РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2012 година
относно държавна помощ № SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Мерки в полза на Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(нотифицирано под номер C(2012) 1369)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/246/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението, с което Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на помощ C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 юли 2009 г. Румъния изпрати уведомление за две мерки за (наричано по-долу „уведомлението“) подкрепа на Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (наричано по-долу „Oltchim“ или „дружеството“): i) преобразуването на дълг към публичните органи в размер на 538 млн. RON (приблизително 128 млн. EUR (3)) в собствен капитал; и ii) държавна гаранция, обхващаща 80 % от търговски заем в размер на 424 млн. EUR. Румъния изпрати уведомление за тези две мерки за държавна подкрепа поради съображения за правна сигурност, като заяви, че те не включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Преди това уведомление, на 10 април 2008 г. PCC SE (наричано по-долу „PCC“), дружество със седалище в Дуисбург, Германия, което понастоящем притежава миноритарен дял от 18,31 % в Oltchim, подаде официална жалба, в която твърди, че планираното преобразуване на дълга в собствен капитал включва несъвместима държавна помощ.
(3)
След регистрирането на жалбата Комисията обмени кореспонденция и информация с румънските органи, Oltchim и жалбоподателя, както и проведе няколко срещи с румънските органи и представители на Oltchim, от една страна, и с представители на жалбоподателя, от друга страна.
(4)
На 15 септември 2009 г. Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС относно мерките, за които е отправено уведомление (наричано по-долу „решението за откриване“). Румъния представи мнението си относно решението за откриване на 3 ноември 2009 г.
(5)
Решението за откриване беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 29 декември 2009 г. (4). С писма от 21 декември 2009 г. Комисията прикани осем дружества, които като конкуренти на Oltchim са потенциално заинтересовани от процедурата, да представят мнения относно решението за откриване.
(6)
Комисията получи мнения от пет трети страни: с писмо от 26 януари 2010 г. - от Vestolit GmbH & Co. KG (наричано по-долу „Vestolit“); с писмо от 26 януари 2010 г. - от Ineos ChlorVinyls (наричано по-долу „Ineos“); с писма от 27 януари 2010 г. и 28 януари 2010 г. - от две дружества, които поискаха поверителност по отношение на тяхната идентичност (наричани по-долу „анонимни страни I и II“); и с писмо от 29 януари 2010 г. - от г-н Virgil Bestea, частно лице.
(7)
Тези мнения бяха предадени на Румъния с писмо от 2 март 2010 г. Румъния отговори на мненията на горепосочените трети страни с писмо от 8 април 2010 г.
(8)
Шеста трета страна - Firebird Management LLC (наричано по-долу „Firebird“ - инвестиционен холдинг, притежаващ по това време 1,328 % от акциите на Oltchim - предостави информация и мнение с писма от 27 май 2010 г. и 8 юли 2010 г. Мненията на Firebird бяха предадени на Румъния с писма съответно от 25 юни 2010 г. и 27 юли 2010 г.
(9)
Жалбоподателят PCC предостави информация по случая с писма от 6 май 2010 г., 18 май 2010 г., 19 май 2010 г., 28 май 2010 г., 13 юни 2010 г., 18 юни 2010 г., 22 юли 2010 г., 6 август 2010 г., 2 септември 2010 г., 18 октомври 2010 г., 9 април 2011 г. и 14 април 2011 г. Освен тези мнения PCC изпрати много информация, свързана със случая, главно включваща различни статии от вестници и друга, предимно публично достъпна информация.
(10)
Освен това анонимни страни I и II (които също представиха мнения относно решението за откриване и които поискаха поверителност по отношение на тяхната идентичност) представиха допълнителна информация на 21 септември 2010 г., 22 февруари 2011 г., 28 февруари 2011 г., 26 юли 2011 г. и 28 октомври 2011 г.
(11)
Комисията предаде мненията, посочени по-горе в съображения (9) и (10), на Румъния в случаите, когато те съдържаха нова информация и доводи и бяха свързани с настоящата процедура, с писма от 25 юни 2010 г., 2 август 2010 г., 9 септември 2010 г., 22 септември 2010 г., 20 октомври 2010 г. и 23 ноември 2011 г.
(12)
Румъния отговори на допълнителните мнения, представени с писма от 30 юли 2010 г., 2 септември 2010 г., 12 октомври 2010 г., 26 октомври 2010 г., 23 ноември 2010 г. и 7 декември 2011 г. Тя също така предостави допълнителна информация по случая с писма от 29 март 2011 г., 14 април 2011 г., 27 юли 2011 г., 9 септември 2011 г. и 21 септември 2011 г.
(13)
След решението за откриване в Брюксел бяха проведени няколко срещи между службите на Комисията и румънските органи: на 30 юни 2010 г., 15 юли 2010 г., 19 май 2011 г. и 12 септември 2011 г. Службите на Комисията също проведоха няколко срещи с представители на жалбоподателя PCC.
(14)
С писмо от 22 юни 2011 г. румънските органи оттеглиха уведомлението си от 17 юли 2009 г. относно държавната гаранция за заем в размер на 424 млн. EUR. Те също така уведомиха Комисията, че запазват уведомлението си относно преобразуването на дълга в собствен капитал.
(15)
На 10 август 2011 г. румънското правителство одобри меморандум, който упълномощава представители на Министерството на икономиката, търговията и бизнес средата, AVAS (5) и Oltchim да приемат частноправна конвенция между AVAS и Oltchim, с която дружеството ще признае лихвите, начислени върху публичния дълг от 1 януари 2007 г. насам.
(16)
С писмо от 9 септември 2011 г. румънските органи обявиха, че Oltchim и AVAS възнамеряват да сключат горепосочената частноправна конвенция и че AVAS също така ще преобразува лихвите, начислени по този начин, в собствен капитал, заедно с главницата по дълга.
(17)
С писмо от 21 октомври 2011 г. румънският министър-председател Emil Boc изрази твърдия ангажимент на румънското правителство изцяло да приватизира Oltchim, включително целия дял, принадлежащ на държавните органи след преобразуването на дълга. Съобщението за приватизацията трябваше да бъде публикувано в края на март 2012 г., а приватизацията да бъдат завършена до края на май 2012 г. С писмо от 16 февруари 2012 г. новият румънски министър-председател Mihai-Răzvan Ungureanu потвърди тези ангажименти.
(18)
Румъния представи допълнителни мнения и информация с писма от 12 октомври 2011 г. и 23 декември 2011 г.
(19)
Писмата, посочени в съображения 17 и 18, показват, че Румъния е изменила уведомлението за мярка 1 в смисъл, че преобразуването на дълга към публичните органи в размер на 538 млн. RON трябва да бъде последвано от приватизацията на произтичащото от това дялово участие в Oltchim и че преобразуването трябва да бъде оценено с оглед на последващата приватизация.
II. ПРЕДИСТОРИЯ НА СЛУЧАЯ
II.1. Дружеството
(20)
Oltchim е голям румънски нефтохимически производител, произвеждащ поливинилхлорид (PVC), сода каустик, хлор, диоктил фталат (DOP) и полиетер полиоли. Основният продукт на дружеството е PVC (понастоящем около 37,5 % от общата му продукция) с пазарен дял в ЕС в размер на 2,1 % (6). Oltchim е едно от най-големите нефтохимически дружества в Румъния и Югоизточна Европа, произвеждащо 78 вида от 40 основни химически продукта. Дружеството изнася около 80 % от продукцията си в Европа и извън нея.
(21)
Oltchim е основният промишлен работодател във Vâlcea, румънски подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. На 15 октомври 2011 г. работната сила се е състояла от 3 470 души (7). Поради настоящото трудно финансово положение дружеството временно е съкратило 1 000 служители през декември 2011 г. и още 993 служители през януари 2012 г (8).
(22)
Дружеството започва дейността си през 1966 г., през 1990 г. е реорганизирано и през 1997 г. е регистрирано на румънската фондова борса. Румънската държава (понастоящем чрез Министерството на икономиката) поддържа контролен дял от 54,8 % в дружеството. Основният миноритарен акционер е PCC, който е и жалбоподателят в тази процедура и също така притежава Rokita SA, полски конкурент на Oltchim, с дял от 18,31 %. Останалата част от акциите на дружеството се притежават от Nachbar Services Ltd (14,02 %), различни физически лица (11,04 %) и други юридически лица (1,81 %).
II.2. Събития преди присъединяването на Румъния към ЕС
II.2.1 Произход на публичния дълг
(23)
През периода 1992-2008 г. Oltchim инвестира общо приблизително 371 млн. EUR за модернизация на производствената си линия (от които 118,8 млн. EUR бяха инвестирани през 2007/2008 г.). Във връзка с някои от тези инвестиции през периода 1995-2000 г. Oltchim сключи поредица от 12 търговски заема приблизително на обща стойност 171 млн. DEM плюс 60 млн. USD. Заемите са подкрепени от държавни гаранции, издадени от Министерството на финансите.
(24)
Тъй като Oltchim не бе в състояние да изплати заемите, банките започнаха да изискват плащания по държавните гаранции от ноември 1999 г.
(25)
От 1999 г. до 2002 г. Министерството на финансите извършваше плащания по изисканите гаранции. То начисли значителни лихви и неустойки върху платените по този начин суми по държавните гаранции, станали изискуеми в периода 1999-2002 г., които варираха между 0,15 % и 0,3 % на ден, т.е. 54 %-110 % годишно (9).
(26)
До юни 2002 г. натрупаният дълг на Oltchim към Министерството на финансите, произтичащ от държавните гаранции плюс наложените върху тях лихви и неустойките, възлизаше на 303 млн. RON (приблизително 72 млн. EUR). По това време тази сума беше прехвърлена от Министерството на финансите на Румънската агенция (AVAS (10)), натоварена с възстановяването на публичния дълг, и беше консолидирана в щатски долари, така че да се запази стойността на дълга в хиперинфлационната среда, като получената по този начин сума беше 91 млн. USD.
(27)
В съответствие с румънското законодателство (Извънредна правителствена наредба 51/1998) AVAS не е имала специален мандат да налага лихви и неустойки върху публичния дълг, за чието събиране от дружествата длъжници е отговаряла.
II.2.2 Преобразуването на дълга от 2003 г.
(28)
Първият опит за приватизация на дружеството беше през 2001 г., когато AVAS договори и подписа с Exall Resources договор за продажба на дела на държавата в дружеството. Договорът за продажба беше отменен поради невъзможността на купувача да изпълни своите задължения за плащане и неговата неспособност да гарантира технологичните/екологичните инвестиции в дружеството.
(29)
Вторият опит за приватизация на Oltchim беше направен през октомври 2003 г., когато румънската агенция за приватизация APAPS публикува съобщение за продажба на дела на държавата. Потенциалните инвеститори бяха информирани, че публичният дълг ще бъде преобразуван в собствен капитал с цел повишаване на привлекателността на дружеството за потенциални инвеститори.
(30)
Тъй като потенциален инвеститор (Rompetrol) и миноритарни акционери обаче оспориха преобразуването на дълга от 2003 г. в румънски съдилища, офертата за приватизация беше отменена в началото на ноември 2003 г. Независимо от това през ноември 2003 г. дългът към AVAS в размер на 95 млн. USD (т.е. прехвърлените 91 млн. USD плюс допълнителните плащания, извършени от Министерството на финансите при прилагането на гаранциите и прехвърлени на AVAS от юни 2002 г.), равняващ се на 322 млн. RON, беше преобразуван в собствен капитал с решение на Общото събрание на акционерите на Oltchim (в което държавните представители имаха мнозинство от гласовете). Публичният дял в Oltchim по този начин се увеличи от 53,26 % до 95,73 %.
(31)
През ноември 2005 г. търговският съд във Vâlcea отмени решението на Общото събрание на Oltchim за преобразуване на дълга на основание, че преобразуването на дълга е било извършено, без да се даде възможност на миноритарните акционери също да участват в увеличаването на капитала.
(32)
През юни 2006 г. румънското правителство издаде Извънредна наредба (11), предоставяща мандат на държавните представители в Общото събрание на акционерите на Oltchim да гласуват за необжалване на решението на съда, с което беше отменено първото преобразуване на дълга, както и за предприемане на необходимите стъпки за възстановяване на положението преди преобразуването. Решението на съда за отмяна на преобразуването на дълга стана окончателно през август 2006 г. Намаляването на акционерния капитал действително настъпи през ноември 2007 г. Дългът, получен в резултат на отмяната на преобразуването на дълга, беше вписан отново в счетоводните сметки по историческа стойност от 95 млн. USD, впоследствие равняваща се на 317 млн. RON.
II.2.3 Допълнително натрупан дълг
(33)
След първото прехвърляне на дълга през юни 2002 г. на AVAS през периода юни 2002 г.-декември 2006 г. Министерството на финансите продължи да извършва плащания по държавните гаранции, които са станали изискуеми през ноември 1999 г. През периода 2003-2006 г., докато преобразуването на дълга от 2003 г. все още беше в сила, общата сума на допълнителните плащания, извършени от Министерството на финансите по изискуемите гаранции, възлизаше на 191 млн. RON. При прилагането на конвенцията, сключена през юни 2002 г. между Министерството на финансите и AVAS за прехвърляне на държавния дълг, Министерството на финансите също прехвърли всички тези вземания на AVAS на последователни траншове, следващи действителните плащания, извършени по гаранциите. AVAS също консолидира тези вземания в щатски долари, които през 2006 г. възлизаха на 60 млн. USD.
(34)
Така на 1 януари 2007 г. - датата на присъединяването на Румъния към ЕС - общият дълг на Oltchim към AVAS възлизаше на 60 млн. USD (12).
II.3. Събития след присъединяването на Румъния към ЕС
II.3.1 Развитие на дълга
(35)
От 1 януари 2007 г. насам всички плащания по външните заеми са извършени от Oltchim. Министерството на финансите вече не извършва никакви допълнителни плащания по държавните гаранции.
(36)
През ноември 2007 г. сумата от 95 млн. USD, получена в резултат на възстановяване на положението преди преобразуването на дълга, беше вписана в счетоводните сметки на Oltchim и добавена към сумата от 60 млн. USD, свързана с допълнителните плащания, като по този начин общата стойност на публичния дълг възлиза на 155 млн. USD (508 млн. RON). Този публичен дълг от 155 млн. USD е посочен в счетоводните сметки на Oltchim в румънски леи (т.е. 508 млн. RON). Оттогава насам този деноминиран в щатски долари дълг е отчитан в счетоводните сметки на Oltchim в румънски леи и сумата в румънски леи е останала непроменена, тъй като при всеки нов период на отчитане дружеството е вписвало в счетоводния отчет историческата стойност в румънски леи (13), която винаги е била по-висока от приложимата по това време настояща стойност, тъй като с течение на времето румънските леи поскъпнаха по отношение на щатските долари.
(37)
Като изключение от общото правило, предвидено с Извънредна правителствена наредба 51/1998 (вж. съображение (27) по-горе), въз основа на член 2, параграф 2 от Извънредна правителствена наредба 45/2006 (наричана по-долу „ИПН 45/2006“), през 2007 г. AVAS начисли лихва за периода 2003-2006 г., възлизаща на 29,9 млн. RON при едногодишния ЛИБОР (14) процент за депозити в щатски долари, за прехвърлените ѝ от Министерството на финансите вземания от Oltchim, които са били обект на преобразуването на дълга от 2003 г.
(38)
Поради това от ноември 2007 г. общата сума, дължима от Oltchim на AVAS, възлиза на 155 млн. USD (508 млн. RON) плюс 29 млн. RON - т.е. общо на 538 млн. RON. По-нататък в настоящото решение позоваванията на дълга ще се отнасят за дълга в румънски леи, тъй като преобразуването на дълга, за което е отправено уведомление, също е деноминирано в румънски леи.
II.3.2 Второто преобразуване на дълга
(39)
През януари 2007 г. румънският парламент утвърди със Закон 30/2007 ИПН 45/2006, която упълномощи AVAS да възстанови положението преди първото преобразуване на дълга и ѝ предостави мандат за извършване на второ преобразуване, при което този път също така да се зачете правото на предимство на миноритарните акционери.
(40)
Срещу този втори опит за преобразуване на дълга в собствен капитал обаче бяха изразени възражения от новия основен миноритарен акционер PCC, който отказа да участва в операцията.
(41)
PCC беше придобило дял от 1,2 % в Oltchim за 7,5 млн. EUR през май 2007 г., т.е. след датата, на която решението на националния съд за отмяна на първото преобразуване на дълга стана окончателно, тъй като не беше обжалвано нито от Oltchim, нито от румънските органи. Когато в счетоводните сметки на дружеството беше възстановено положението преди преобразуването на дълга, 1,2 %-ният дял на PCC стана 12 % (15).
(42)
През април 2008 г. PCC подаде жалба до Комисията, в която твърди, че преобразуването на дълга в собствен капитал включва несъвместима държавна помощ (вж. съображение 2 по-горе).
(43)
За да гарантират спазването на член 108, параграф 3 от ДФЕС, румънските органи решиха да получат одобрение на държавната помощ от страна на Комисията преди извършването на второто преобразуване на дълга и отправиха уведомление за тази мярка.
II.4. Настоящо положение на Oltchim
(44)
Румънските органи твърдят, че след извършеното през 2006 г. възстановяване на положението преди преобразуването през 2003 г. на дълга те отново са направили опит за приватизация на задлъжнялото дружество съответно през 2006 г. и 2008 г. Според румънските органи никой инвеститор не е проявил интерес към неговото закупуване при такива условия.
(45)
Освен това според румънските органи предизвикателствата, пред които е изправено дружеството от 2008 г. насам, са: i) спирането на доставките на ключови суровини от основния доставчик Arpechim; ii) отрицателното въздействие върху нетната стойност на активите на дружеството, предизвикано от повторното наличие на значителен дълг след възстановяване през ноември 2007 г. на положението преди преобразуването през 2003 г. на дълга; iii) недостатъчната капитализация на дружеството, също дължаща се на възстановяване на положението преди преобразуването на дълга; и накрая iv) последиците от световната финансова и икономическа криза.
(46)
За финансовата 2008 година Oltchim претърпя оперативна загуба от 71 млн. RON (17 млн. EUR), нетна загуба от 226 млн. RON (54 млн. EUR) и натрупаните загуби достигнаха 1,367 млрд. RON (325 млн. EUR). След закриването на основния доставчик на етилен Arpechim през ноември 2008 г. дружеството функционираше с 45 % от капацитета си и около една трета от персонала беше временно отстранен от работа.
(47)
В края на 2008 г. акциите на Oltchim, притежавани до този момент от AVAS, бяха прехвърлени в портфейла на Министерството на икономиката.
(48)
През декември 2009 г. Oltchim закупи активи (инсталация за етилен) от предишния си доставчик Arpechim за [0]-[10] EUR (16) и заплати за своите стоково-материални запаси [10]-[20] млн. EUR. Според румънските органи придобиването беше финансирано от авансови плащания от клиенти. Arpechim отново поднови дейността си през май 2011 г.
