsmetod. Bland de tekniska metoderna för värdering av kvantiteten basspannmål har analysen av askinnehållet av de tillverkade produkterna visat sig vara den mest effektiva. Det är lämpligt att denna analys utförs på samma sätt inom hela unionen.
(14)
Beviljande av exportbidrag för spannmål importerat från tredjeländer och återexporterat till tredjeländer förefaller inte vara försvarbart. Beviljande av exportbidrag bör därför begränsas till unionens produkter.
(15)
I kommissionens förordning (EG) nr 612/2009 av den 7 juli 2009 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (4), krävs att, i fall av differentiering av bidragsnivån i enlighet med destinationen, utbetalning av bidrag görs beroende av att bevis framläggs för att produkten har importerats i oförändrat skick till det tredjeland eller ett av de tredjeländer för vilket bidrag föreskrivs. Den enda bidragsnivå inom unionen som är lägre än den som tillämpas för spannmålssektorn vid export till alla tredjeländer är den som fastställs för export till Schweiz och Liechtenstein. För att inte störa flertalet av unionens exporter genom att kräva ett ankomstbevis för destinationen är det lämpligt att genom andra åtgärder säkerställa att de produkter som gynnats av ett exportbidrag till ”alla tredjeländer” inte exporteras till något av de ovan nämnda länderna. För detta ändamål finns det skäl att avstå från krav på att uppvisa ankomstbevis för export sjövägen. Ett intyg som utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt vilket produkterna lämnat unionens tullområde ombord på ett fartyg som är lämpat för sjötransport kan anses vara ett tillräckligt bevis.
(16)
Enligt artikel 162 i förordning (EG) nr 1234/2007 kan produkter som förtecknas i den artikeln som ska exporteras i bearbetad eller obearbetad form berättiga till exportbidrag om de uppfyller de särskilda villkor som föreskrivs i artikel 167 i samma förordning. Genom artikel 167.7 i förordning (EG) nr 1234/2007 ges dessutom kommissionen möjlighet att fastställa ytterligare villkor för beviljande av exportbidrag för en eller flera produkter. De villkoren fastställdes i rådets förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden för de sektorer som förtecknas i artikel 162.1 i förordning (EG) nr 1234/2007. Eftersom de förordningarna har upphört att gälla bör det fastställas övergripande bestämmelser.
(17)
Övergripande bestämmelser finns redan i förordning (EG) nr 612/2009. Det är därför lämpligt att ändra den förordningen för att fastställa de villkor som avses i artikel 167.7 i förordning (EG) nr 1234/2007 och att avskaffa dessa villkor i den här förordningen.
(18)
I artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 föreskrivs att nödvändiga åtgärder kan vidtas när prisnoteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av de produkter som avses i del I i bilaga I till den förordningen når en nivå som stör eller hotar att störa försörjningen av unionsmarknaden och läget sannolikt kommer att bestå och försämras. Det är därför nödvändigt att säkerställa ett tillräckligt stort utbud av spannmål. För detta ändamål bör exportavgifter tas ut och utfärdandet av exportlicenser bör tillfälligt upphöra, helt eller delvis.
(19)
Eftersom livsmedelsbistånd från unionen och nationellt livsmedelsbistånd som föreskrivs inom ramen för internationella konventioner eller andra kompletterande program och övriga unionsåtgärder för gratisleveranser inte är att betrakta som industriella åtgärder, omfattar sådan export inte tillämpningsområden där exportavgifter tillämpas för handelsrelaterad export vid störningar inom spannmålssektorn.
(20)
Då den situation som avses i artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 kan uppträda inom en relativt kort tidsfrist är det nödvändigt att kommissionen vid varje tidpunkt förfogar över rätten att tillfälligt kunna upphöra med utfärdande av exportlicenser.
(21)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
För de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 ska exportbidragen, de exportavgifter som avses i artikel 15 a i den här förordningen och de utjämningskoefficienter som avses i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 fastställas med hänsyn särskilt till följande:
a)
De priser som används på unionens representativa marknader, deras utveckling och noteringarna på marknaderna i tredjeländer.
b)
Försäljningskostnaderna och de förmånligaste transportkostnaderna med utgångspunkt i unionens representativa marknader fram till hamn eller annan exportplats och speditionskostnaderna på världsmarknaden.
c)
Den nödvändiga kvantiteten spannmål för tillverkning av förädlade produkter.
d)
Avsättningsmöjligheter och försäljningsvillkor för de aktuella produkterna på världsmarknaden.
e)
Undvikande av störningar på unionens marknad.
f)
Ekonomiska aspekter för den avsedda exporten.
g)
Kvantitativa och budgetära begränsningar som härrör från avtal slutna i enlighet med artikel 218 i fördraget.