(49)
На 31 декември 2009 г. финансовите отчети на Oltchim за 2009 г. показваха оперативна загуба от 26 млн. EUR (109 млн. RON), нетна загуба от 52,4 млн. EUR (220 млн. RON), натрупани загуби от 377 млн. EUR (1,584 млрд. RON) и отрицателен собствен капитал в размер на 112 млн. EUR (469 млн. RON).
(50)
На 31 декември 2010 г. финансовите отчети на Oltchim показваха оперативна печалба от 56 млн. EUR, нетна печалба от 32 млн. EUR (220 млн. RON) и натрупани загуби от 383 млн. EUR. Положителният оперативен и нетен резултат се дължеше на факта, че активите на Arpechim, закупени за [0]-[10] EUR бяха преоценени на [80]-[100] млн. EUR и разликата беше вписана в счетоводните книги като „печалба от изгодна покупка“.
(51)
На 30 юни 2011 г. шестмесечните финансови отчети на Oltchim (17) показваха оперативна загуба от 7,4 млн. EUR и нетна загуба от 17,4 млн. EUR, натрупани загуби от 401 млн. EUR и отрицателен собствен капитал в размер на 358 млн. EUR (без да се отчита дългът към AVAS).
III. РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(52)
На 15 септември 2009 г. Комисията откри официално разследване на двете мерки за подкрепа на Oltchim, за които беше получено уведомление от Румъния през юли 2009 г.:
-
Мярка 1: преобразуване на дълг на обща стойност 538 млн. RON (приблизително 128 млн. EUR); и
-
Мярка 2:„държавна гаранция“, обхващаща 80 % от търговски заем в размер на 424 млн. EUR за допълнителни инвестиции за модернизация. (Румъния оттегли уведомлението си относно мярка 2 с писмо от 22 юни 2011 г.).
(53)
Комисията постави под въпрос дали, противно на доводите на Румъния, пакетът от мерки за подкрепа, за който беше отправено уведомление, предоставя неправомерно предимство на дружеството и дали представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(54)
Освен това в решението за откриване на процедурата като възможна допълнителна държавна помощ беше определен фактът, че от 1 януари 2007 г. насам държавата не е начислявала лихви и/или неустойки върху дължимия публичен дълг (това беше определено като „мярка 3“).
(55)
Накрая Комисията изрази съмнения относно това дали мерките биха могли да се считат за съвместими с ДФЕС съгласно съответните правила за държавна помощ, ако бъде установено, че включват държавна помощ.
IV. МНЕНИЕ НА РУМЪНИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(56)
В своя отговор на решението за откриване румънските органи твърдят, че нито една от трите мерки не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като поведението на румънската държава е в съответствие с пазарните принципи.
(57)
По-специално Румъния настоява, че мерките, за които е отправила уведомление (преобразуването на дълга и държавната гаранция), биха гарантирали възстановяването на рентабилността на Oltchim чрез решаване на проблема с недостатъчната капитализация и чрез осигуряване на необходимите средства за неговата стратегия за растеж. Освен това Румъния подчерта, че Комисията трябва да вземе предвид двойната роля на държавата като акционер и кредитор на Oltchim.
(58)
Накрая, Румъния твърди, че мярка 3 не представлява държавна помощ, тъй като поведението на държавата по отношение на отказа от принудително събиране на предишния дълг е стриктно свързано с планираното преобразуване на дълга, както и че по отношение на този дълг поведението на румънските органи е било последователно в съответствие с това, което би избрал да направи един пазарен оператор при подобни обстоятелства.
V. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(59)
В мнението си от 26 януари 2010 г. относно решението за откриване Vestolit изрази опасения по отношение на пакета от мерки за държавна подкрепа, за който беше отправено уведомление от Румъния през юли 2009 г. Vestolit се счита за конкурент на Oltchim, тъй като и двете страни осъществяват дейност в производството на PVC. Според Vestolit никой частен инвеститор не би подкрепил инвестиционна програма, която е насочена изключително към закупуването и обновяването на остарялата инсталация за етилен на Arpechim.
(60)
В писмото си от 21 януари 2010 г. Ineos твърди, че въз основа на информацията в решението за откриване изглежда, че Oltchim е предприятие в затруднение и поради това мерките за подкрепа, които трябва да бъдат взети от румънската държава в негова полза, е малко вероятно да бъдат предприети от частен инвеститор. Ineos също обърна внимание на факта, че европейският пазар на PVC се характеризира със значителен свръхкапацитет и поради това всяка потенциална помощ за един от участниците на пазара вероятно ще има силно нарушаващо въздействие.
(61)
Мнението, представено от Firebird на 28 май 2010 г., е с подобно съдържание като мненията, представени от горепосочените заинтересовани страни.
(62)
С писмо от 28 януари 2010 г. друг конкурент на Oltchim - анонимна страна I - също изрази мнение в същата насока като мненията на Vestolit и Ineos. Тя също така подчертава, че оперативната помощ не може да се счита за съвместима с ДФЕС и по отношение на Oltchim изглежда не съществуват други основания за съвместимост.
(63)
С писмо от 27 януари 2010 г. анонимна страна II твърди, че всички мерки за помощ, установени в решението за откриване, представляват несъвместима помощ. Анонимна страна II също така твърди, че:
а)
държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., все още са били в сила след присъединяването на Румъния към ЕС, а именно до 31 октомври 2009 г., и поради това от датата на присъединяване те следва да се разглеждат като нова помощ;
б)
затрудненията, пред които е изправено Oltchim поради изискуемостта на държавните гаранции от ноември 1999 г. насам, се дължат на структурни проблеми на дружеството (лошо управление, грешен избор на бизнес стратегия, липсата на действително и ефективно преструктуриране);
в)
придобиването на Arpechim противоречи на търговските интереси на Oltchim; то няма да генерира печалба в бъдеще;
г)
последващите плащания, извършени от Министерството на финансите през периода юни 2002 г.-декември 2006 г. въз основа на изисканите държавни гаранции, показват, че Oltchim е било в затруднение през целия този период;
д)
Румъния действително се е опитала да приватизира дружеството само веднъж - през 2001 г., а последвалите „неуспешни“ опити за приватизация през 2003 г. и 2006 г. са били само стратегия за отказ от принудително събиране на публичния дълг;
е)
бизнес планът, на който се основава пакетът от мерки за подкрепа, за който беше отправено уведомление през юли 2009 г., не е надежден, особено по отношение на анализа на чувствителността и очакваната възвращаемост на инвестицията;
ж)
държавата би претърпяла значителна загуба чрез подкрепата на такава значителна инвестиционна програма, тъй като очакваните приходи от приватизацията на Oltchim не биха покрили разходите по мерките за подкрепа;
з)
с оглед на факта, че мерките, за които е отправено уведомление, включват държавна помощ, Румъния е трябвало да предложи план за преструктуриране на Oltchim, като даде възможност за оценка на съвместимостта на помощта съгласно Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране (18).
(64)
По-късно в хода на процедурата PCC насочи вниманието на Комисията към факта, че през юни 2010 г. румънската агенция за защита на околната среда е наложила на Oltchim екологична глоба в размер на14,34 млн. EUR за късното връщане на сертификатите за CO2 за 2009 г. (19). По мнението на PCC възможният отказ от принудително събиране на глобата включва допълнителна държавна помощ за дружеството. В писмото на Firebird от 8 юли 2010 г. също е поставен въпросът за екологичната глоба.
(65)
През октомври 2010 г. и октомври 2011 г. PCC също така уведоми Комисията, че държавният електрически доставчик SC Electrica SA (наричан по-долу „Electrica“) и други публични кредитори (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea - доставчик на солни разтвори и варовик; и SC CET Govora SA - доставчик на промишлена пара) имат значителни разсрочени вземания по отношение на Oltchim.
VI. МНЕНИЕ НА РУМЪНИЯ ОТНОСНО МНЕНИЯТА НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(66)
В отговора си от 8 април 2010 г. относно мненията на заинтересованите страни Румъния до голяма степен се позовава на уведомлението и на изразеното от нея по-рано мнение в отговор на решението за откриване на процедурата.
(67)
По-специално Румъния заяви, че противно на твърденията на една от третите страни придобиването и обновяването на нефтохимическите активи на Arpechim включва цялото необходимо преструктуриране и е от съществено значение за дългосрочната жизнеспособност на дружеството, както и че от експлоатацията на интегрираната платформа на нефтохимическото звено Oltchim-Arpechim може да се очаква генериране на печалби.
(68)
Румъния също така повтаря доводите си, че предприетите действия за принудителното събиране на вземанията срещу Oltchim не са предоставили никакво предимство на дружеството. Накрая, Румъния също така подчерта намерението си за приватизация на Oltchim.
VII. ОТТЕГЛЯНЕ НА УВЕДОМЛЕНИЕТО ОТНОСНО ДЪРЖАВНАТА ГАРАНЦИЯ (МЯРКА 2)
(69)
Съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (20) дадена държава членка може да оттегли уведомлението след откриването на официалната процедура по разследване в разумен срок преди Комисията да вземе решение относно характера на помощта по мярката, за която е отправено уведомление. В такъв случай Комисията ще закрие процедурата с решение за обявяване на въпроса за безпредметен.
(70)
Румънските органи оттеглиха уведомлението относно държавната гаранция (обхващаща 80 % от заем в размер до 424 млн. EUR). Така по отношение на мярка 2 разследването на Комисията стана безпредметно.
VIII. ПОЗИЦИЯ НА РУМЪНИЯ СЛЕД ОТТЕГЛЯНЕТО НА МЯРКА 2
VIII.1. Изменение на мярка 1 - намерение на Румъния за приватизация
(71)
През февруари 2011 г. беше поискана съвместна предпазна програма на ЕС/Международния валутен фонд (наричан по-долу „МВФ“) за финансово подпомагане с цел подпомагане на възобновяването на икономическия растеж в Румъния с акцент върху структурните реформи и същевременно за подобряване на фискалната устойчивост и укрепване на финансовата стабилност. През май 2011 г. Съветът прие решение (21) за предоставяне на превантивна средносрочна финансова помощ на Румъния в размер до 1,4 млрд. EUR. През март 2011 г. МВФ одобри ново превантивно стенд-бай споразумение (22) за Румъния. Съгласно това споразумение МВФ предоставя на разположение на Румъния финансова помощ в размер на 3 090,6 млн. специални права на тираж (СПТ) (3,5 млрд. EUR) за следващите две години. Финансирането се предоставя, при условие че Румъния изпълни редица цели за намаляване на бюджетния дефицит, посочени в Писмо за намерение, представено от румънските органи и отразено в Технически меморандум за разбирателство (наричан по-долу „ТМР“). Целите на Техническия меморандум за разбирателство включват, наред с другото, намаляване на просрочени задължения и загуби за публични предприятия. В Писмото за намерение и Техническия меморандум за разбирателство от 2 декември 2011 г. (23) Румъния пое ангажимента да обяви търг за приватизация на Oltchim до края на април 2012 г.
(72)
Това беше предшествано от няколко публични изявления от румънските органи, които бяха направени в течение на 2011 г., за обявяване на намерението на румънското правителство да приватизира Oltchim.
(73)
Румъния също заяви своя ангажимент за приватизация на Oltchim пред Комисията. По-конкретно, с писмо от 21 октомври 2011 г., адресирано до заместник-председателя Joaquín Almunia, румънският министър-председател Emil Boc заяви, че Румъния е поела ангажимента изцяло да приватизира Oltchim (включително и дела, който е бил обект на преобразуването на дълга) до май 2012 г. След назначаването на ново правителство в Румъния на 9 февруари 2012 г., новият министър-председател Mihai Razvan Ungureanu отново потвърди този ангажимент с писмо от 16 февруари 2012 г.
(74)
Поради бюджетните си ограничения Румъния вече не възнамерява да остане собственик на Oltchim и да финансира необходимите инвестиции чрез държавна гаранция, а цели да продаде дяловото си участие в Oltchim.
VIII.2. Развитие по отношение на мярка 3 - споразумението относно лихвата
(75)
С писмо от 9 септември 2011 г. румънските органи информираха Комисията, че от 1 януари 2007 г. възнамеряват да начислят лихва върху дължимия дълг към AVAS, възлизащ на 538 млн. RON. Румъния също така обясни, че това ще бъде извършено в рамките на споразумение-конвенция относно дълга между AVAS и Oltchim, с което дружеството ще възприеме дължимата лихва. В същото писмо румънските органи посочиха, че начислените по този начин лихви също ще бъдат преобразувани в собствен капитал, заедно с основния публичен дълг, както е посочено в мярка 1.
(76)
С писмо от 23 декември 2011 г. румънските органи предоставиха копие на частноправното споразумение, сключено на 22 декември 2011 г. между AVAS и Oltchim, с което дружеството призна начислените лихви върху публичния дълг за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г. на обща стойност 511 млн. RON. Румънските органи обясниха, че лихвата е изчислена като сложна лихва, като за лихва за забава за съответните периоди се използва най-високият лихвен процент, начислен от търговските банки за заемите, предоставени ефективно на дружеството от 1 януари 2007 г. насам, и чрез използване на приложимите от Комисията референтни и сконтови лихвени проценти. Този подход е довел до следните приложими лихвени проценти и начислени лихви по дълга към AVAS:
Таблица 1
Разбивка по години на лихвата, начислена от AVAS, за периода 2007-2011 г.
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Приложим лихвен процент
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Размер на лихвата (закръглен в млн. RON)
58
87
129
114
123
Обща лихва по дълга към AVAS от 2007 г. насам: 511 млн. RON|
(77)
В същата кореспонденция румънските органи също така заявиха, че подготовката за извършване на преобразуването на дълга към AVAS в размер на 538 млн. RON плюс начислените по него лихви ще започне скоро с оглед спазването на предложения срок за приватизация.
VIII.3. Доводи на Румъния относно намерението ѝ за приватизация
(78)
Както беше обяснено по-горе, румънските органи оттеглиха мярка 2 (вж. раздел VII отг). След оттеглянето на уведомлението по отношение на държавната гаранция румънските органи изразиха мнението, че настоящата мярка 1, т.е. преобразуването в собствен капитал на дълга към AVAS в размер на 538 млн. RON плюс начислените по него лихви за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г., възлизащи на допълнителна сума от 511 млн. RON, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Румъния заяви, че мярката ще бъде в съответствие с пазара и като такава няма да предоставя предимство на Oltchim. По-конкретно румънските органи изразиха мнението, че за AVAS като кредитор е по-добре да преобразува целия дълг в собствен капитал и да продаде целия си дял в дружеството в краткосрочен план, отколкото принудително да събере дълга, тъй като пазарната стойност на получения след преобразуването на дълга дял на AVAS в дружеството би била по-висока от сумата, която тя би получила от ликвидацията на дружеството.
(79)
Румъния представи консултантски доклад, изготвен от Raiffeisen Capital & Investment SA (наричан по-долу „консултантският доклад“), за да докаже, че най-добрата стратегия на държавата за максимално увеличаване на нейната възвращаемост е да извърши преобразуване на дълга в собствен капитал, последвано от краткосрочна продажба на обединените пакети от акции.
(80)
В консултантския доклад се разглежда стойността на вземанията на AVAS при сценарий на ликвидация, от една страна, и стойността им при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация, от друга страна.
(81)
Оценката на ликвидацията се основава на два ликвидационни доклада (предишен ликвидационен доклад на Raiffeisen от февруари 2011 г. и ликвидационен доклад, изготвен от независимото консултантско дружество Romcontrol SA Bucharest през март 2011 г.). Резултатът за държавата при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация бе изчислен въз основа на метода за стойността на предприятието, която е един от основните показатели, използвани в бизнес оценяването. (Подробно описание на използваните методологии и на резултата от оценяването, както и неговата критична оценка от страна на Комисията могат да бъдат намерени в раздел IX.3.3. по-долу.)
(82)
В доклада се заключава, че преобразуването на общия му дълг в собствения капитал би дало възможност за по-плавен и по-бърз процес на приватизация на дружеството и че финансовият резултат от този вариант е по-добър за AVAS от варианта за ликвидация.
IX. ОЦЕНКА
IX.1. Обща информация
(83)
За да установи дали разглежданите мерки представляват държавна помощ, Комисията трябва да прецени дали те изпълняват кумулативните условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Тази разпоредба гласи че: „[о]свен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(84)
Комисията отбелязва, че с оглед на оттеглянето на уведомлението относно мярка 2 (вж. раздел VII отг) следната оценка се отнася само за мерки 1 и 3. Мярка 1 беше изменена, тъй като Румъния свърза преобразуването на дълга в собствен капитал с приватизацията на Oltchim. Поради това оценката на последната мярка е извършена при допускането, че делът от собствения капитал, който AVAS ще има след преобразуването, веднага ще бъде продаден на частен инвеститор при справедлив, открит и прозрачен процес на продажба, който има за цел максимално увеличаване на приходите на AVAS.
(85)
Освен това Комисията счита, че въпросът дали AVAS като кредитор е предоставила някакво неправомерно предимство на Oltchim чрез начина, по който е третирала дълга след 1 януари 2007 г., трябва да се оцени в контекста на ИПН 51/1998 (вж. съображение (27) по-горе) и Закон 30/2007, предоставящ мандат на AVAS за повторно извършване на преобразуването на дълга, в контекста на отправеното до Комисията уведомление за преобразуване на дълга - идентифицирано като мярка 1 в решението за откриване, както и в контекста на изменението на мярка 1 в резултат на съмненията, изразени от Комисията, и на ограниченията, произтичащи от програмата на ЕС/МВФ.
(86)
Освен това Комисията отбелязва, че намерението за пълна приватизация на дружеството до края на май 2012 г., което беше съобщено от румънските органи в писмото им от 21 октомври 2011 г. и отново потвърдено в писмото на министър-председателя Ungureanu от 16 февруари 2012 г., се счита за неразделна част от мярка 1.
(87)
По отношение на екологичната глоба, от една страна, и неизплатените дългове на дружеството към Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea и SC CET Govora SA, от друга страна, Комисията отбелязва, че тези предполагаеми мерки не са били част от решението за откриване на процедурата. Поради това те не могат да съставляват част от настоящото решение. Комисията своевременно ще информира жалбоподателя за по-нататъшния курс на действие по отношение на тези твърдения въз основа на член 10 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
IX.2. Компетентност на Комисията преди присъединяването
(88)
Както беше посочено в раздел V по-горе, анонимна страна II изрази мнението, че някои от държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., все още са били в сила след присъединяването на Румъния към ЕС, а именно до 31 октомври 2009 г., и поради това от датата на присъединяване те следва да се разглеждат като нова помощ. Поради това Комисията трябва да оцени действителността на този довод и произтичащите от него възможни последици за оценката на мярката, за която е отправено уведомление.
(89)
Като общо правило член 107, параграф 1 от ДФЕС се прилага само от датата на присъединяване нататък. Изключение от това общо правило са мерките, които са били приведени в действие преди присъединяването и които продължават да са приложими след това. Съгласно Договора за присъединяване на Румъния към ЕС от 2005 г. (24), мерки, приведени в действие в Румъния преди датата на присъединяване и все още приложими след датата на присъединяване (1 януари 2007 г.), които биха могли да представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и не отговарят на изискванията за съществуваща помощ за целите на Регламент (ЕО) № 659/1999 (25), трябва да се считат за потенциална нова помощ от датата на присъединяване за целите на прилагането на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(90)
В точка 2.1, втора алинея от приложение V към Акта за присъединяване на България и Румъния от 2005 г. (26), въз основа на член 22 от същия Акт за присъединяване, се предвижда, че „всички мерки, все още приложими след датата на присъединяване, които представляват държавна помощ и не отговарят на изложените по-горе условия, се считат за нова помощ при присъединяването за целите на прилагането на член 88, параграф 3 от Договора за ЕС“.
(91)
По този начин горепосочената разпоредба обхваща мерки, приведени в действие преди датата на присъединяване (1 януари 2007 г.), които са все още приложими след тази дата. Понятието „приложими след датата на присъединяване“ е определено в редица решения на Комисията (27) като обхващащо схеми и индивидуални мерки, които не са ограничени във времето или при които конкретната отговорност на държавата не е категорично разграничена - с други думи случаи, при които точният риск за държавата все още не е известен към датата на присъединяване. С оглед на горните съображения трябва да се определи дали държавните гаранции, издадени в полза на Oltchim през периода 1995-2000 г., са били „приложими след присъединяването“ в смисъла, определен в горепосочената практика. За тази цел трябва да се провери дали е възникнала ситуация, при която държавните гаранции не са били ограничени във времето или при която точният риск за държавата не е бил известен преди датата на присъединяване.
(92)
След като разгледа условията и реда, при които въпросните държавни гаранции са били издадени, Комисията отбелязва, че те са представлявали отделни и индивидуални еднократни мерки, чрез които държавата е подкрепила дружеството за вземането на определени заеми за определени суми и определен срок. Датата, до която гаранциите са валидни, е била определена при тяхното издаване, тъй като гаранциите са с предвиден срок на валидност - до изтичането на срока на свързаните с тях заеми, който е бил точно определен в тези заеми. Срокът на валидност не е бил изменян след това. Поради това при присъединяването техният срок на валидност действително е бил ограничен във времето и е бил определен на дата преди присъединяването, а именно при сключването на споразумението за заемите. Поради това Комисията трябва да отбележи, че първата от ситуациите, при които дадена мярка се определя като „нова помощ“ от датата на присъединяване, а именно липсата при нея на ограничение във времето към датата на присъединяване, не е изпълнена в настоящия случай.
(93)
Второ, максималното ниво на отговорност на държавата е било определено в момента на предоставяне на гаранциите, тъй като гаранциите покриват само конкретния заем, за който са били предоставени. Поради това трябва също да се заключи, че вторият случай на „приложимост след присъединяването“, а именно неизвестният риск за държавата от датата на присъединяване, не е приложим.
(94)
Освен това Комисията също отбелязва, че държавните гаранции са станали изискуеми преди датата на присъединяване. От датата на тяхната изискуемост държавата е станала отговорна за изплащането на неизплатената сума по заемите, които са били взети с тяхната подкрепа, и действително е поела задълженията на дружеството за изплащане на въпросните заеми, като в резултат от това в станала кредитор на Oltchim за платените по гаранциите суми. Както беше посочено в раздел II.2 по-горе, плащанията, извършени по изискуемите гаранции, са продължили до 2006 г. От датата на присъединяване не са извършвани други плащания в тази връзка, тъй като Oltchim все още е било в състояние да обслужва неизплатената част от заемите.
(95)
Поради това следва е да се заключи, че държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., не могат да бъдат определени като нова помощ по смисъла на точка 2.1, втора алинея от приложение V към Акта за присъединяване на България и Румъния от 2005 г.
IX.3. Наличие на помощ: предимство
IX.3.1 Критерият за частния кредитор
(96)
Румъния твърди, че мярката, за която е отправено уведомление, състояща се от преобразуването на 1 049 млн. RON публичен дълг в собствен капитал с цел продажба на произтичащия от това общ дял скоро след това (до края на май 2012 г.), не предоставя никакво неправомерно предимство на дружеството, тъй като който и да било частен кредитор в положение, подобно на това на публичния кредитор AVAS, би избрал този метод на събиране на дълга вместо ликвидацията на дружеството, която е финансово по-неизгодна за публичния кредитор.
(97)
За да се определи дали мярката, за която е отправено уведомление, предоставя неправомерно предимство на Oltchim, Комисията следва да оцени дали AVAS като публичен кредитор е действала по отношение на събирането на публичния дълг със същата грижа, каквато би положил един частен кредитор, стремящ се към максимално събиране на дължимия му дълг (28). При тази гледна точка се взема под внимание фактът, че с прехвърлянето на публичния дълг върху AVAS събирането на дълга се преследва от институция, която няма друга връзка с дружеството освен тази между кредитор и неговия длъжник. При оценката не се пренебрегва фактът, че Министерството на икономиката е публичен акционер на Oltchim, а се отчита, че публичният акционер няма роля във връзка със събирането на публичния дълг, което е възложено на кредитора AVAS. Комисията отбелязва обаче, че последиците от преобразуването на дълга, последвано от приватизация, за настоящия акционер, т.е. Министерството на икономиката, също трябва да бъдат оценени, за да се заключи дали предложеното преобразуване на дълга, последвано от приватизация, е по-доброто финансово решение за държавата в сравнение с цялостната ликвидация на дружеството.
IX.3.2 Събиране на публичния дълг - оценка на мярка 3
(98)
В решението за откриване Комисията счита, че допълнителен елемент на държавна помощ би могъл да произтича от факта, че държавата не е начислявала никакви лихви и/или неустойки за забавени плащания по просрочения публичен дълг на Oltchim след присъединяването на Румъния към ЕС. Този публичен дълг е резултат от изискуемостта на държавните гаранции (вж. гореописаното в съображения 23-27 и оценката на държавните гаранции в съображения 88-95 по-горе). В решението за откриване Комисията изрази становището, че неначисляването на лихва и неизвършването на принудително събиране на дълга са предоставили предимство на Oltchim, като се има предвид, че дружеството се е възползвало от предоставения капитал безплатно.
(99)
За да се оцени дали Румъния е постъпила като частен кредитор по отношение на неизплатения дълг, произтичащ от изискуемостта на държавните гаранции, е необходимо да се оцени поведението на румънската държава през периода от 2007 г. до днес въз основа на информацията, налична за румънските органи в съответните моменти.
(100)
На първо място, Комисията отбеляза, че неначисляването на лихви и санкции от 2007 г. до изменението на уведомлението за мярка 1 произтича от ИПН 51/1998 (вж. съображение (27)). Това също трябва да се разглежда в контекста на Закон 30/2007, предоставящ мандат на AVAS за повторно извършване на преобразуването на дълга. По това време румънските органи са обмисляли продължаването на дейността на Oltchim и са планирали допълнителни инвестиции, а не неговата ликвидация.
(101)
Поради това Комисията първо трябва да установи дали Румъния е постъпила като частен кредитор, когато е взела решение през 2007 г. да извърши замяна на дълга срещу собствен капитал вместо да поиска принудителното събиране на дълга и/или ликвидацията на дружеството. Във връзка с това Комисията отбелязва, че Румъния е следвала стратегията за преобразуване на дълга в собствен капитал с цел да продължи дейността на Oltchim след първия (неуспешен) опит за преобразуване през 2003 г. Поради това поведението на румънските органи в тази връзка е било в съответствие с предишното им поведение. Реакциите на пазара на предишните опити за приватизация, както и съдебните действия на миноритарните акционери показват вярата на пазара във фундаменталната жизнеспособност на дейността на Oltchim.
(102)
Освен това Комисията отбелязва, че Румъния е разполагала и с бизнес план (29) за Oltchim, който показва, че дружеството е жизнеспособно.
(103)
С оглед на тези елементи Комисията счита, че не е било неразумно за Румъния в ролята ѝ на кредитор да реши да извърши преобразуването на дълга в собствен капитал и да прокара закон в тази насока, който не предвижда начисляването на лихви и неустойки по неизплатения дълг, тъй като при всички случаи дългът е трябвало да бъде преобразуван в собствен капитал.
(104)
Този анализ не се опровергава от факта, че Румъния е потърсила одобрение на държавната помощ преди извършването на замяната на дълг срещу капитал. Всъщност по този начин Румъния просто е изпълнила задълженията си съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС. Предвид затрудненията, които Румъния е имала с миноритарните акционери по-рано и на които е продължила да се натъква при прилагането на Закон 30/2007, напълно логично е тя да потърси потвърждение от Комисията, че планираната операция не представлява държавна помощ.
(105)
Поради оценката на държавната помощ и изпълнението на задължението за запазване на съществуващото положение замяната на дълга срещу собствен капитал накрая е била отложена с пет години. Във връзка с това Комисията на първо място отбелязва, че до средата на 2011 г. Румъния е имала твърдото намерение да следва експанзивна инвестиционна стратегия по отношение на Oltchim, като тази възможност е била разгледана в редица експертни проучвания (30). Същевременното начисляването на лихви върху неизплатения публичен дълг е щяло да противоречи на стратегията на държавата да направи допълнителни инвестиции, за да възстанови рентабилността на дружеството и да увеличи стойността му с оглед на неговата приватизация в средносрочен или дългосрочен план.
(106)
В резултат на съмненията, изразени от Комисията в решението ѝ за откриване, по отношение на експанзивната инвестиционна стратегия, и което е по-важно, в резултат на бюджетните проблеми и програмата на ЕС/МВФ, Румъния е променила стратегията си през 2011 г. и е решила да приватизира дружеството незабавно след замяната на дълга срещу собствен капитал. Така тя се отказала от първоначалните си планове да направи допълнителни инвестиции в размер на 424 млн. EUR преди приватизацията.
(107)
В този нов контекст начисляването на лихви по дълга е станало разумна стратегия за държавата за максимално събиране на дължимия ѝ дълг.
(108)
Както беше посочено в съображения 75-77 по-горе, допълнителна сложна лихва е била начислена върху публичния дълг за периода от 1 януари 2007 г. нататък чрез частно споразумение, сключено на 22 декември 2011 г. между Oltchim и AVAS. По-специално лихвените проценти, които са били прилагани за публичния дълг, са съответствали на тези лихвени проценти, които са били по-високи: съответните референтни лихвени проценти на Комисията за всеки период или лихвените проценти, прилагани за частни заеми на дружеството за същия период, които биха могли да бъдат счетени за подходящи.
(109)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията заключава, че Oltchim не е извлякло предимство от начина, по който публичните органи са действали след присъединяването по отношение на събирането на публичния дълг, който понастоящем ще бъде преобразуван в собствен капитал.
IX.3.3 Преобразуването на дълга - мярка 1
(110)
Комисията също така трябва да оцени дали се предоставя някакво неправомерно предимство на Oltchim чрез мярка 1, състояща се (след изменението на уведомлението - вж. съображения 14-16, 69-70 и 75-77 по-горе) от преобразуването в собствен капитал на публичния дълг в размер на общо 1 049 млн. RON, което скоро след това ще бъде последвано от пълна продажба на произтичащия от това публичен дял (приватизация). Общият размер на публичния дълг, който ще бъде преобразуван в собствен капитал, включва основния публичен дълг към агенцията за приватизация AVAS в размер на 538 млн. RON и начислените по него лихви за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г., възлизащи на 511 млн. RON.
(111)
За да се оцени дали предложеното преобразуване на дълга предоставя някакво неправомерно предимство на Oltchim, следва да се определи дали преобразуването на дълга действително е най-добрият механизъм за събиране във възможно най-голяма степен на публичния дълг, както твърди Румъния. На практика Комисията трябва да определи дали един хипотетичен частен кредитор в положение, сравнимо с това на агенцията за приватизация AVAS, която е кредитор на Oltchim, действително би предпочел този механизъм за събиране на дълга пред другите налични алтернативи за неговото събиране, като се има предвид фактът, че длъжникът е изправен пред сериозни финансови затруднения. Министерството на икономиката, което понастоящем е акционер на Oltchim, не изпълнява никаква роля във връзка със събирането на публичния дълг, но въпреки това резултатите от двата възможни сценария за публичния акционер също са взети под внимание при анализа по-долу.
(112)
Румъния твърди, че предвид настоящото положение на дружеството (значителен недостиг на капитали и прекомерна задлъжнялост), единствените реалистични варианти, които би избрал един частен кредитор в положение, сравнимо с това на публичния кредитор AVAS, са: или i) ликвидация на дружеството, или ii) преобразуване на дълга в собствен капитал и впоследствие продажба на целия произтичащ от това дял в дружеството. Всеки частен кредитор, изправен пред такъв избор, би предпочел варианта, който ще доведе до максимално събиране на неизплатения дълг. С други думи, кредиторът би избрал „преобразуването на дълга, последвано от приватизация“, ако очакваната възвращаемост от приватизацията надвишава сумата, която би могла да бъде събрана чрез ликвидацията.
(113)
За да докаже, че преобразуването на дълга, последвано от продажбата на произтичащия от това дял, носи повече приходи за кредитора, отколкото ликвидацията, Румъния представи доклад на независимо консултантско дружество (вж. съображения 78-82 по-горе), в който се сравняват резултатите за кредитора, получени при двата сценария, т.е. съответно при преобразуване на дълга, последвано от приватизация, и при ликвидация.
(114)
Комисията подложи на критична оценка доклада, за да провери дали резултатите от него се оказват издържани при внимателен преглед и дали действително доказват, че чрез преобразуването на дълга в собствения капитал AVAS постъпва като частен кредитор. След внимателен преглед на доклада Комисията отбелязва следното:
(115)
Стойност на вземанията на AVAS при сценарий на ликвидация: Оценката на ликвидацията се основава на предишен ликвидационен доклад на Raiffeisen от февруари 2011 г. и на ликвидационен доклад, изготвен от независимото консултантско дружество Romcontrol SA Bucharest през март 2011 г.
(116)
Съгласно румънското законодателство дружества, в които държавата притежава дял от най-малко 50 % + 1, се ликвидират при така наречената „специална процедура на доброволна ликвидация“, установена с Извънредна правителствена наредба 88/1997, Правителствено решение 577/2002 и Закон 137/2002 г. При тази специална процедура на доброволна ликвидация сумата, получена от ликвидатора от продажбата на активите на дружеството, трябва да се използва за покриване на неизплатените дългове на дружеството, като се следва същият ред на предимство, установен в Закон 85/2006 (румънският закон за несъстоятелността). Съответно приходите от ликвидацията трябва да се използват за покриване на дълговете в следния ред на предимство: 1) ликвидационни разходи; 2) дължими заплати; 3) привилегирован дълг (т.е. дълг, обезпечен със залози, ипотеки и други специални привилегии); 4) бюджетен дълг (данъци и други фискални задължения); 5) дълг към Министерството на финансите поради изискуемите държавни гаранции; 6) дълг от публични заеми; 7) обикновен (необезпечен) дълг; 8) акционери. В настоящия случай AVAS би била в третата категория кредитори (привилегировани кредитори), като при все това би се наредила след няколко (частни) привилегировани кредитори на Oltchim, тъй като публичният дълг е бил само частично обезпечен.
(117)
Консултантското дружество Romcontrol е оценило ликвидационната стойност на активите на Oltchim към 15 декември 2010 г., позовавайки се на метода на нетните преизчислени активи, при който се отчита ограниченото време на експозиция на пазара на обявените за продажба активи (31).
(118)
Въз основа на резултатите за ликвидационната стойност на активите според изчисленията на Romcontrol, Raiffeisen оцени резултата за кредитора AVAS и за държавата като акционер, като взе предвид задълженията на дружеството към 31 декември 2010 г. и предварителните му финансови отчети от същата дата („Ликвидационно проучване на Raiffeisen от февруари 2011 г.“). В това проучване е изчислено, че приходите, които ще бъдат получени от продажбата на активите на Oltchim, биха позволили събираемостта на приблизително [20]-[30] % от общите задължения на дружеството. Кредиторът AVAS в качеството си на частично обезпечен кредитор би удовлетворил около [80]-[100] млн. RON (което представлява [10] -[30] % от тогавашните си общи вземания в размер на 538 млн. RON). Като се има предвид отрицателната разлика между приходите от ликвидацията и задълженията на дружеството, държавата в качеството си на акционер не би удовлетворила никое от вземанията си.
(119)
През октомври 2011 г. Raiffeisen актуализира изчисленията в ликвидационното проучване от февруари 2011 г., за да се отчетат финансовите данни на дружеството от 30 юни 2011 г. и да включват лихвите, начислени върху публичния дълг от януари 2007 г. насам.
(120)
Според актуализираните изчисления AVAS в качеството си на частично обезпечен кредитор на Oltchim би удовлетворил около [100]-[120] млн. RON от общия дълг на дружеството към нея (което представлява [10]-[20] % (32) от общите вземания, т.е. главницата по дълга в размер на 538 млн. RON плюс лихвите). Министерството на икономиката като публичен акционер отново не би удовлетворило никое от вземанията си. Сумата, която ще бъде получена от AVAS, впоследствие беше дисконтирана (33) към текущата ѝ стойност към 30 юни 2011 г. В резултат на това AVAS би събрала [10]-[40] млн. EUR в случай на ликвидация на дружеството.
Таблица 2
Събиране на държавните вземания при сценарий на ликвидация
Вземания
(в млн. EUR)
Обща сума за събиране
(в млн. EUR)
Събиране Нетна настояща стойност (ННС) при 10,7 %
(в млн. EUR)
AVAS (кредитор)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Министерство на икономиката (акционер)
Дялово участие
[0]-[10]
[0]-[10]
Общи вземания на държавата
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
След това тази сума трябва да бъде сравнена с очакваната възвращаемост от преобразуването на вземанията на AVAS в собствен капитал, последвано от приватизация на дружеството.
(122)
Стойност на вземанията на AVAS при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация: в доклада резултатът за държавата при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация бе изчислен въз основа на метода за стойността на предприятието (наричан по-долу „EV“), която е един от основните показатели, използвани в бизнес оценяването.
(123)
По отношение на използването на този метод Комисията отбелязва, че по принцип има няколко метода за определяне на стойността на собствения капитал на дадено предприятие.
(124)
Често използван е методът за множителя на EBITDA (печалбата преди лихви, данъци, обезценка и амортизация). Този метод позволява да се пресметне стойността на дадено предприятие за година X чрез умножаване на EBITDA за тази година X с коефициент (множител), определен като подходящ за сектора, и изваждане на нетния дълг от получения резултат.
(125)
Друг метод е анализът на дисконтираните парични потоци. Свободните номинални парични потоци на предприятието за бъдещите години се дисконтират със среднопретеглената цена на капитала WACC (34) и нетният дълг се изважда от получената стойност.