Artikel 2
Bestämmelserna i artikel 166 första stycket i förordning (EG) nr 1234/2007 ska tillämpas, helt eller delvis, på varje produkt som anges i del I c och d i bilaga I till den förordningen och på de produkter som avses i del I i bilaga I till den förordningen och som exporteras i form av varor som återges i del I i bilaga XX till den förordningen.
Bestämmelserna i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska tillämpas inom spannmålssektorn och på produkter som exporteras i form av varor som återges i bilaga XX till den förordningen.
Artikel 3
Utjämningskoefficienterna kan differentieras efter destination.
Artikel 4
1. Exportbidrag för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 och de exportavgifter som föreskrivs i artikel 15 a i den här förordningen kan fastställas genom anbudsinfordran.
Villkoren för anbudsinfordran ska garantera lika tillträde för varje person som är etablerad inom unionen.
Anbudsinfordran gäller för exportbidraget eller exportavgiften.
2. Beslut om öppnande av anbudsinfordran ska fattas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 195 i förordning (EG) nr 1234/2007.
3. Anbudsinfordran ska åtföljas av ett offentliggörande av ett meddelande om anbudsinfordran som fastställs av kommissionen och i vilket det särskilt anges de olika datum då anbud kan lämnas och till vilka behöriga organ i medlemsstaterna de ska ges in.
4. Beslut angående anbudsinfordran och meddelandet om anbudsinfordran ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Mellan offentliggörandet av meddelandet om anbudsinfordran och det första datum som fastställs för att lämna in anbud ska det vara en tidsfrist på minst fem dagar.
Artikel 5
1. De berörda parterna ska antingen lämna ett skriftligt anbud till medlemsstaternas behöriga organ eller skicka anbudet till dessa genom skriftlig telekommunikation.
2. I anbudet ska anges:
a)
Referens avseende anbudsinfordran.
b)
Anbudsgivarens namn och adress.
c)
Arten och kvantiteten av den produkt som ska exporteras.
d)
Exportbidragets belopp per ton eller, i förekommande fall, exportavgiftens belopp per ton, uttryckt i euro.
3. Anbudet är endast giltigt om
a)
det före utgången av den tidsfrist som föreskrivs för att lämna anbud framläggs bevis om att anbudsgivaren har ställt säkerhet för anbudet,
b)
det åtföljs av ett skriftligt åtagande att för de tilldelade kvantiteterna, inom två dagar efter mottagande av det meddelande om de tilldelade kvantiteterna som avses i artikel 7.3 i denna förordning, lämna in en ansökan om exportlicens eller i förekommande fall en ansökan om exportlicens med förutfastställelse av en exportavgift som uppgår till samma belopp som anbudsbeloppet,
c)
det inte innehåller andra villkor än de som föreskrivs i meddelandet om anbudsinfordran.
4. Ett inlämnat anbud kan inte återkallas.
Artikel 6
Öppnandet av anbuden ska utföras av medlemsstaternas behöriga organ, och ska inte vara offentligt. De personer som deltar i granskningen har tystnadsplikt.
Anbuden meddelas anonymt och omgående till kommissionen.
Artikel 7
1. På grundval av de meddelade anbuden beslutar kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 195 i förordning (EG) nr 1234/2007 att fastställa ett högsta exportbidrag eller, i förekommande fall, en lägsta exportavgift eller att inte fullfölja anbudsinfordran.
2. När ett högsta exportbidrag har fastställts ska kontraktet tilldelas den eller de anbudsgivare vars anbud är på samma nivå eller lägre än det högsta bidraget, samt den eller de anbudsgivare vars anbud avser en exportavgift.
När en lägsta exportavgift har fastställts ska kontraktet tilldelas den eller de anbudsgivare vars anbud är på samma nivå eller högre än den lägsta avgiften.
3. Medlemsstaternas behöriga organ meddelar skriftligen alla anbudsgivare om resultatet av deras deltagande så snart kommissionen fattat sitt beslut.