(126)
Трети метод е методът на коефициента на оборота. Той позволява да се пресметне стойността на собствения капитал на дадено предприятие за година X чрез умножаване на оборота за тази година X с коефициент (множител), определен като подходящ за сектора, и изваждане на нетния дълг от получения резултат.
(127)
При всички тези методи (бъдещата EBITDA, паричните потоци и оборота) се използват прогнозни стойности. В разглеждания случай не всички методи за оценяване, които се основават на прогнозни стойности в бизнес плана, могат да бъдат надлежно използвани. Като се има предвид предвидената незабавна приватизация на дружеството, само новият собственик ще бъде в състояние да определи бъдещата бизнес стратегия на дружеството и по тази причина съответните прогнози в бизнес плана, необходими за използването на тези методи, не са налични и не могат да бъдат предвидени (35). Тъй като новият собственик ще трябва да предприеме значителни инвестиции, а и миналите резултати на дружеството не могат да се използват за правенето на прогнози за бъдещето.
(128)
При тези обстоятелства Комисията е на мнение, че единствените два налични метода за определяне на стойността на общия дял, притежаван от румънската държава, т.е. от AVAS и от Министерството на икономиката, са пазарната капитализация и EV. Трябва да се отбележи, че EV също включва параметрите, използвани за пазарната капитализация.
(129)
Пазарната капитализация се определя като цената на акция, умножена по броя на емитираните акции, и предоставя общата стойност на акциите в обръщение на дружеството. Този показател представлява обществен консенсус за стойността на собствения капитал на дадено дружество и може да се използва като заместител на общественото мнение за нетната стойност на активите на дружеството.
(130)
Пазарната капитализация на Oltchim беше изчислена въз основа на цената на неговите акции, наблюдавана на Букурещката фондова борса (36) за период от 44 месеца (2008 г.-август 2011 г.). Този интервал е достатъчно дълъг, за да бъде уместен, и пазарната капитализация през този период също е добър показател за цената, която пазарът е готов да плати за дружеството.
(131)
В този контекст Комисията отбелязва като положителен аспект факта, че цената на акция през неотдавнашния период май-август 2011 г. винаги е била по-висока от средната ѝ стойност за 44-месечния период. По-точно, докато среднопретеглената стойност е 0,53 RON на акция за 44-месечния период, цената на акция е достигнала дори 2,05 RON през юли 2011 г. (37) Така данните, използвани за установяване на пазарната стойност, могат да бъдат считани за консервативни.
(132)
Освен това по отношение на развитието на цената на акциите от септември 2011 г. насам (последния период с данни, използван в проучването на Raiffeisen) Комисията отбелязва като положителен аспект, че в последно време (от средата на октомври 2011 г. насам) цената на акциите се е увеличила значително и постоянно е била по-висока от среднопретеглената стойност от 0,53 RON, използвана във формулата за пазарна капитализация.
Фигура 1
Развитие на цената на акциите на Oltchim на Букурещката фондова борса през периода 23/02/2011 г.-23/02/2012 г.
(133)
Преди планираното преобразуване на дълга пазарната капитализация на Oltchim през наблюдавания период (януари 2008 г.-август 2011 г.) е била със среднопретеглена стойност (38) от 45 млн. EUR, а през последните три месеца от наблюдавания период (юни-август 2011 г.) тази стойност е била постоянно над 100 млн. EUR. Поради това пазарната капитализация явно надхвърля ликвидационната стойност на Oltchim ([10]-[40] млн. EUR), което е първата индикация, че продажбата на държавния дял при приватизацията е за предпочитане пред ликвидацията на дружеството.
(134)
Вторият метод, който може да се използва, е стойността на предприятието (EV). EV е мярка на стойността на дружеството, която често се използва като алтернатива на обикновената пазарна капитализация, тъй като се счита, че предоставя по-точна представа за стойността на дружеството. EV се определя като сума от пазарната капитализация на дружеството и нетния му финансов дълг. Този метод е бил използван от Raiffeisen Capital.
(135)
След изчисляването на пазарната капитализация другият елемент във формулата за EV - нетният дълг - е бил изчислен като сума от всички финансови дългове на дружеството (всички лихвоносни дългове на дружеството, а именно банкови заеми и просрочени/разсрочени задължения) (39).
(136)
Като следваща стъпка тогава е възможно да се изчисли медианната, средната и среднопретеглената стойност на EV и на съотношението EV/акция за 44-месечния период. В доклада това беше направено за два сценария: сценарий с начислени лихви по дълга съгласно споразумението и сценарий без лихвите.
(137)
По този въпрос Комисията е на мнение, че лихвите, начислени съгласно споразумението, не следва да се вземат предвид при изчисляване на стойността на предприятието (EV) по следните причини: ceteris paribus, ако дългът нараства, собственият капитал намалява. Тези две въздействия имат противоположни посоки и по принцип не следва да водят до промяна на EV. Ако пазарът е знаел за лихвите, пазарната цена на акциите съответно е щяла да се понижи. В настоящия случай обаче сумата от лихви е била последващо добавена и не е била предвидена от пазара. Поради това от значение е актуалната информация, с която пазарът разполага към момента на оценяването.
(138)
С оглед на тези съображения за наблюдавания период са изчислени следните стойности на EV/акция.
Таблица 3
Изчисляване на стойността на съотношението EV/акция на Oltchim за наблюдавания период
Период
Брой на акциите
Средна цена на акция
Пазарна капитализация (цената на една акция x броя на акциите)
Нетен дълг
в хил. RON
Стойност на предприятието (пазарна капитализация плюс нетен дълг)
в хил. RON
Стойност на предприятието на акция
януари 2008 г.
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
февруари 2008 г.
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
март 2008 г.
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
април 2008 г.
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
май 2008 г.
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юни 2008 г.
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юли 2008 г.
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
август 2008 г.
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
септември 2008 г.
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
октомври 2008 г.
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
ноември 2008 г.
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
декември 2008 г.
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
януари 2009 г.
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
февруари 2009 г.
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
март 2009 г.
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
април 2009 г.
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
май 2009 г.
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
юни 2009 г.
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юли 2009 г.
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
август 2009 г.
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
септември 2009 г.
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
октомври 2009 г.
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
ноември 2009 г.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
декември 2009 г.
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
януари 2010 г.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
февруари 2010 г.
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
март 2010 г.
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
април 2010 г.
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
май 2010 г.
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
юни 2010 г.
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
юли 2010 г.
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
август 2010 г.
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
септември 2010 г.
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
октомври 2010 г.
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
ноември 2010 г.
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
декември 2010 г.
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
януари 2011 г.
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
февруари 2011 г.
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
март 2011 г.
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
април 2011 г.
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
май 2011 г.
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
юни 2011 г.
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
юли 2011 г.
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
август 2011 г.
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Въз основа на тази таблица бе изчислена медианната, средната и среднопретеглената стойност на EV на акция.
Таблица 4
Медианна, средна и среднопретеглена стойност на EV на акция на Oltchim
Цена на акция
Стойност на предприятието на акция
Медианна
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Средна
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Среднопретеглена
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Изчислената по-горе (медианна, средна и среднопретеглена) стойност на предприятието (EV) след това може да бъде използвана за определяне на стойността на акциите на държавата „след преобразуването на дълга“, като от тази EV се приспадне дългът на дружеството, който остава неизплатен след преобразуването; той ще продължи да бъде задължение на дружеството, което трябва да бъде обслужвано.
(141)
Полученият резултат е пазарната стойност на общия капитал, както е показано на Таблица 5.
Таблица 5
Изчисляване на пазарната стойност на собствения капитал въз основа на метода за EV
Изчисляване на пазарната стойност на общия капитал след преобразуването на дълга
Сценарии
EV въз основа на медианната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на средната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на среднопретеглената цена на акция за 44-месечен период
EV/акция (в RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Брой на акциите преди преобразуването
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Стойност на предприятието (в млн. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Нетен дълг след преобразуването на дълга (в млн. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Пазарна стойност на собствения капитал (в млн. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Пазарна стойност на собствения капитал (в млн. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
По отношение на нетния финансов дълг, използван в гореописаното изчисление, и двете стъпки при изчисляването, а именно: i) изчисляването на формулата за EV и ii) последващото изваждане, за да се получи пазарната стойност на собствения капитал, по принцип следва да се основават на пазарната стойност на дълга на дружеството.
(143)
На първо място, Комисията обаче отбелязва, че тъй като дългът на Oltchim не се търгува, а и при липсата на местен пазар за дългова търговия, е много трудно да се установи пазарната цена на този дълг. Вместо това пазарната стойност на дълга би могла да се определи теоретично, като се установи рейтингът на дружеството преди и след преобразуването на дълга. Тогава този рейтинг би могъл да се използва за оценка на вероятността от неизпълнение, която на свой ред може да се използва за оценка на пазарната стойност на дълга. При липсата на такива рейтинги и оценки Комисията счита, че такова изчисление не е възможно и че грешките, породени от използването на неправилно оценена пазарна стойност, биха били значителни.
(144)
На второ място, ако се допусне, че нетният дълг е търгуван при едно и също сконто от неговата балансовата стойност преди и след замяната, то тогава следва, че резултатите от изчислението въобще не се променят, независимо от размера на сконтото. Всяка промяна в стойността на нетния финансов дълг тогава би довела до пропорционална промяна с обратен знак в стойността на пазарната капитализация. Въздействието на прибавянето или на балансовата стойност на дълга, или на неговата пазарна стойност, е неутрално, тъй като стойността на дълга първо се прибавя, за да се получи EV, а после се изважда, за да се получи новата капиталова стойност на акциите.
(145)
Трето, ако се допусне, че оставащият след преобразуването дълг се търгува при сконто, различно от това преди преобразуването, при едно достоверно изчисление би трябвало да бъде отчетен фактът, че след замяната на дълга срещу собствен капитал пазарната стойност на оставащия дълг вероятно все още би била по-ниска от неговата балансова стойност, но във всеки случай би била по-висока от пазарната стойност на дълга преди замяната. При липсата на база за установяването на такова сконто обаче не е възможно да се симулират последиците от неговата промяна, тъй като би трябвало едновременно да се променят прекалено много параметри.
(146)
От друга страна Комисията отбелязва, че финансовите отчети на Oltchim са били изготвени в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) и одитирани от независимия одитор KPMG. В тези финансови отчети финансовите задължения са представени по тяхната справедлива стойност съгласно предписанията на Международен счетоводен стандарт (МСС) 39. МСС 39 определя справедливата стойност като сумата, за която даден актив може да бъде разменен, или даден пасив - уреден между информирани и желаещи страни в сделка при справедливи пазарни условия. На тази основа KPMG е удостоверило, че справедливата стойност на дългосрочния дълг на дружеството не се различава значително от балансовата му стойност.
(147)
Въз основа на гореизложените съображения Комисията е на мнение, че действително е подходящо да се използва балансовата стойност на дълга, за да се изчисли пазарната стойност на собствения капитал.
(148)
Въпреки това с цел да провери надеждността на изчислението, Комисията в допълнение извърши анализ на чувствителността, т.е. определи процентната разлика между балансовата стойност и пазарната стойност на нетния дълг преди преобразуването, която ще изравни настоящата стойност на дела на държавата след преобразуването и ликвидационната стойност, при положение че пазарната стойност на дълга ще съответства на балансовата му стойност след преобразуването на дълга в собствен капитал. Тази процентна стойност може да се счита за един вид „марж на грешката“ при изчисляването на пазарната стойност на дълга.
(149)
Комисията счита, че от всички сценарии (EV, основана на медианната, средната и среднопретеглената стойност) среднопретеглената стойност представлява най-точният сценарий, тъй като в този случай стойностите се претеглят спрямо търгуваните обеми акции. За този сценарий горепосоченият марж на грешка е 15 %. Комисията заключава, че марж с такъв размер е достатъчно голям, за да се счита, че изчисляването на EV се основава на солидни данни.
(150)
Впоследствие, след като пазарната стойност на собствения капитал е изчислена, може да се изчисли стойността на произтичащия от преобразуването дял на държавата въз основа на пазарната стойност на общия капитал, основан на публичното дялово участие, което след преобразуването на дълга ще бъде следното (40):
Таблица 6
Дялово участие на румънската държава в Oltchim преди и след планираното преобразуване на дълга
Дялово участие преди преобразуването на дълга
Дялово участие след преобразуването на дълга
Дългът към AVAS плюс лихвите по него представлява преобразуваният дълг
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Министерство на икономиката
54,81 %
[0]-[5] %
Общо дялово участие на държавата
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
В резултат на това, след преобразуването на основния дълг към AVAS плюс начислените по него лихви съгласно споразумението, Oltchim ще има пазарна стойност на собствения капитал, варираща между [20]-[30] млн. EUR и [90]-[100] млн. EUR, което ще доведе до настояща стойност (41) на общия публичен дял ([80]-[100] %) между [15]-[30] млн. EUR и [75]-[90] млн. EUR. На Таблица 7 по-долу стойностите на предприятието (EV), изчислени за всички сценарии, са обобщени и сравнени със стойностите, приложими в случай на ликвидация.
Таблица 7
Сравнение на сценария на преобразуване на дълга, последвано от приватизация, спрямо сценария на ликвидация, въз основа на метода на EV
Очаквани приходи на държавата
(в млн. EUR)
Преобразуване на дълга и незабавна приватизация
Нетна настояща стойност на приходите, получени чрез ликвидация
Сравнение
EV въз основа на медианната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на средната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на среднопретеглената цена на акция за 44-месечен период
Пазарна стойност на собствения капитал
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Пазарна стойност на общия публичен дял
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Нетна настояща стойност на общия публичен дял (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
Нетна настояща стойност на дела на AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
Нетна настояща стойност на дела на Министерството на икономиката (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
(152)
Във всички оценени сценарии за EV както публичният кредитор AVAS, така и публичният акционер Министерството на икономиката ще получат по-добри резултати от преобразуването на дълга, последвано от приватизация, отколкото от ликвидацията на дружеството. Дяловото участие на настоящия публичен акционер - Министерство на икономиката - ще бъде намалено с преобразуването на дълга, което ще доведе до дял от [80]-[100] % за кредитора AVAS. Министерството обаче няма причина да се противопостави на преобразуването на дълга, тъй като в случай на ликвидация, то не би получило нищо за своя дял в дружеството. Публичният кредитор AVAS би получил повече дори и при сценария с най-ниската изчислена EV, отколкото в случай на вземане на решение за ликвидация на дружеството ([10]-[30] млн. EUR в сравнение с [10]-[30] млн. EUR).
(153)
Въз основа на гореизложените констатации може да се заключи, че ако дружеството бъде напълно приватизирано в краткосрочен план след преобразуването на дълга, мярката, за която е отправено уведомление (преобразуването на дълга, последвано от пълна приватизация), не включва предимство за Oltchim, тъй като тази мярка позволява на публичния кредитор AVAS да събере по-голяма част от вземанията си, отколкото ако реши да започне ликвидация на дружеството. Във връзка с това Комисията отбелязва ангажимента, поет от румънските органи (вж. съображения 17 и 73 по-горе) напълно да приватизират дружеството до 31 май 2012 г.
(154)
Комисията счита, че количествената оценка въз основа на метода на пазарната капитализация и метода за EV се подкрепя и от следните два довода, които не са били оценени от независимия експерт.
(155)
На първо място, оценката е основана на цената на акциите на фондовия пазар. Тъй като обаче делът на държавата в Oltchim ще бъде продаден като едно цяло, приобретателят ще може да контролира дружеството. Поради това приобретателят ще бъде склонен да плаща премия за контрол на дела, какъвто обикновено е случаят при съпоставими сделки.
(156)
Второ, Комисията отбелязва, че PCC през 2007 г. е било готово да плати 7,5 млн. EUR за придобиването на 12 %-ен фактически дял в Oltchim и 2,6 млн. EUR през 2011 г. за още един дял от 3,6 % в Oltchim. Това показва, от една страна, че според един частен инвеститор стойността на Oltchim се е увеличила през 2011 г. в сравнение с 2007 г. (тъй като той е бил готов да плати по-висока цена на акция), както и че въз основа на сделката от 2011 г. 100 % от акциите биха били оценени на стойност 73 млн. EUR, което е значително над ликвидационната стойност.
IX.4. Заключение относно критерия за предимство
(157)
Въз основа на гореизложените констатации, а именно: i) дружеството не е извлякло никакво неправомерно предимство от начина, по който публичните органи са действали по отношение на събирането на публичния дълг, предмет на мярката, за която е отправено уведомление; и ii) преобразуването на дълга като такова не предоставя никакво неправомерно предимство на дружеството, Комисията заключава, че критерият за предимство не е изпълнен от мярката, за която понастоящем е отправено уведомление (получена в резултат на обединяването на предишни мерки 1 и 3). С оглед на тази констатация другите кумулативни критерии в определението на понятието за държавна помощ, произтичащо от член 107, параграф 1 от ДФЕС, не е нужно да бъдат анализирани при оценката на мярката, за която понастоящем е отправено уведомление.
X. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(158)
Официалната процедура по разследване, открита съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на мярка 2 (държавната гаранция) трябва да бъде прекратена на основание, че след оттеглянето на уведомлението тя е безпредметна.
(159)
Мярката, за която понастоящем е отправено уведомление (получена в резултат на обединяването на предишни мерки 1 и 3), не включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(160)
Това заключение се основава на твърдото намерение на Румъния да продаде целия си дял в Oltchim, както беше съобщено в писмото на министър-председателя Emil Boc от 21 октомври 2011 г. и отново потвърдено в писмото на министър-председателя Ungureanu от 16 февруари 2012 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно държавната гаранция, за която е отправено уведомление, (мярка 2) в полза на Oltchim с оглед на факта, че Румъния е оттеглила уведомлението си и няма да се стреми към по-нататъшно прилагане на тази мярка.
Член 2
Мярка 1, за която Румъния отправи уведомление на 17 юли 2009 г. и го измени на 22 юни 2011 г., 9 септември 2011 г., 21 октомври 2011 г. и 16 февруари 2012 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 3
Мярка 3, въведена от Румъния през 2007 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 7 март 2012 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 7 mars 2012
om statligt stöd nr SA.29041 (C 28/2009, f.d. N 433/2009) Stödåtgärder till förmån för Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
[delgivet med nr C(2012) 1369]
(Endast den rumänska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2013/246/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget), särskilt artikel 108.2 första stycket (1),
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
med beaktande av det beslut genom vilket kommissionen beslutade att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget, vad gäller stöd C 28/2009 (f.d. N 433/2009) (2),
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha givit berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Den 17 juli 2009 anmälde Rumänien två stödåtgärder (nedan kallat anmälan) till förmån för Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (nedan kallat Oltchim eller företaget): i) konvertering av en skuld till myndigheterna på 538 miljoner rumänska lei (cirka 128 miljoner euro (3)) till eget kapital och ii) en statlig garanti som täcker 80 % av ett kommersiellt lån på 424 miljoner euro. Rumänien anmälde dessa statliga stödåtgärder av rättssäkerhetsskäl och anförde att dessa inte omfattar statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(2)
Den 10 april 2008, dvs. innan denna anmälan lämnades in, inkom PCC SE (nedan kallat PCC), ett företag verksamt i Duisburg i Tyskland som äger en minoritetsandel på 18,31 % i Oltchim, med ett formellt klagomål i vilket man gjorde gällande att den planerade konverteringen av skulder till eget kapital skulle anses som oförenligt statligt stöd.
(3)
Efter registreringen av klagomålet utväxlade kommissionen korrespondens och uppgifter med de rumänska myndigheterna, Oltchim och klaganden, och träffade vid ett flertal tillfällen å ena sidan de rumänska myndigheterna och representanter för Oltchim, och å andra sidan representanter för klaganden.
(4)
Den 15 september 2009 inledde kommissionen i enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget ett formellt granskningsförfarande av de anmälda åtgärderna (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet). Rumänien inkom med synpunkter den 3 november 2009.
(5)
Beslutet att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 29 december 2009 (4). I skrivelser av den 21 december 2009 uppmanade kommissionen åtta företag som i egenskap av konkurrenter till Oltchim hade ett potentiellt intresse i ärendet, att inkomma med synpunkter på beslutet att inleda förfarandet.
(6)
Synpunkter från fem tredjeparter inkom till kommissionen: i en skrivelse av den 26 januari 2010 från Vestolit GmbH & Co. KG (nedan kallat Vestolit); i en skrivelse av den 26 januari 2010 från Ineos ChlorVinyls (nedan kallat Ineos); i skrivelser av den 27 januari 2010 och 28 januari 2010, från två företag som begärde att deras identiteter skulle hållas konfidentiella (nedan kallade anonyma parter I och II); samt i en skrivelse av den 29 januari 2010 från en privatperson, Virgil Bestea.
(7)
Dessa synpunkter översändes till Rumänien i en skrivelse av den 2 mars 2010. Rumänien besvarade synpunkterna från ovannämnda tredje parter i en skrivelse av den 8 april 2010.
(8)
En sjätte tredjepart, Firebird Management LLC (nedan kallat Firebird) - en investeringsfond som vid den aktuella tiden innehade 1,328 % av aktierna i Oltchim - inkom med uppgifter och synpunkter i skrivelser av den 27 maj 2010 och den 8 juli 2010. Synpunkterna från Firebird översändes till Rumänien i skrivelser av den 25 juni och 27 juli 2010.
(9)
Klaganden PCC inkom med uppgifter i ärendet i skrivelser av den 6 maj 2010, 18 maj 2010, 19 maj 2010, 28 maj 2010, 13 juni 2010, 18 juni 2010, 22 juli 2010, 6 augusti 2010, 2 september 2010, 18 oktober 2010, 9 april 2011 och 14 april 2011. Utöver dessa inlägg översände PCC en mängd uppgifter med koppling till ärendet, företrädesvis olika tidningsartiklar och annan information, till största del allmänt tillgänglig.
(10)
Vidare inkom de anonyma parterna I och II (som också hade synpunkter på beslutet att inleda förfarandet och begärde att deras identiteter skulle hållas konfidentiella) med ytterligare information den 21 september 2010, 22 februari 2011, 28 februari 2011, 26 juli 2011 och 28 oktober 2011.
(11)
Kommissionen översände synpunkterna i punkterna (9) och (10) ovan till Rumänien, i de fall de innehöll nya uppgifter och argument och ansågs relevanta för det pågående förfarandet, i skrivelser av den 25 juni 2010, 2 augusti 2010, 9 september 2010, 22 september 2010, 20 oktober 2010 och 23 november 2011.
(12)
Rumänien besvarade de ytterligare synpunkterna i skrivelser av den 30 juli 2010, 2 september 2010, 12 oktober 2010, 26 oktober 2010, 23 november 2010 och 7 december 2011. Rumänien inkom också med ytterligare uppgifter i ärendet i skrivelser av den 29 mars 2011, 14 april 2011, 27 juli 2011, 9 september 2011 och 21 september 2011.
(13)
Efter beslutet att inleda förfarandet hölls ett flertal möten i Bryssel mellan kommissionen och de rumänska myndigheterna: den 30 juni 2010, 15 juli 2010, 19 maj 2011 och 12 september 2011. Kommissionen träffade också vid flera tillfällen representanter för klaganden, PCC.
(14)
I en skrivelse av den 22 juni 2011 återkallade de rumänska myndigheterna sin anmälan av den 17 juli 2009 om den statliga garantin för lånet på 424 miljoner euro. De informerade även kommissionen om att de vidhöll sin anmälan vad gällde konverteringen av skulder till eget kapital.
(15)
Den 10 augusti 2011 godkände den rumänska regeringen ett memorandum som gav representanter för ministeriet för ekonomi, handel och näringsliv, AVAS (5) och Oltchim mandat att anta ett civilrättsligt avtal mellan AVAS och Oltchim där företaget skulle erkänna ackumulerade räntor på den statliga skulden sedan den 1 januari 2007.
(16)
I en skrivelse av den 9 september 2011 aviserade de rumänska myndigheterna att Oltchim och AVAS hade för avsikt att slutföra ovannämnda civilrättsliga avtal, och att AVAS tillsammans med huvudskulden även skulle konvertera hittills ackumulerade räntor till eget kapital.
(17)
I en skrivelse av den 21 oktober 2011 förmedlade Rumäniens premiärminister Emil Boc den rumänska regeringens bestämda åtagande när det gällde att privatisera Oltchim helt, inklusive myndigheternas hela ägarandel efter skuldkonverteringen. Privatiseringsmeddelandet skulle offentliggöras i slutet av mars 2012, och privatiseringen skulle vara genomförd i slutet av maj 2012. I en skrivelse av den 16 februari 2012 bekräftade den nye rumänske premiärministern Mihai-Răzvan Ungureanu detta åtagande.
(18)
Rumänien inkom i skrivelser av den 12 oktober 2011 och 23 december 2011 med ytterligare synpunkter och uppgifter.
(19)
De skrivelser som nämns i punkterna 17 and 18 visar att Rumänien ändrade sin anmälan om åtgärd 1 så till vida att konverteringen av skulden på 538 miljoner lei till myndigheterna skulle följas av en privatisering av det totala då uppkomna aktieinnehavet i Oltchim. De visar också att konverteringen ska bedömas mot bakgrund av den efterföljande privatiseringen.
II. ÄRENDETS BAKGRUND
II.1. Företaget
(20)
Oltchim är en stor rumänsk petrokemisk tillverkare som producerar PVC, kaustiksoda, klor, DOP och polyeterpolyoler. Företagets huvudprodukt är PVC (för närvarande cirka 37,5 % av dess totala produktion), med en marknadsandel i EU på 2,1 % under 2008 (6). Oltchim är ett av de största petrokemiska företagen i Rumänien och sydöstra Europa och tillverkar 78 typer av 40 baskemikaliska produkter. Omkring 80 % av företagets produktion exporteras till länder i och utanför Europa.
(21)
Oltchim är den största industriella arbetsgivaren i Vâlcea, en rumänsk region som får stöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget. Den 15 oktober 2011 uppgick personalstyrkan till 3 470 personer (7). På grund av den svåra ekonomiska situation som råder har företaget tvingats friställa 1 000 anställda i december 2011 och ytterligare 993 anställda i januari 2012 (8).
(22)
Företaget startade verksamheten 1966, ombildades 1990 och noterades på den rumänska börsen 1997. Rumänska staten kontrollerar (för närvarande via ekonomiministeriet) 54,8 % av företaget. Största minoritetsägare, med 18,31 % av aktieinnehavet, är PCC som också är klagande i detta förfarande och dessutom äger Rokita SA, en polsk konkurrent till Oltchim. Resten av företaget ägs av Nachbar Services Ltd (14,02 %), enskilda privatpersoner (11,04 %) och andra juridiska personer (1,81 %).
II.2. Händelser som inträffade före Rumäniens anslutning till EU
II.2.1 Upprinnelsen till den statliga skulden
(23)
Under åren 1992-2008 investerade Oltchim sammanlagt cirka 371 miljoner euro för att modernisera produktionslinjen (varav 118,8 miljoner euro investerades under 2007/2008). I samband med vissa av dessa investeringar tecknade Oltchim under perioden 1995-2000 en serie om 12 kommersiella lån på totalt cirka 171 miljoner tyska mark plus 60 miljoner US-dollar. Som säkerhet för lånen stod statliga garantier utfärdade av finansministeriet.
(24)
Eftersom Oltchim saknade möjlighet att betala tillbaka lånen gjorde bankerna anspråk på de statliga garantierna från och med november 1999.
(25)
Från 1999 till 2002 gjorde finansministeriet utbetalningar i enlighet med garantikraven. Ministeriet debiterade betydande räntor och avgifter på de summor som fram till dess betalats ut till följd av de statliga garantier som utlösts mellan 1999 och 2002. Räntan varierade mellan 0,15 % och 0,3 % per dag, dvs. 54 %-110 % per år (9).
(26)
I juni 2002 uppgick Oltchims ackumulerade skuld till finansministeriet till följd av de statliga garantierna samt debiterade räntor och avgifter till 303 miljoner lei (cirka 72 miljoner euro). Beloppet överläts vid denna tidpunkt från finansministeriet till AVAS (10), den rumänska myndighet som ansvarade för indrivning av statens fordringar, och konsoliderades i US-dollar för att skydda värdet på statens fordran i den rådande miljön med hyperinflation. Detta resulterade i en summa på 91 miljoner US-dollar.
(27)
I enlighet med rumänsk lag (GEO 51/1998) saknade AVAS mandat att debitera ränta och avgifter på statliga fordringar som myndigheten hade fått i uppdrag att driva in från gäldenärsföretagen.
II.2.2 2003 års skuldkonvertering
(28)
Det första försöket att privatisera företaget ägde rum 2001, då AVAS förhandlade fram och undertecknade ett försäljningsavtal med Exall Resources som avsåg statens aktieinnehav i företaget. Avtalet sades upp då köparen inte kunde fullgöra sina betalningsåtaganden och garantera tekniska/miljörelaterade investeringar i företaget.
(29)
Ett andra försök att privatisera Oltchim skedde i oktober 2003, då den rumänska privatiseringsmyndigheten APAPS offentliggjorde försäljningen av statens aktieinnehav. Potentiella investerare informerades om att den statliga skulden skulle konverteras till eget kapital, i syfte att göra företaget mer attraktivt för potentiella investerare.
(30)
Då en potentiell investerare (Rompetrol) och minoritetsägare överklagade 2003 års skuldkonvertering i rumänsk domstol drogs dock privatiseringserbjudandet tillbaka i början av november 2003. I november 2003 konverterades trots detta AVAS fordran på 95 miljoner US-dollar (dvs. de 91 miljoner US-dollar som överlåtits plus ytterligare betalningar från finansministeriet enligt de garantier som överlåtits på AVAS sedan juni 2002), motsvarande 322 miljoner rumänska lei, till eget kapital efter beslut av Oltchims bolagsstämma (där statens representanter hade röstmajoritet). Statens ägarandel i Oltchim ökade därmed från 53,26 % till 95,73 %.
(31)
I november 2005 ogiltigförklarade en handelsrätt i Vâlcea Oltchims bolagsstämmans beslut om skuldkonverteringen. Rätten anförde som skäl att skuldkonverteringen hade utförts utan att minoritetsägarna beretts tillfälle att delta i kapitalökningen.
(32)
I juni 2006 utfärdade den rumänska regeringen en undantagsförordning (11) . Den gav statens representanter på Oltchims bolagsstämma mandat att rösta för att inte överklaga det domstolsbeslut i vilket den första skuldkonverteringen hade ogiltigförklarats. De fick också mandat att vidta nödvändiga åtgärder för att upphäva konverteringen. Rättens beslut att ogiltigförklara skuldkonverteringen vann laga kraft i augusti 2006. Minskningen av aktiekapitalet ägde rum i november 2007. Den skuld som uppstod till följd av ogiltigförklaringen av skuldkonverteringen återfördes i räkenskaperna till sitt historiska värde, 95 miljoner US-dollar (motsvarande 317 miljoner lei).
II.2.3 Ytterligare ackumulerade skulder
(33)
Efter den första överlåtelsen av skulden till AVAS i juni 2002 fortsatte finansministeriet under perioden juni 2002 till december 2006 göra utbetalningar till följd av de statliga garantier som utlösts i november 1999. Under perioden 2003-2006, medan 2003 års skuldkonvertering fortfarande gällde, betalade finansministeriet ut sammanlagt 191 miljoner lei i extra utbetalningar till följd av utlösta garantier. I enlighet med det avtal som i juni 2002 ingåtts mellan finansministeriet och AVAS om överlåtelsen av företagets skuld till staten överlät finansministeriet även alla dessa fordringar till AVAS, i delbelopp som motsvarade de faktiska utbetalningar som gjorts till följd av garantierna. AVAS konsoliderade även dessa fordringar i US-dollar, och 2006 uppgick de till sammanlagt 60 miljoner US-dollar.
(34)
Därigenom uppgick Oltchims totala skuld till AVAS vid tidpunkten för Rumäniens anslutning till EU, den 1 januari 2007, till 60 miljoner US-dollar (12).
II.3. Händelser inträffade före Rumäniens anslutning till EU
II.3.1 Skuldutveckling
(35)
Sedan den 1 januari 2007 har alla betalningar avseende externa lån utförts av Oltchim. Finansministeriet gör inte längre några ytterligare betalningar enligt de statliga garantierna.
(36)
I november 2007 fördes beloppet från den upphävda skuldkonverteringen, 95 miljoner US-dollar, in i Oltchims räkenskaper och lades till de 60 miljoner US-dollar som var kopplade till ytterligare betalningar. Detta resulterade i en total skuld till staten på 155 miljoner US-dollar (508 miljoner lei). Denna skuld på 155 miljoner US-dollar anges i Oltchims bokföring i rumänska lei (dvs. 508 miljoner lei). Den i US-dollar uttryckta skulden har sedan dess angetts i rumänska lei. Beloppet i den rumänska valutan har förblivit oförändrat eftersom företaget vid varje ny rapportperiod har använt sig av den historiska lei-kursen (RON) (13) i balansräkningen. Denna har alltid varit högre än den då gällande kursen eftersom RON steg i förhållande till US-dollarn över tiden.
(37)
AVAS gjorde under 2007 ett undantag från den allmänna regeln i GEO 51/1998 (se punkt (27) ovan), baserad på artikel 2.2 i regeringens undantagsförordning 45/2006 (nedan kallad GEO 45/2006). Under det året debiterade AVAS ränta på 29,9 miljoner lei för perioden 2003-2006, enligt den ettåriga LIBOR-räntan (14) för depositioner i US-dollar, för fordringar på Oltchim enligt 2003 års skuldkonvertering som överlåtits av finansministeriet.
(38)
Därmed uppgick Oltchims skuld till AVAS från och med november 2007 till 155 miljoner US-dollar (508 miljoner lei) plus 29 miljoner lei, dvs. sammanlagt 538 miljoner lei. Detta beslut refererar i det följande till skulden uttryckt i lei (RON) då den anmälda skuldkonverteringen också uttrycks i lei.
II.3.2 Den andra skuldkonverteringen
(39)
I januari 2007 validerade det rumänska parlamentet genom lag 30/2007 undantagsförordning GEO 45/2006 som bemyndigade AVAS att upphäva den första skuldkonverteringen och gav myndigheten mandat att genomföra en andra skuldkonvertering, denna gång också med hänsyn tagen till minoritetsägarnas företrädesrätt.
(40)
Detta andra försök att konvertera skulden till eget kapital bestreds dock av den nya största minoritetsägaren PCC som vägrade delta i affären.
(41)
PCC hade förvärvat 1,2 % av Oltchim för 7,5 miljoner euro i maj 2007, dvs. efter det att den nationella domstolens beslut om ogiltigförklaring av den första skuldkonverteringen hade vunnit laga kraft eftersom varken Oltchim eller de rumänska myndigheterna hade överklagat. När skuldkonverteringen återfördes i företagets räkenskaper förvandlades PCC:s 1,2 % till en ägarandel på 12 % (15).
(42)
I april 2008 ingav PCC ett klagomål till kommissionen i vilket man gjorde gällande att skuldkonverteringen utgjorde oförenligt statligt stöd (se punkt 2 ovan).
(43)
För att säkerställa efterlevnaden av artikel 108.3 i EUF-fördraget beslutade de rumänska myndigheterna att inhämta kommissionens godkännande för statligt stöd före den andra skuldkonverteringen, och anmälde därför åtgärden.
II.4. Oltchims nuvarande situation
(44)
De rumänska myndigheterna anför att de efter 2006 års upphävande av 2003 års skuldkonvertering gjorde ytterligare två försök att privatisera företaget med skulden, 2006 respektive 2008. Enligt de rumänska myndigheterna var det inga investerare som visade intresse för en affär på sådana villkor.
(45)
Utmaningar som företaget enligt rumänska myndigheter har ställts inför sedan 2008 innefattar dessutom: i) inställda leveranser av viktiga råvaror från huvudleverantören Arpechim; ii) en negativ påverkan på företagets substansvärde till följd av återförande av en betydande skuld efter upphävandet av 2003 års skuldkonvertering i november 2007; iii) en underkapitalisering av företaget, också den beroende på den upphävda skuldkonverteringen; och slutligen iv) effekterna av globala finansiella och ekonomiska krisen.
(46)
Under räkenskapsåret 2008 gjorde Oltchim en rörelseförlust på 71 miljoner lei (17 miljoner euro), en nettoförlust på 226 miljoner lei (54 miljoner euro), och de ackumulerade förlusterna uppgick till 1,367 miljarder lei (325 miljoner US-dollar). Efter stängningen av den främsta etenleverantören Arpechim i november 2008 gick företaget med 45 % kapacitet och omkring en tredjedel av personalstyrkan friställdes.
(47)
I slutet av 2008 överläts de aktier i Oltchim som till dess hade innehafts av AVAS till ekonomiministeriets portfölj.
(48)
I december 2009 förvärvade Oltchim tillgångarna (etenanläggningen) från sin tidigare leverantör Arpechim för [0]-[10] miljoner euro (16) och varulagret för [10]-[20] miljoner euro. Enligt rumänska myndigheter finansierades förvärvet med förskottsbetalningar från kunder. Arpechim återupptog driften i maj 2011.
(49)
Den 31 december 2009 uppvisade Oltchims ekonomiska redovisning för 2009 en rörelseförlust på 26 miljoner euro (109 miljoner lei), en nettoförlust på 52,4 miljoner euro (220 miljoner lei), ackumulerade förluster på 377 miljoner euro (1,584 miljarder lei) samt en negativ kapitalbas på 112 miljoner euro (469 miljoner lei).