Artikel 8
1. Exportlicensen ska utfärdas till den anbudsgivare vars anbud antagits och efter det att ansökan om exportlicens mottagits av medlemsstatens behöriga organ och för de kvantiteter som tilldelats honom.
2. Licensansökningen och licensen ska innehålla, i det fält som är avsett för detta, de destinationer som avses i förordningen om anbudsinfordran. Licensen är förenad med en skyldighet att exportera till denna destination.
Artikel 9
Den säkerhet som ställts vid anbudsinfordran ska frisläppas när
a)
anbudet inte har antagits,
b)
den anbudsgivare vars anbud antagits framlägger bevis för att den säkerhet som föreskrivs i artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 1342/2003 (5) har ställts.
När det åtagande som avses i artikel 5.3 b inte har fullgjorts ska säkerheten förverkas utom vid force majeure.
Artikel 10
Exportbidragen för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 ska fastställas minst en gång i månaden.
Artikel 11
1. Exportbidraget för vetemjöl eller mjöl av blandsäd, rågmjöl, krossgryn, grovt vetemjöl och malt ska fastställas med hänsyn tagen till den kvantitet basspannmål som är nödvändig för tillverkning av 1 000 kg av produkten ifråga. De omräkningskoefficienter som anger förhållandet mellan kvantitet basprodukt och kvantitet basprodukt i den bearbetade produkten återges i bilaga I.
2. Askinnehållet i mjöl ska bestämmas i enlighet med den analysmetod som definieras i bilaga II.
Artikel 12
Utan hinder av bestämmelserna i artikel 17 i förordning (EG) nr 612/2009 ska det inte krävas bevis för att tullformaliteterna för import uppfyllts för utbetalning av det bidrag som fastställs inom ramen för en anbudsinfordran för exportbidrag avseende export till alla tredjeländer, om aktören framlägger bevis för att en kvantitet på minst 1 500 ton spannmål har lämnat unionens tullområde ombord på ett fartyg som är lämpat för sjötransport.
Detta bevis ska framläggas genom att en av de i bilaga III angivna uppgifterna, intygad av den behöriga myndigheten, förs in på det kontrollexemplar som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 612/2009, eller på den exportdeklaration som avses i artikel 787 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (6) eller det nationella dokument som visar att varorna har lämnat unionens tullområde.
Artikel 13
När aktören lägger fram bevis för att tullformaliteterna för frisläppande för konsumtion i Schweiz eller Liechtenstein har uppfyllts ska beloppet för exportbidraget för export till ”alla tredjeländer”, som fastställs inom ramen för en anbudsinfordran, minskas med skillnaden mellan detta belopp och beloppet på det exportbidrag som gäller för ovannämnda destinationer den dag då tilldelningar sker.
Artikel 14
När villkoren som avses i artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 är uppfyllda för en eller flera produkter kan följande åtgärder vidtas:
a)
Tillämpning av en exportavgift. En utjämningskoefficient kan fastställas. Avgiften och utjämningskoefficienten kan differentieras beroende på destinationen.
b)
Tillfälligt upphörande, helt eller delvis, med utfärdande av exportlicenser.
c)
Avslag, helt eller delvis, av ansökan om exportlicens som är under behandling.
Exportavgift ska inte tillämpas för export av spannmål eller spannmålsprodukter som utförs för att genomföra livsmedelsbistånd från unionen och nationellt livsmedelsbistånd inom ramen för internationella konventioner eller andra kompletterande program och inte heller för genomförandet av övriga unionsåtgärder för gratisleveranser.
Artikel 15
I de fall då ingen anbudsinfordran äger rum, ska exportavgiften vara den som tillämpas den dag då tullformaliteterna uppfylls.
På begäran av den berörda parten, varvid denna begäran ska lämnas in samtidigt med ansökan om exportlicens, ska den exportavgift som tillämpas den dag då ansökan om exportlicens lämnas in också tillämpas på den export som ska genomföras under licensens giltighetstid.
Artikel 16
De åtgärder som avses i artikel 15 ska vidtas enligt det förfarande som avses i artikel 195 i förordning (EG) nr 1234/2007. I nödfall kan dock dessa åtgärder vidtas av kommissionen.
Artikel 17
Förordning (EG) nr 1501/95 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga V.
Artikel 18
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 mars 2010.