(50)
Den 31 december 2010 visade Oltchims ekonomiska redovisning ett rörelseresultat på 56 miljoner euro, nettovinst på 32 miljoner euro (220 miljoner lei) samt ackumulerade förluster på 383 miljoner euro. Det positiva rörelse- och nettoresultatet berodde på att Arpechims tillgångar som förvärvats för [0]-[10] euro skrevs upp till [80]-[100] miljoner euro och skillnaden togs upp i bokföringen som ”vinst vid förvärv till lågt pris”.
(51)
Den 30 juni 2011 visade Oltchims ekonomiska redovisning för första halvåret (17) en rörelseförlust på 7,4 miljoner euro och en nettoförlust på 17,4 miljoner euro, ackumulerade förluster på 401 miljoner euro och en negativ kapitalbas på i storleksordningen 358 miljoner euro (utan hänsyn tagen till skulden till AVAS).
III. BESLUTET ATT INLEDA FÖRFARANDET
(52)
Den 15 september 2009 inledde kommissionen ett formellt granskningsförfarande av de två stödåtgärder till förmån för Oltchim som anmälts av Rumänien i juli 2009.
-
Åtgärd 1: en skuldkonvertering till ett totalt värde av 538 miljoner rumänska lei (cirka 128 miljoner euro).
-
Åtgärd 2: en ”aktieägargaranti” som täcker 80 % av ett kommersiellt lån på 424 miljoner euro för ytterligare moderniseringsinvesteringar. (Rumänien återkallade sin anmälan avseende åtgärd 2 i en skrivelse av den 22 juni 2011).
(53)
Kommissionen ställde frågan om det anmälda stödpaketet, till skillnad från vad Rumänien anförde, skulle kunna innebära en otillbörlig fördel för företaget och utgöra statligt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(54)
I beslutet att inleda förfarandet identifierades som möjligt ytterligare statligt stöd det faktum att staten sedan den 1 januari 2007 inte hade debiterat ränta och/eller avgifter på den oreglerade skulden till staten (angiven som ”Åtgärd 3”).
(55)
Slutligen ställde sig kommissionen tvivlande till om åtgärderna, om de befanns utgöra statlig stöd, skulle vara förenliga med EUF-fördraget enligt de tillämpliga bestämmelserna om statligt stöd.
IV. RUMÄNIENS SYNPUNKTER PÅ BESLUTET ATT INLEDA FÖRFARANDET
(56)
I sitt svar på beslutet att inleda förfarandet hävdade de rumänska myndigheterna att ingen av de tre åtgärderna utgjorde statligt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget då den rumänska statens agerande var förenligt med marknadens principer.
(57)
Rumänien hävdade särskilt att de anmälda åtgärderna (skuldkonverteringen och aktieägargarantin) skulle ha gjort Oltchim lönsamt igen genom att lösa problemet med underkapitalisering och finansiera företagets tillväxtstrategi. Rumänien framhöll vidare att kommissionen var tvungen att ta hänsyn till statens dubbla roll som aktieägare och fordringsägare i Oltchim.
(58)
Rumänien hävdade slutligen att åtgärd 3 inte utgjorde statligt stöd eftersom statens uteblivna indrivning av den tidigare skulden hade en direkt koppling till den planerade skuldkonverteringen, samt att myndigheternas agerande vad gällde skulden låg helt i linje med hur en marknadsaktör skulle ha gjort i en liknande situation.
V. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER
(59)
I sina synpunkter av den 26 januari 2010 på beslutet om att inleda förfarandet uttryckte Vestolit farhågor om det statliga stödpaket som Rumänien anmält i juli 2009. Vestolit anser sig vara konkurrent till Oltchim, då båda parter är aktiva inom tillverkningen av PVC. Enligt Vestolit skulle ingen privat investerare ha gett sitt stöd åt ett investeringsprogram uteslutande inriktat på förvärv och modernisering av Arpechims omoderna etenanläggning.
(60)
I sin skrivelse av den 21 januari 2010 anförde Ineos att Oltchim, baserat på uppgifterna i beslutet att inleda förfarandet, såg ut vara ett företag i svårigheter. Att de stödåtgärder som den rumänska staten avsåg att genomföra till förmån för företaget skulle ha genomförts av en privat investerare föreföll därmed osannolikt. Ineos uppmärksammade också det faktum att den europeiska PVC-marknaden kännetecknas av en avsevärd överkapacitet. Därför innebär allt potentiellt stöd till någon av marknadens aktörer en trolig snedvridning av konkurrensen.
(61)
De synpunkter som Firebird inlämnade den 28 maj 2010 har ett innehåll liknande de synpunkter som presenterats av ovannämnda berörda parter.
(62)
I en skrivelse av den 28 januari 2010 framförde också en annan av Oltchims konkurrenter, anonym part I, synpunkter liknande de från Vestolit och Ineos. Anonym part I understryker även att driftsstöd inte kan anses förenligt med EUF-fördraget, samt att det inte förefaller finnas andra skäl till förenlighet i Oltchims fall.
(63)
I en skrivelse av den 27 januari 2010 hävdade anonym part II att samtliga stödåtgärder som anges i beslutet att inleda förfarandet utgör oförenligt stöd. Anonym part II hävdade också följande:
(a)
De statliga garantier som Oltchim beviljats under perioden 1995-2000 fortfarande fanns kvar efter Rumäniens anslutning till EU, nämligen till den 31 oktober 2009, och därför från och med anslutningsdagen skulle anses som nytt stöd.
(b)
De svårigheter som Oltchim har ställts inför sedan de statliga garantierna utlöstes i november 1999 beror på strukturella problem i företaget (dålig ledning, fel val av affärsstrategier, frånvaro av verklig och effektiv omstrukturering).
(c)
Förvärvet av Arpechim strider mot Oltchims affärsintressen och kommer inte att generera någon framtida vinst.
(d)
Efterhandsbetalningarna från finansministeriet under perioden juni 2002 till december 2006 på grundval av de utlösta statliga garantierna visar att Oltchim var i svårigheter under hela denna period.
(e)
Rumänien försökte i själva verket bara privatisera företaget en gång, år 2001. De följande ”misslyckade” privatiseringsförsöken 2003 och 2006 var bara en strategi för att undvika att driva in skulden till staten.
(f)
Den affärsplan som låg till grund för det stödpaket som anmäldes i juli 2009 var inte trovärdig, särskilt i fråga om känslighetsanalysen och den förväntade avkastningen på investeringen.
(g)
Staten skulle ha drabbats av en avsevärd förlust genom att stödja ett så omfattande investeringsprogram eftersom de förväntade intäkterna från Oltchims privatisering inte skulle ha täckt kostnaderna för stödåtgärderna.
(h)
Eftersom de anmälda åtgärderna omfattade statligt stöd borde Rumänien ha lagt fram en omstruktureringsplan för Oltchim som hade möjliggjort en bedömning av stödets förenlighet med riktlinjerna för undsättning och omstrukturering (18).
(64)
Senare under förfarandet uppmärksammade PCC kommissionen på att den rumänska miljöskyddsmyndigheten i juni 2010 hade gett Oltchim en miljöbot om 14,34 miljoner euro för sen inlämning av CO2-certifikaten för år 2009 (19). Enligt PCC utgjorde en möjlig underlåten indrivning av böterna ytterligare statligt stöd till företaget. Firebirds skrivelse av den 8 juli 2010 berör också frågan om miljöboten.
(65)
I oktober 2010 och oktober 2011 informerade PCC också kommissionen om att den statsägda elleverantören SC Electrica SA (nedan kallad Electrica) och andra statligt ägda fordringsägare (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, leverantör av saltlösning och kalksten, och SC CET Govora SA, leverantör av industriånga) har avsevärda omlagda fordringar på Oltchim.
VI. RUMÄNIENS SVAR PÅ DE BERÖRDA PARTERNAS SYNPUNKTER
(66)
I sitt svar på de berörda parternas synpunkter av den 8 april 2010 hänvisar Rumänien främst till anmälan och tidigare inlämnade synpunkter som svar på beslutet att inleda förfarandet.
(67)
Till skillnad från vad en av de tredje parterna gjort gällande hävdade Rumänien att förvärvet och moderniseringen av Arpechims petrokemiska tillgångar inbegriper all nödvändig omstrukturering och är avgörande för företagets långsiktiga lönsamhet, samt att driften av den integrerade petrokemiska enheten Oltchim-Arpechim förväntas generera vinst.
(68)
Rumänien upprepade också sina tidigare argument att de åtgärder om indrivning av fordringar som vidtagits gentemot Oltchim inte gett företaget några fördelar. Slutligen vidhöll Rumänien också sin avsikt att privatisera Oltchim.
VII. ÅTERKALLANDE AV ANMÄLAN AVSEENDE DEN STATLIGA GARANTIN (ÅTGÄRD 2)
(69)
Enligt artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (20), får en medlemsstat återkalla en anmälan efter det att kommissionen har inlett ett formellt granskningsförfarande i god tid innan kommissionen har fattat beslut om den anmälda åtgärdens stödkaraktär. I ett sådant fall avslutar kommissionen förfarandet i ett beslut som fastslår att ärendet saknar grund.
(70)
De rumänska myndigheterna har återkallat anmälan i den del som avser den statliga garantin (som täcker 80 % av ett kommersiellt lån på upp till 424 miljoner euro). Vad gäller åtgärd 2 saknar kommissionens granskningsförfarande därför grund.
VIII. RUMÄNIENS STÅNDPUNKT EFTER ÅTERKALLANDET AV ÅTGÄRD 2
VIII.1. Ändring av åtgärd 1 - Rumäniens avsikt att privatisera
(71)
I februari 2011 fick ett förebyggande program för finansiellt stöd som drivs gemensamt av EU/Internationella valutafonden (nedan kallad IMF) en begäran om stöd för att få igång den ekonomiska tillväxten i Rumänien med fokus på strukturreformer, hållbara statsfinanser och stärkt finansiell stabilitet. I maj 2011 antog rådet ett beslut (21) om att tillhandahålla ett förebyggande medelfristigt finansiellt EU-stöd till Rumänien på upp till 1,4 miljarder euro. I mars 2011 godkände IMF ett förebyggande stand-by-avtal (22) för Rumänien. Enligt detta avtal ger IMF Rumänien finansiellt stöd med drygt 3,09 miljarder särskilda dragningsrätter (3,5 miljarder euro) under de kommande två åren. Finansieringen sker under förutsättning att Rumänien uppfyller en rad mål för att minska budgetunderskottet. Dessa specificeras i en avsiktsförklaring från de rumänska myndigheterna och återspeglas i ett tekniskt samförståndsavtal (nedan kallat samförståndsavtalet). Samförståndsavtalet omfattar bland annat minskning av icke betalda förfallna skulder och förluster i statligt ägda företag. I avsiktsförklaringen och samförståndsavtalet av den 2 december 2011 (23) förband sig Rumänien att tillkännage anbudsförfarandet för privatisering av Oltchim senast i slutet av april 2012.
(72)
Under 2011 följde ett antal offentliga uttalanden från de rumänska myndigheterna i vilka man uttalade den rumänska regeringens avsikt att privatisera Oltchim.
(73)
Rumänien uttalade också sitt engagemang i frågan om privatisering av Oltchim till kommissionen, i synnerhet i en skrivelse av den 21 oktober 2011 ställd till kommissionens vice ordförande Joaquín Almunia. I skrivelsen förklarade den rumänske premiärministern Emil Boc att Rumänien förband sig att genomföra en fullständig privatisering av Oltchim (inklusive den andel som ingick i skuldkonverteringen) senast i maj 2012. Efter utnämningen av den nya rumänska regeringen den 9 februari 2012 bekräftade den nytillträdde premiärministern, Mihai Răzvan Ungureanu detta åtagande i en skrivelse av den 16 februari 2012.
(74)
Mot bakgrund av landets budgetrestriktioner har Rumänien inte längre för avsikt att stanna kvar som ägare av Oltchim och finansiera nödvändiga investeringar genom en statlig garanti. I stället avser staten att sälja sitt aktieinnehav i Oltchim.
VIII.2. Utvecklingen avseende åtgärd 3 - ränteavtalet
(75)
I en skrivelse av den 9 september 2011 informerade de rumänska myndigheterna kommissionen om sin avsikt att debitera ränta på den förfallna AVAS-skulden på 538 miljoner lei från den 1 januari 2007. Rumänien förklarade vidare att detta skulle ske inom ramen för ett skuldkonverteringsavtal mellan AVAS och Oltchim enligt vilket företaget skulle godta den upplupna räntan. I samma skrivelse uppgav de rumänska myndigheterna att den ackumulerade räntan också skulle konverteras till eget kapital, tillsammans med statens huvudfordran, som anges i åtgärd 1.
(76)
I en skrivelse av den 23 december 2011 bifogade de rumänska myndigheterna en kopia på det civilrättsliga avtal som ingicks mellan AVAS och Oltchim den 22 december 2011. I avtalet erkände Oltchim den ackumulerade räntan på den statliga skulden på sammanlagt 511 miljoner rumänska lei, från den 1 januari 2007 till den 31 december 2011. Enligt rumänska myndigheter hade räntan beräknats som sammansatt ränta, med dröjsmålsräntan för de relevanta perioderna baserad på den högsta av de räntesatser som tillämpats av affärsbankerna för faktiskt beviljade lån till företaget sedan 1 januari 2007, med tillämpning av kommissionens referens- och diskonteringsräntor. Detta resulterade i följande gällande räntesatser och upplupna ränta för skulden till AVAS:
Tabell 1
Fördelning av ränta debiterad av AVAS för perioden 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Gällande räntesats
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Räntebelopp (avrundat till miljoner lei (RON))
58
87
129
114
123
Total ränta på AVAS fordran sedan 2007: 511 miljoner lei
(77)
I samma skrivelse uppgav de rumänska myndigheterna vidare att förberedelserna av AVAS skuldkonvertering, på 538 miljoner lei plus ackumulerad ränta, skulle inledas med sikte på att uppfylla den föreslagna tidplanen för privatiseringen.
VIII.3. Rumäniens argument avseende den avsedda privatiseringen
(78)
Som förklaras ovan återkallade de rumänska myndigheterna åtgärd 2 (se avsnitt VII ovan). Efter återkallandet av anmälan i den del som avser den statliga garantin anförde de rumänska myndigheterna att den aktuella åtgärden 1, dvs. konverteringen av skulden till AVAS på 538 miljoner rumänska lei plus ackumulerad ränta på skulden från 1 januari 2007 till 31 december 2011 på ytterligare 511 miljoner lei, till eget kapital inte utgjorde stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Rumänien gjorde gällande att åtgärden var att anse som marknadsmässig och som sådan inte skulle ge Oltchim några fördelar. De rumänska myndigheterna anförde särskilt att det för fordringsägaren AVAS var bättre att konvertera hela skulden till eget kapital och därefter på kort sikt sälja hela andelen i företaget än att driva in sin fordran. Detta eftersom marknadsvärdet på AVAS ägarandel i Oltchim efter skuldkonverteringen var högre än det belopp som AVAS skulle få vid en likvidation av företaget.
(79)
Rumänien ingav en konsultrapport framtagen av Raiffeisen Capital & Investment SA (nedan kallad konsultrapporten) för att visa att statens bästa strategi för att maximera sin avkastning var att genomföra konverteringen av företagets skulder till eget kapital och därefter på kort sikt sälja ut hela sitt aktieinnehav.
(80)
I konsultrapporten undersöks å ena sidan värdet på AVAS fordran i ett likvidationsscenario och å andra sidan dess värde i ett scenario som inbegriper skuldkonvertering + privatisering.
(81)
Likvidationsvärderingen bygger på två likvidationsrapporter (en tidigare rapport från Raiffeisen sammanställd i februari 2011 och en rapport från det oberoende konsultföretaget Romcontrol SA Bucharest daterad mars 2011). Statens uppskattade resultat vid ett scenario med skuldkonvertering + privatisering baserades på företagsvärdet (Enterprise Value), vilket är ett av de grundläggande måtten vid företagsvärdering. (En detaljerad beskrivning av de metoder som använts och av resultaten av värderingen samt en kritisk bedömning från kommissionen återfinns i avsnitt IX.3.3 nedan.)
(82)
I rapporten konstateras det att en konvertering av hela Oltchims skuld till eget kapital skulle öppna för en enklare och snabbare privatiseringsprocess för företaget, och fastslås det att detta alternativ i ekonomiskt hänseende är överlägset för AVAS jämfört med en likvidation.
IX. BEDÖMNING
IX.1. Allmänt
(83)
För att kunna fastställa om de granskade åtgärderna utgör stöd måste kommissionen bedöma om dessa uppfyller de kumulativa villkoren i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Denna anger att ”[o]m inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.
(84)
Kommissionen konstaterar mot bakgrund av återkallandet av anmälan avseende åtgärd 2 (se avsnitt VII ovan) att följande bedömning endast avser åtgärderna 1 och 3. Åtgärd 1 har ändrats i och med att Rumänien har kopplat konverteringen av skulder till eget kapital till privatiseringen av Oltchim. Bedömningen av den senare åtgärden bygger därför på antagandet att AVAS aktieinnehav efter konverteringen omgående kommer att säljas till en privat investerare i ett rättvist, öppet och transparent förfarande som syftar till att maximera AVAS intäkter.
(85)
Kommissionen anser vidare att frågan om huruvida fordringsägaren AVAS gav Oltchim några otillbörliga fördelar i sin hantering av skulden efter den 1 januari 2007 måste bedömas utifrån GEO 51/1998 (se punkt (27) ovan) och lag 30/2007 som gav AVAS mandat att göra om skuldkonverteringen, utifrån anmälan om skuldkonvertering till kommissionen - benämnd åtgärd 1 i beslutet att inleda förfarandet - samt utifrån ändringen av åtgärd 1 efter kommissionens uttalade betänkligheter och restriktionerna till följd av EU/IMF-programmet.
(86)
Kommissionen konstaterar vidare att avsikten att helprivatisera företaget senast i slutet av maj 2012, såsom den kommunicerats av de rumänska myndigheterna i skrivelsen av den 21 oktober 2011 och senare bekräftats av premiärminister Ungureanu i skrivelsen av den 16 februari 2012, anses vara en integrerad del av åtgärd 1.
(87)
Vad gäller miljöboten och företagets oreglerade skulder till Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea och SC CET Govora SA konstaterar kommissionen att dessa påstådda åtgärder inte ingick i beslutet att inleda förfarandet. De kan därför inte ingå i detta beslut. Kommissionen kommer att i god tid informera klaganden om fortsatta åtgärder när det gäller dessa påståenden med stöd av artikel 10 i förordning (EG) nr 659/1999.
IX.2. Kommissionens behörighet före anslutningen
(88)
Som anges i avsnitt V ovan anförde anonym part II att vissa av de statliga garantier som Oltchim beviljats under perioden 1995-2000 fortfarande tillämpades efter Rumäniens anslutning till EU, nämligen fram till den 31 oktober 2009, och därför från och med anslutningsdagen skulle anses som nytt stöd. Kommissionen måste därför bedöma giltigheten i detta argument och dess möjliga konsekvenser för bedömningen av den anmälda åtgärden.
(89)
Artikel 107.1 i EUF-fördraget kan som regel endast tillämpas från anslutningsdagen och framåt. Ett undantag från denna regel gäller åtgärder som inleddes före anslutningen och som fortfarande är tillämpliga därefter. Enligt 2005 års anslutningsfördrag mellan Rumänien och EU (24) ska åtgärder som inleddes före anslutningsdagen och fortfarande är tillämpliga efter detta datum (1 januari 2007), samt som kan utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget och inte uppfyller kriterierna för befintligt stöd i den mening som avses i förordning (EG) nr 659/1999 (25), anses som potentiellt nytt stöd med början från anslutningsdagen med avseende på tillämpningen av artikel 108.3 i EUF-fördraget.
(90)
Punkt 2.1 andra stycket i bilaga V till 2005 års anslutningsakt för Bulgarien och Rumänien (26), baserad på artikel 22 i samma anslutningsakt, föreskriver att ”[s]amtliga vid anslutningen ännu tillämpliga åtgärder som utgör statligt stöd och som inte uppfyller villkoren ovan skall vid tillämpningen av artikel 88.3 i EG-fördraget anses vara nytt stöd vid anslutningen”.
(91)
Ovannämnda bestämmelse omfattar således åtgärder som inleddes före anslutningsdagen (1 januari 2007) och fortfarande är tillämpliga därefter. Begreppet ”tillämpliga efter anslutningsdagen” omfattar enligt definitionen i en rad beslut från kommissionen (27) stödordningar och enskilda åtgärder som antingen inte är tidsbegränsade eller där statens ansvar inte är exakt avgränsat - med andra ord fall där statens exakta grad av exponering fortfarande inte är känd på anslutningsdagen. Mot bakgrund av ovanstående ska det fastställas om de statliga garantier utfärdade till förmån för Oltchim under perioden 1995-2000 var ”tillämpliga efter anslutningsdagen” i den mening som definierats i ovannämnda rättspraxis. Det ska för detta ändamål kontrolleras om en situation uppkommit i vilken de statliga garantierna varit tidsbegränsade eller där statens exakta grad av exponering inte var känd före anslutningsdagen.
(92)
Efter granskning av de villkor enligt vilka de statliga garantierna i fråga utfärdades konstaterar kommissionen att det rörde sig om separata och enskilda engångsåtgärder där staten hjälpte företaget att teckna särskilda lån på bestämda belopp under en fastställd lånetid. Garantiernas giltighetstid fastställdes vid utfärdandet eftersom garantierna föreskrev en giltighetstid fram till förfallodagen på de underliggande lånen, vilken angavs exakt i de underliggande lånen. Inga senare ändringar av giltighetstiden gjordes. Därmed var garantiernas giltighetstid vid anslutningen faktiskt begränsad, och hade fastställts vid en tidpunkt före anslutningen, dvs. när låneavtalet ingicks. Kommissionen måste därför konstatera att den första av de omständigheter under vilken en bestämd åtgärd ska anses som ”nytt stöd” från och med anslutningsdagen, dvs. frånvaron av tidsbegränsning på anslutningsdagen, inte är uppfylld i förevarande fall.
(93)
För det andra var statens maximala ansvar begränsat vid den tidpunkt när garantierna beviljades, eftersom garantierna bara omfattar det specifika lån för vilket de beviljas. Det kan därmed konstateras att inte heller det andra fallet av ”tillämplighet efter anslutningen”, det som rör okänd grad av exponering för staten från och med anslutningsdagen, är tillämpligt.
(94)
Kommissionen påpekar vidare att de statliga garantierna utlöstes före anslutningsdagen. Från och med det datum de löstes ut blev staten återbetalningsansvarig för utestående belopp på lån som hade tagits genom statens försorg. Därmed trädde staten in och övertog företagets skyldigheter för återbetalningen av de aktuella lånen och blev följaktligen en av Oltchims fordringsägare vad gällde de belopp som utbetalats till följd av garantierna. Som anges i avsnitt II.2 ovan fortsatte utbetalningarna till följd av de utlösta garantierna fram till 2006. Efter anslutningsdagen har inga ytterligare betalningar skett eftersom Oltchim hade möjlighet att återbetala den utestående delen av lånen.
(95)
De statliga garantier som Oltchim beviljades under perioden 1995-2000 kan således inte anses som nytt stöd i den mening som avses i punkt 2.1 andra stycket i bilaga V till 2005 års anslutningsakt för Bulgarien och Rumänien.
IX.3. Förekomsten av stöd: Fördel
IX.3.1 Kriteriet privata fordringsägare
(96)
Rumänien gör gällande att den anmälda åtgärden - konverteringen av företagets statliga skuld på 1 049 miljoner rumänska lei till eget kapital i syfte att kort därefter sälja statens hela ägarandel (senast i utgången av maj 2012) - inte ger företaget några otillbörliga fördelar. Anledningen är att varje privat fordringsägare i en situation liknande den som den statliga fordringsägaren AVAS befann sig i skulle ha föredragit en sådan indrivningsmetod framför en likvidation av företaget, som är mindre ekonomiskt fördelaktig för den statliga fordringsägaren.
(97)
För att fastställa om den anmälda åtgärden ger Oltchim en otillbörlig fördel måste kommissionen bedöma om AVAS som statlig fordringsägare drev igenom indrivningen av statens fordran med samma omsorg som en privat fordringsägare som skulle sträva efter att få tillbaka mesta möjliga av sin fordran (28). Detta perspektiv tar hänsyn till att indrivningen av fordran, i och med överlåtelsen av statens fordran till AVAS, övertas av en institution som inte har någon annan relation till företaget än som borgenär. I bedömningen bortses inte från att ekonomiministeriet är statlig aktieägare i Oltchim. Hänsyn tas dock till att staten som aktieägare inte har någon aktiv roll i indrivningen av statens fordran då ansvaret för denna har överlåtits på borgenären AVAS. Kommissionen konstaterar dock att det också krävs en utvärdering av effekterna av skuldkonverteringen och den efterföljande privatiseringen för den aktuella aktieägaren, dvs. ekonomiministeriet, för att kunna dra några slutsatser om huruvida det föreslagna förfarandet är en bättre ekonomisk lösning för staten än en fullständig likvidation av företaget.
IX.3.2 Indrivning av statens fordran - bedömning av åtgärd 3
(98)
I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att ett ytterligare inslag av statligt stöd kan härröra från det faktum att staten inte har debiterat några räntor eller dröjsmålsavgifter på Oltchims förfallna skuld till staten sedan Rumäniens anslutning till EU. Denna statliga skuld var ett resultat av de utlösta statliga garantierna (se beskrivning i punkterna 23-27 samt bedömningen av de statliga garantierna i punkterna 88-95ovan). I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att underlåtenheten att debitera ränta eller driva in statens fordran innebar en fördel för Oltchim eftersom företaget därmed förfogade över fritt kapital.
(99)
För att bedöma om Rumänien agerade som en privat fordringsägare i fråga om den utestående fordran som uppstått i samband med de utlösta statliga garantierna krävs en utvärdering av den rumänska statens agerande under perioden från 2007 och fram till dags dato, baserad på vilken information de rumänska myndigheterna hade tillgång till vid de relevanta tidpunkterna.
(100)
Kommissionen noterar först och främst att orsaken till att inga räntor eller avgifter debiterades från och med 2007 och fram till ändringen av anmälan om åtgärd 1 har sin grund i GEO 51/1998 (se punkt (27)). Detta ska också ses mot bakgrund av lag 30/2007, i vilken AVAS gavs mandat att göra om skuldkonverteringen. De rumänska myndigheterna övervägde vid den tiden att fortsätta driften av Oltchim och planerade för ytterligare investeringar snarare än för likvidation.
(101)
Kommissionen måste därför först fastställa om Rumänien agerade som en privat fordringsägare när man 2007 beslutade att genomföra konverteringen av skulder till eget kapital, hellre än att driva in skulden och/eller likvidera företaget. I detta avseende konstaterar kommissionen att Rumänien ända sedan det första (misslyckade) försöket 2003 hade drivit strategin om en konvertering av skulder till eget kapital i syfte att fortsätta Oltchims verksamhet. De rumänska myndigheternas agerande låg i det avseendet helt i linje med deras tidigare hållning. Marknadens reaktioner på tidigare privatiseringsförsök och minioritetsägarnas rättsliga åtgärder visar att marknaden ansåg att Oltchims verksamhet i grunden var lönsam.
(102)
Vidare konstaterar kommissionen att Rumänien hade tillgång till en affärsplan (29) för Oltchim som pekade på att företaget var livskraftigt.
(103)
Kommissionen anser mot bakgrund av dessa faktorer att det eftersom skulden ändå skulle konverteras till eget kapital inte var orimligt att Rumänien som fordringsägare beslutade om konvertering av skulden till eget kapital och i enlighet med detta antog en lag som inte omfattade debitering av ränta och avgifter på den utestående skulden.
(104)
Det faktum att Rumänien innan konverteringen av skulden till eget kapital ansökte om godkännande för statligt stöd motsäger inte denna bedömning. Genom sitt agerande uppfyllde Rumänien bara sina skyldigheter i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Med tanke på de svårigheter Rumänien tidigare hade haft med minoritetsägare, svårigheter som fortsatte vid tillämpningen av lag 30/2007, var det helt logiskt att inhämta bekräftelse från kommissionen på att det planerade förfarandet inte utgjorde statligt stöd.
(105)
Bedömningen av statligt stöd och genomförandeförbudet kom till sist att försena konverteringen av skulden till eget kapital med fem år. Kommissionen konstaterar i detta avseende först och främst att Rumänien, fram till mitten av 2011, hade en bestämd avsikt att fullfölja en expansiv investeringsstrategi för Oltchim, vilket utreddes i ett antal expertstudier (30). Det skulle ha stridit mot statens strategi att göra ytterligare investeringar för att öka företagets lönsamhet och värde inför en privatisering på medellång till lång sikt och samtidigt debitera ränta på den utestående skulden till staten.
(106)
Under 2011 bytte Rumänien strategi och beslutade att privatisera företaget omedelbart efter konverteringen av skulder till eget kapital. Detta berodde inte bara på de tvivel kommissionen hade uttryckt om den expansiva investeringsstrategin i beslutet att inleda förfarandet, utan var framför allt ett resultat av landets budgetproblem och EU/IMF-programmet. Rumänien övergav därmed sina ursprungliga planer på att investera ytterligare 424 miljoner euro före privatiseringen.
(107)
I den nya situationen framstod debitering av ränta på skulden som en lämplig strategi för staten för att säkra så mycket som möjligt av sin fordran.
(108)
Som anges i punkterna 75-77 ovan debiterades ytterligare sammansatt ränta på skulden till staten för perioden från och med den 1 januari 2007, genom ett civilrättsligt avtal mellan Oltchim och AVAS som ingicks i december 2011. De räntesatser som tillämpades på skulden till staten motsvarade den högsta av kommissionens för varje period relevanta referensräntor eller de räntesatser som gällde för företagets privaträttsliga lån för samma period och kunde anses vara lämpliga.
(109)
Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att Oltchim inte fick någon fördel av det sätt på vilket de statliga myndigheterna agerade efter anslutningen för att få tillbaka den statliga fordran som nu ska konverteras till eget kapital.
IX.3.3 Skuldkonverteringen - åtgärd 1
(110)
Kommission ska också bedöma om åtgärd 1, som (efter ändringen i anmälan - se punkterna 14-16, 69-70 och 75-77 ovan) innefattar konvertering av företagets skuld till staten på totalt 1 049 miljoner rumänska lei till eget kapital, samt en kort därpå följande försäljning av statens hela ägarandel (privatisering), skulle ge Oltchim otillbörliga fördelar. Den sammanlagda statliga skuld som ska konverteras till eget kapital omfattar privatiseringsmyndigheten AVAS huvudfordran på 538 miljoner rumänska lei, samt den ackumulerade räntan på skulden till AVAS som uppgår till 511 miljoner lei, för perioden från den 1 januari 2007 till den 31 december 2011.
(111)
För att kunna bedöma om den föreslagna skuldkonverteringen omfattar inslag av otillbörliga fördelar för Oltchim måste det fastställas om skuldkonverteringen verkligen är den bästa mekanismen för att ge staten så mycket som möjligt tillbaka av sin fordran, vilket Rumänien hävdar. Kommissionen behöver i praktiken fastställa om en tänkt privat fordringsägare i en situation liknande den som privatiseringsmyndigheten AVAS (Oltchims fordringsägare) befann sig i skulle ha föredragit en sådan lösning för att få tillbaka sin fordran framför andra möjliga alternativ, med beaktande av att gäldenären står inför allvarliga ekonomiska problem. Oltchims nuvarande aktieägare, Ekonomiministeriet, har ingen aktiv roll när det gäller att få tillbaka statens fordran. I analysen nedan tas dock ändå hänsyn till resultaten för den statliga aktieägaren i de två möjliga scenarierna.
(112)
Rumänien hävdar att de enda realistiska alternativ en privat fordringsägare under omständigheter liknande de som den statliga fordringsägaren AVAS befann sig i skulle ha i företagets rådande situation (allvarlig underkapitalisering och hög skuldsättning) vore att i) likvidera företaget eller ii) konvertera skulden till eget kapital och därefter sälja hela ägarandelen i företaget. Alla privata fordringsägare skulle ställda inför ett sådant val föredra den lösning som gav dem möjlighet att återfå mest möjliga av sin fordran. Fordringsägaren skulle med andra ord välja alternativet ”skuldkonvertering med efterföljande privatisering” om resultatet av privatiseringen förväntades överstiga den summa som skulle kunna återfås vid en likvidation.
(113)
För att påvisa att skuldkonverteringen med en efterföljande försäljning av ägarandelen i företaget skulle generera högre intäkt till fordringsägaren än en likvidation ingav Rumänien en rapport från en oberoende konsult (se punkterna 78-82 ovan), med en jämförelse av resultatet för fordringsägaren i de två scenarierna, dvs. skuldkonvertering med efterföljande privatisering respektive likvidation.
(114)
Kommissionen har kritiskt granskat rapporten för att säkerställa om resultaten håller för en granskning och kunna visa att AVAS, genom att konvertera skulden till eget kapital, faktiskt agerar på samma sätt som en privat fordringsägare. Efter granskning av rapporten konstaterar kommissionen följande:
(115)
Värde på AVAS fordran i ett likvidationsscenario: Likvidationsvärderingen bygger på en tidigare likvidationsrapport från Raiffeisen sammanställd i februari 2011 samt på en rapport från det oberoende konsultföretaget Romcontrol SA Bucharest daterad mars 2011.
(116)
Enligt rumänsk lag likvideras bolag i vilka staten har en andel av minst 50 % +1 enligt det så kallade ”särskilda frivilliga likvidationsförfarande” som fastställs i regeringens undantagsförordning 88/1997, regeringsbeslut 577/2002 samt i lag 137/2002. I enlighet med detta särskilda frivilliga likvidationsförfarande används det belopp som likvidatorn erhåller vid försäljningen av bolagets tillgångar till att täcka företagets utestående skulder enligt samma prioritetsordning som fastställs i lag 85/2006 (den rumänska konkurslagen). Enligt denna ska intäkterna från likvidationen användas för att täcka skulderna enligt följande prioritetsordning: 1) likvidationskostnader; 2) innestående löner; 3) prioriterade fordringar (dvs. fordringar säkerställda med panter, inteckningar och andra särskilda prioriteringar); 4) budgetmässiga fordringar (skatter och andra skattemässiga skyldigheter); 5) skuld till finansministeriet som härrör från utlösta statliga garantier; 6) skulder som härrör statliga lån; 7) oprioriterade fordringar (utan säkerhet); 8) aktieägare. I förevarande fall ingår AVAS i den tredje kategorin fordringsägare (prioriterade fordringsägare), men hamnar ändå efter flera av Oltchims (privata) prioriterade fordringsägare eftersom statens fordran bara var delvis säkerställd.
(117)
Konsultföretaget Romcontrol beräknade likvidationsvärdet på Oltchims tillgångar per den 15 december 2010, baserat på det justerade substansvärdet som tar hänsyn till hur begränsad tid de tillgångar som ska avyttras kommer att exponeras på marknaden (31).
(118)
Med Romcontrols uppskattade likvidationsvärde på tillgångarna som utgångspunkt beräknade Raiffeisen utfallet för fordringsägaren AVAS och för staten som aktieägare. Vid beräkningen tog man hänsyn till företagets skulder per den 31 december 2010 samt dess preliminära bokslut från samma datum (”Raiffeisens likvidationsrapport, februari 2011”). Enligt rapporten beräknas den erhållna behållningen från försäljningen av Oltchims tillgångar göra det möjligt att återvinna cirka [20]-[30] % av företagets totala skulder. I egenskap av delvis prioriterad fordringsägare skulle AVAS ha fått in omkring [80]-[100] miljoner lei (vilket motsvarar [10]-[30] % av den då sammanlagda fordran på 538 miljoner lei). Staten som aktieägare skulle med hänsyn till den negativa differensen mellan behållningen från likvidationen och företagets skulder inte få någonting.
(119)
I oktober 2011 uppdaterade Raiffeisen siffrorna i den likvidationsrapport som lagts fram i februari 2011. Den nya beräkningen tog hänsyn till företagets finansiella ställning per den 30 juni 2011 och inkluderade den ränta som debiterats på den statliga skulden från och med januari 2007.
(120)
Enligt den uppdaterade beräkningen skulle AVAS som delvis prioriterad fordringsägare till Oltchim få in [100]-120] miljoner rumänska lei av sin totala fordran på företaget (vilket motsvarar [10]-[20] % (32) av den totala fordran, dvs. huvudskulden på 538 miljoner lei plus ränta). Den statliga aktieägaren ekonomiministeriet skulle återigen inte få tillbaka någonting. Den summa som AVAS skulle få tillbaka diskonterades därmed (33) till nuvärdet per den 30 juni 2011. Som en följd av detta skulle AVAS få tillbaka [10]-[40] miljoner euro vid en likvidation av företaget.
Tabell 2
Inkassering av statens fordran i ett likvidationsscenario:
Fordran
(miljoner euro)
Inkassering totalt
(miljoner euro)
Inkassering nettonuvärde vid 10,7 %
(miljoner euro)
AVAS (fordringsägare)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ekonomiministeriet (aktieägare)
Aktieinnehav
[0]-[10]
[0]-[10]
Staten totalt
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Det beloppet ska därefter jämföras med den förväntade intäkten vid en konvertering av AVAS fordran till eget kapital, följt av en privatisering av företaget.
(122)
Värdet på AVAS fordran i ett scenario med skuldkonvertering + privatisering: i rapporten beräknades resultatet för staten i ett scenario med skuldkonvertering + privatisering med utgångspunkt från företagsvärdet (nedan kallat EV, vilket är ett av de grundläggande mått som används vid företagsvärdering).
(123)
Vad beträffar valet av denna metod konstaterar kommissionen att det, i princip, finns flera metoder att uppskatta värdet av ett företags eget kapital.
(124)
En som ofta används är metoden med EBITDA-multipel (resultat före räntor, skatter, av- och nedskrivningar). Med den metoden kan värdet av ett företags egna kapital uppskattas för år X genom att EBITDA för det året multipliceras med en siffra (multipeln) som bedöms som lämplig för sektorn, varefter nettoskulden dras av från resultatet.
(125)
En annan metod är diskonterad kassaflödesanalys. Företagets nominella fria kassaflöden för kommande år diskonteras med utgångspunkt i den vägda genomsnittliga kapitalkostnaden (WACC) (34), och nettoskulden dras av från det värde som erhålls.
(126)
En tredje metod är den med omsättningsmultipel. Med den metoden kan värdet av ett företags egna kapital för år X uppskattas genom att multiplicera omsättningen för det året med en siffra (multipeln) som bedöms som lämplig för sektorn, varefter nettoskulden dras av från resultatet.
(127)
I samtliga dessa metoder (framtida EBITDA, kassaflöde eller omsättning) används prognostiserade värden. I det aktuella fallet kan inte alla beräkningsmetoder som bygger på prognostiserade värden i en affärsplan användas på ett meningsfullt sätt. Med hänsyn till den planerade omgående privatiseringen är det bara en ny ägare som kommer att ha möjlighet att bestämma företagets framtida affärsstrategi. Därför saknas tillgång till de relevanta prognoser i affärsplanen som krävs för att kunna tillämpa dessa metoder, och dessa kan inte heller förutses (35). Eftersom en ny ägare kommer att behöva göra avsevärda investeringar är det inte heller möjligt att göra framtidsprognoser med utgångspunkt från företagets historiska resultat.
(128)
Kommissionen anser under dessa omständigheter att börsvärde och EV är de enda metoder som kan användas vid beräkning av värdet på den rumänska statens totala ägarandel, dvs. AVAS och ekonomiministeriets innehav. Det ska påpekas att EV också innefattar de parametrar som används för beräkning av börsvärdet.
(129)
Börsvärdet definieras som aktiekursen multiplicerad med antalet utgivna aktier och ger ett totalvärde på företagets utestående aktier. Detta mått representerar en enig syn på värdet av ett företags egna kapital och kan användas som måttstock på den allmänna bilden av ett företags nettovärde.
(130)
Oltchims börsvärde beräknades med utgångspunkt från dess aktiekurs på Bukarests fondbörs (36) under 44 månader (2008-Augusti 2011). Detta intervall är tillräckligt långt för att vara relevant och börsvärdet under perioden ger också en god indikation på vad marknaden är beredd att betala för företaget.
(131)
Kommissionen konstaterar att det i detta sammanhang är positivt att aktiekursen under perioden maj-augusti 2011 konstant låg högre än genomsnittet under de 44 månaderna. För att vara mer exakt uppgår det vägda genomsnittet för de 44 månaderna till 0,53 lei per aktie. I juli 2011 nådde aktiekursen dock så högt som till 2,05 rumänska lei (37). De uppgifter som har använts för att fastställa marknadsvärdet kan således anses lågt hållna.
(132)
När det gäller aktiekursens utveckling sedan september 2011 (den sista tidsperiod som används i Raiffeisens undersökning) gör kommissionen den positiva observationen att aktiekursen har stigit betydligt under senare tid (sedan mitten av oktober 2011). Kursen har konstant legat högre än det vägda genomsnitt på 0,53 lei som används vid beräkningen av börsvärdet.
Figur 1
Oltchims kursutveckling på Bukarests fondbörs 23.2.2011-23.2.2012
(133)
Före den planerade skuldkonverteringen uppgick Oltchims börsvärde under den observerade perioden (januari 2008-augusti 2011) till 45 miljoner euro i vägt genomsnitt (38) och under de sista tre månaderna i denna period (juni-augusti 2011) låg det konstant över 100 miljoner euro. Börsvärdet överstiger därmed klart Oltchims likvidationsvärde ([10]-[40] miljoner euro), vilket ger en första indikation på att en försäljning av statens andel vid en privatisering skulle vara att föredra framför att likvidera företaget.
(134)
Den andra metod som kan användas är företagsvärdet (EV). EV är ett mått på ett företags värde som ofta används som alternativ till ett rakt börsvärde, eftersom det anses ge en mer korrekt bild av företagets värde. EV definieras som summan av ett företags börsvärde och dess finansiella nettoskuld. Denna metod användes av Raiffeisen Capital.
(135)
Efter beräkning av börsvärdet fastställdes den andra faktorn i EV, nettoskulden, som summan av företagets finansiella skulder (företagets samtliga räntebärande skulder, dvs. banklån och förfallna/omlagda skulder) (39).
(136)
Därefter kunde man i nästa steg beräkna median, genomsnitt och vägt genomsnitt av EV och EV/aktie för 44-månadersperioden. I rapporten gjordes detta för två scenarier: inklusive räntan på skulden i enlighet med avtalet, och utan den.
(137)
I detta avseende anser kommissionen att man vid beräkningen av företagsvärdet (EV) inte ska ta hänsyn till den ränta som debiterats i enlighet med avtalet. Detta av följande skäl: ceteris paribus, om skulden ökar, minskar det egna kapitalet. Dessa två effekter verkar i motsatt riktning och bör i princip inte påverka EV. Om marknaden kände till räntan skulle den sänka sin värdering av aktierna med motsvarande. I det aktuella fallet lades dock räntebeloppet på retroaktivt och kunde därför inte förutses av marknaden. Därför är den information som marknaden hade tillgång till vid tidpunkten för värderingen relevant.
(138)
Mot dessa överväganden har följande värden på EV/aktie beräknats för den observerade perioden.
Tabell 3
Beräkning av EV/aktie för Oltchim under den observerade perioden
Period
Antal aktier
Genomsnittlig aktiekurs
Börsvärde (aktiekurs x antal aktier)
Nettoskuld
i tusen RON
Företagsvärde (börsvärde plus nettoskuld)
i tusen RON
Företagsvärde (EV) per aktie
Jan. -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Feb. -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mar. -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Apr. -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Maj -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jun. -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul. -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Aug. -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Sep. -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Okt. -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Nov. -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Dec. -08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Jan. -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Feb. -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mar. -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Apr. -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Maj -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Jun. -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul. -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Aug. -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Sep. -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Okt. -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Nov. -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Dec.-09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jan. -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Feb. -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Mar. -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Apr. -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Maj -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Jun. -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Jul. -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Aug. -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Apr. -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Okt. -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Nov. -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
Dec.-10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Jan. -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Feb. -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Mar. -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Apr. -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
Maj -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
Jun. -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
Jul. -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
Aug. -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Denna tabell låg till grund för beräkningen av median, genomsnitt och vägt genomsnitt av EV per aktie.
Tabell 4
Median, genomsnitt och vägt genomsnitt av EV per aktie för Oltchim
Aktiekurs
Företagsvärde (EV) per aktie
Median
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Genomsnitt
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vägt genomsnitt
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
EV (median, genomsnitt, vägt genomsnitt) beräknad enligt ovanstående förfarande kan därefter användas för att bestämma värdet på statens aktieinnehav ”efter skuldkonverteringen” genom att minska detta EV med företagets återstående oreglerade skuld efter konverteringen. Detta förblir en skuld i bolaget som måste regleras.
(141)
Resultatet av denna beräkning är det totala egna kapitalets marknadsvärde enligt tabell 5.
Tabell 5
Beräkning av det egna kapitalets marknadsvärde enligt EV-metoden
Beräkning av det totala egna kapitalets marknadsvärde efter skuldkonvertering
Scenarier:
EV baserat på mediankurs under 44 månader
EV baserat på genomsnittskurs under 44 månader
EV baserat på vägd genomsnittskurs under 44 månader
EV/aktie (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Antal aktier före konvertering
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Företagsvärde (miljoner lei)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Nettoskuld efter skuldkonvertering (miljoner lei)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Marknadsvärde på eget kapital (miljoner lei)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Marknadsvärde på eget kapital (miljoner euro)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Vad gäller den finansiella nettoskuld som används i ovanstående beräkning bör bägge stegen i beräkningen, dvs. i) beräkningen av EV samt ii) den efterföljande subtraktionen för att få fram värdet på det egna kapitalet, i princip baseras på marknadsvärdet på företagets skuld.
(143)
Kommissionen konstaterar dock för det första att det är mycket svårt att fastställa ett marknadsmässigt pris för denna skuld, eftersom ingen handel förekommer med Oltchims skuld och en lokal marknad för handel med skulder saknas. Man kan istället bestämma skuldens teoretiska marknadsvärde genom att fastställa företagets värdering före och efter skuldkonverteringen. Värderingen skulle därefter kunna användas för bestämning av sannolikheten för fallissemang (PD), vilken i sin tur kan användas för att beräkna skuldens marknadsvärde. I brist på sådana värderingar har kommissionen ansett att ett sådant förfarande inte är möjligt, och att avsevärda fel skulle uppstå om ett felaktigt beräknat marknadsvärde användes.
(144)
Om man för det andra antar att handeln med nettoskulden skedde med samma rabatt mot det bokförda värdet såväl före som efter bytet, så skulle resultaten av beräkningen inte förändras alls oavsett hur stor rabatten var. Alla eventuella förändringar av värdet på den finansiella nettoskulden skulle då leda till motsvarande proportionella förändring av börsvärdet. Effekten av att lägga till skuldens bokförda värde eller marknadsvärde är neutral eftersom skuldens värde först adderas för att erhålla EV och därefter subtraheras för att erhålla aktiekapitalets nya värde.
(145)
Om man för det tredje antar att den kvarvarande skulden efter konverteringen handlas med en annan rabatt än innan skulle en meningsfull beräkning behöva ta hänsyn till att värdet på den kvarvarande skulden efter konverteringen av skulden till eget kapital troligen skulle vara lägre än dess bokförda värde, men i alla händelser högre än skuldens marknadsvärde före konverteringen. I brist på underlag för att kunna fastställa dessa rabatter är det dock inte möjligt att simulera effekterna av en förändring av rabatterna eftersom alltför många parametrar skulle behöva varieras samtidigt.
(146)
Å andra sidan konstaterar kommissionen att Oltchims bokslut har upprättats i enlighet med IFRS standarder och granskats av den oberoende revisorn KPMG. I boksluten har de finansiella skulderna tagits upp till sitt verkliga värde i enlighet med bestämmelserna i IAS 39. IAS 39 definierar verkligt värde som det belopp till vilket en tillgång skulle kunna överlåtas eller en skuld regleras mellan kunniga parter som är oberoende av varandra och har ett intresse av att transaktionen genomförs. Mot denna bakgrund intygade KPMG att det verkliga värdet på företagets långsiktiga skuld inte skilde sig avsevärt från dess bokförda värde.
(147)
På grundval av ovanstående anser kommissionen det lämpligt att använda skuldens bokförda värde vid beräkningen av det egna kapitalets marknadsvärde.
(148)
För att kontrollera kvaliteten på beräkningen utförde kommissionen dessutom en känslighetsanalys. I denna bestämdes den procentuella skillnaden mellan nettoskuldens bokförda värde och dess marknadsvärde före konverteringen, vilket skulle likställa kapitalvärdet på statens aktieinnehav före konverteringen och likvidationsvärdet, med antagande att skuldens marknadsvärde efter konverteringen av skulden till eget kapital kommer att överensstämma med det bokförda värdet. Detta procentvärde kan ses som en slags ”felmarginal” vid bestämningen av skuldens marknadsvärde.
(149)
Av alla scenarier (EV baserat på median, genomsnitt, vägt genomsnitt) anser kommissionen att vägt genomsnitt representerar det mest korrekta scenariot. Detta eftersom värdena i det fallet viktas efter handlade aktievolymer. För detta scenario är den ovannämnda marginalen 15 %. Kommissionen drar slutsatsen att en marginal av den storleken är tillräckligt stor för att beräkningen av EV ska anses vara grundad på säkra uppgifter.
(150)
Så snart marknadsvärdet på det egna kapitalet har beräknats kan värdet på statens uppnådda ägarandel räknas ut från det totala egna kapitalets marknadsvärde baserat på det statliga aktieinnehavet, vilket kommer att se ut på följande sätt efter skuldkonverteringen (40):
Tabell 6
Rumänska statens aktieinnehav i Oltchim före och efter den planerade skuldkonverteringen
Aktieinnehav före skuldkonvertering
Aktieinnehav efter skuldkonvertering
AVAS fordran plus ränta på denna skuldkonverteras
AVAS
0 %
[80]-[100]%
Ekonomiministeriet
54,81 %
[0]-[5]%
Staten totalt
54,81 %
[80]-[100]%
(151)
Marknadsvärdet på Oltchims eget kapital kommer efter konverteringen av huvudskulden till AVAS att uppgå till mellan [20]-[30] och [90]-[100] miljoner euro, vilket leder till ett kapitalvärde (41) på mellan [15]-[30 och [75]-[90] miljoner euro för den gemensamma statliga ägarandelen ([80]-[100] %). I tabell 7 nedan sammanfattas EV-värdena för samtliga scenarier och jämförs med tillämpliga värden vid en eventuell likvidation.
Tabell 7
Jämförelse av skuldkonvertering med efterföljande privatisering kontra likvidation, scenarier baserade på EV-metoden
Statens förväntade intäkt
Miljoner euro
Skuldkonvertering och omedelbar privatisering
Nettonuvärde på intäkter från likvidation
Jämförelse
EV baserat på mediankurs under 44 månader
EV baserat på genomsnittskurs under 44 månader
EV baserat på vägd genomsnittskurs under 44 månader
Marknadsvärde på eget kapital
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Marknadsvärde på gemensam statlig ägarandel
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Nettonuvärde på gemensam statlig ägarandel (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidation Skuldkonver-tering och privatisering
Nettonuvärde på AVAS ägarandel (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidation Skuldkonver-tering och privatisering
Nettonuvärde på ekonomiministeriets ägarandel (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidation Skuldkonver-tering och privatisering
(152)
I samtliga utvärderade EV-scenarier erhåller såväl den statliga fordringsägaren AVAS som den statliga aktieägaren ekonomiministeriet bättre resultat vid en skuldkonvertering med efterföljande privatisering än vid en likvidation av företaget. Genom skuldkonverteringen minskar den nuvarande statliga aktieägaren, ekonomiministeriet, sitt aktieinnehav och fordringsägaren AVAS får en ägarandel på [80]-[100] %. Ekonomiministeriet har dock ingen anledning att motsätta sig en skuldkonvertering eftersom ministeriet vid en likvidation inte skulle erhålla någonting för sin andel i företaget. Även i det scenario som ger lägst beräknat EV skulle den statliga fordringsägaren AVAS få ut mer än vid ett beslut om likvidation av företaget, ([10]-[30] miljoner euro jämfört med [10]-[30] miljoner euro).
(153)
Slutsatsen av ovanstående är att den anmälda åtgärden (skuldkonvertering med efterföljande fullständig privatisering), förutsatt att företaget privatiseras fullständigt en kort tid efter skuldkonverteringen, inte innebär en fördel för Oltchim. Detta eftersom åtgärden ger den statliga fordringsägaren AVAS möjlighet att återfå en större andel av sin fordran än vid en likvidation av bolaget. I det avseendet noterar kommissionen de rumänska myndigheternas åtagande (se punkterna 17 och 73 ovan) att ha genomfört en fullständig privatisering av företaget senast den 31 maj 2012.
(154)
Kommissionen tar i beaktande att den kvantitativa bedömningen grundad på börsvärdes- och EV-metoden också får stöd av följande två argument som inte kvantifierades av den oberoende experten.
(155)
För det första bygger analysen på börskursen. Eftersom statens ägarandel i Oltchim kommer att säljas som en enhet kommer dock köparen att kontrollera bolaget. Köparen kommer därför att vara villig att betala en premium för en kontrollerande aktiepost, vilket är vanligt vid liknande transaktioner.
(156)
Kommissionen noterar för det andra att PCC under 2007 var villigt att betala 7,5 miljoner euro för en faktisk ägarandel på 12 % i Oltchim och under 2011 2,6 miljoner euro för ytterligare 3,6 % i bolaget. Detta indikerar å ena sidan att en privat investerare ansåg att Oltchims värde hade ökat från 2007 till 2011 (eftersom denne var villig att betala ett högre pris per aktie) och, å andra sidan, att det totala aktiekapitalet (baserat på 2011 års transaktion) borde värderas till 73 miljoner euro, vilket är betydligt högre än likvidationsvärdet.
IX.4. Slutsats om fördelskriteriet
(157)
Mot bakgrund av ovanstående omständigheter, nämligen att i) företaget inte fick någon otillbörlig fördel av det sätt på vilket de statliga myndigheterna agerade för att få tillbaka den statliga fordran som är föremål för den anmälda åtgärden och ii) att skuldkonverteringen i sig inte ger företaget någon otillbörlig fördel. Kommissionen drar slutsatsen att fördelskriteriet inte har uppfyllts genom förevarande anmälda åtgärd (som är en kombination av de tidigare åtgärderna 1 och 3). Mot bakgrund av detta föreligger inget behov att analysera det andra kumulativa kriteriet i begreppet statligt stöd som härrör från artikel 107.1 i EUF-fördraget, för att bedöma förevarande anmälda åtgärd.
X. SLUTSATS
(158)
Det formella granskningsförfarande som inletts enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget TFEU med avseende på åtgärd 2 (den statliga garantin) ska avslutas. Motiveringen är att granskningsförfarandet sedan anmälan om denna åtgärd återkallats saknar grund.
(159)
Förevarande anmälda åtgärd (kombinationen av de tidigare åtgärderna 1 och 3) omfattar inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(160)
Denna slutsats baseras på Rumäniens bestämda avsikt att avyttra hela sin ägarandel i Oltchim, såsom den uttryckts av premiärminister Emil Boc i skrivelsen av den 21 oktober 2011 och senare bekräftats av premiärminister Ungureanu i skrivelsen av den 16 februari 2012.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
Artikel 1
Kommissionen har beslutat att avsluta det formella granskningsförfarandet i enlighet med artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende den anmälda statliga garantin (åtgärd 2) till förmån för Oltchim, med beaktande av att Rumänien har återkallat sin anmälan och inte kommer att driva åtgärden vidare.
Artikel 2
Åtgärd 1, anmäld av Rumänien den 17 juli 2009 och ändrad den 22 juni, 9 september och 21 oktober 2011 samt den 16 februari 2012, utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Artikel 3
Åtgärd 3 genomförd av Rumänien 2007 utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till Rumänien.
Utfärdat i Bryssel den 7 mars 2012.