РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 651/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно емитирането на евромонети
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Заключенията на Съвета от 23 ноември 1998 г. и от 5 ноември 2002 г. относно колекционерските евромонети, Препоръка 2009/23/ЕО на Комисията от 19 декември 2008 г. относно общи насоки за националните страни и емитирането на разменни евромонети (3), получила подкрепата на Съвета в заключенията му от 10 февруари 2009 г., и Препоръка 2010/191/ЕС на Комисията от 22 март 2010 г. относно обхвата и действието на евробанкнотите и евромонетите като законно платежно средство (4) препоръчват практики във връзка с емитирането на евромонети, предназначени за обращение, включително и възпоменателни евромонети, консултация преди унищожаването на годни евромонети в обращение и използването на колекционерските евромонети.
(2)
Липсата на задължителни разпоредби относно емитирането на евромонети може да доведе до разнородни практики в държавите-членки и не спомага за постигане на достатъчно интегрирана рамка за единната парична единица. Следователно в интерес на прозрачността и правната сигурност е необходимо да се въведат правно обвързващи правила за емитирането на евромонети.
(3)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еврото (5), монетите, деноминирани в евро и в центове и съответстващи на купюрния строеж и техническите спецификации, определени от Съвета, имат статут на законно платежно средство във всички „държави-членки, чиято парична единица е еврото“. Купюрният строеж и техническите спецификации на евромонетите са установени с Регламент (ЕО) № 975/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно купюрния строеж и техническите спецификации на разменните евромонети (6).
(4)
Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, следва да могат да емитират и възпоменателни монети с купюр 2 EUR, посветени на конкретни теми, в рамките на определен брой емисии за година и за емитираща държава-членка. Необходимо е да се установят определени ограничения за количествата от възпоменателни евромонети, за да се гарантира, че техният дял от общото количество монети в обращение с купюр 2 EUR остава нисък. Тези ограничения в количествата обаче не следва да възпрепятстват емитирането на достатъчно количество монети, с които да се осигури обращението на възпоменателните евромонети.
(5)
Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, следва също да могат също да емитират колекционерски евромонети, които не са предназначени за разплащане и които следва лесно да се отличават от разменните монети. Колекционерските евромонети следва да имат статут на законно платежно средство само в емитиращата държава-членка и не следва да се емитират с цел пускането им в обращение.
(6)
Целесъобразно е емисиите от колекционерски евромонети да се включват в общото количество от монети, одобрявано от Европейската централна банка като цяло, а не за всяка отделна емисия.
(7)
Използването на отделните купюри на евромонетите и на евробанкнотите в настоящия им вид следва периодично да се разглежда внимателно от компетентните институции въз основа на критериите разходи и възприемане от населението. По-специално Комисията следва да извърши оценка на въздействието относно продължаването на емитирането на монети с купюр 1 и 2 цента.
(8)
С оглед избягване на унищожаването на годни евромонети в обращение в една държава-членка, когато е възможно друга държава-членка да се нуждае от тях, държавите-членки следва да се консултират помежду си преди да пристъпят към унищожаването на такива монети,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„монети в обращение“ означава евромонети, предназначени за обращение, чиито купюрен строеж и технически спецификации са определени в Регламент (ЕО) № 975/98;
2)
„възпоменателни монети“ означава монети в обращение, посветени на конкретна тема, както е определено в член 1з от Регламент (ЕО) № 975/98;
3)
„колекционерски монети“ означава евромонети, предназначени за колекциониране, които не са емитирани с оглед навлизането им в обращение.
Член 2
Видове евромонети
1. Държавите-членки могат да емитират два вида евромонети: монети в обращение и колекционерски монети.
2. Комисията извършва оценка на въздействието относно продължаващото емитиране на монети с купюр 1 и 2 цента. Тази оценка на въздействието включва анализ на разходите и ползите, като отчита действителните разходи за емитирането на такива монети спрямо тяхната стойност и свързаните с тях ползи.
Член 3
Емитиране на монети в обращение
1. Монети в обращение се емитират и пускат в обращение по номинална стойност.
2. Малка част от тях - не повече от 5 % от съвкупната обща нетна стойност и количество от монетите в обращение, емитирани от държава-членка, като се вземат предвид само годините с положителни нетни емисии - могат да се пускат в продажба над номиналната им стойност, ако монетите се отличават със специално качество, опаковка или с предоставени допълнителни услуги.
Член 4
Емитиране на възпоменателни монети
1. Всяка държава-членка, чиято парична единица е еврото, може да емитира само две възпоменателни монети годишно, освен когато:
а)
всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, колективно емитират възпоменателни монети; или
б)
възпоменателна монета се емитира по повод временно овакантяване или временно заемане на поста държавен глава.
2. Общият брой на възпоменателните монети, пуснати в обращение при всяка отделна емисия, не може да надвишава по-високата от следните две горни граници:
а)
0,1 % от съвкупния общ нетен брой монети с купюр 2 EUR, пуснати в обращение от всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, до началото на годината, предхождаща годината на емитиране на възпоменателната монета; тази горна граница може да бъде увеличена на 2,0 % от съвкупния общ нетен брой монети с купюр 2 EUR на всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, ако монетите са посветени на широко призната и дълбоко символична тема, като в този случай емитиращата държава-членка се въздържа през следващите четири години от емитиране на друга възпоменателна монета при използване на завишението и като следва да посочи причините, поради които е избрала завишението; или
б)
5,0 % от съвкупния общ нетен брой монети с купюр 2 EUR, пуснати в обращение от съответната държава-членка до началото на годината, предхождаща годината на емитиране на възпоменателната монета.
3. Решението за колективно емитиране от всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, на възпоменателни монети с общ дизайн се взема от Съвета. Правото на глас на държавите-членки, чиято парична единица не е еврото, се спира за приемането на това решение.
Член 5
Емитиране на колекционерски монети
1. Колекционерските монети имат статута на законно платежно средство само в емитиращата държава-членка.
Емитиращата държава-членка е ясно обозначена и лесно разпознаваема на монетата.
2. С оглед на лесното им отличаване от монетите в обращение, колекционерските монети отговарят на всички изброени по-долу критерии:
а)
тяхната номинална стойност трябва да се различава от номиналната стойност на монетите в обращение;
б)
изображенията върху тях не може да наподобяват тези върху общите страни на монетите в обращение, а ако изображенията върху тях наподобяват тези върху националната страна на монети в обращение, техният цялостен облик да може да бъде лесно различен;
в)
те трябва да се различават значително от монетите в обращение най-малко по две от следните три характеристики - цвят, диаметър и тегло; разликата се смята за съществена, когато стойностите, включително допуските, са извън допустимите отклонения, определени за монетите в обращение; и
г)
те не може да имат релефен гурт с фини фестони или форма „испанско цвете“.
3. Колекционерските монети могат да се пускат в продажба на номиналната им стойност или над нея.
4. Емисиите на колекционерски монети са включени в общото количество от монети, което се одобрява от Европейската централна банка.
5. Държавите-членки вземат всички необходими мерки с цел възпрепятстване използването на колекционерски монети като разплащателно средство.
Член 6
Консултации преди унищожаване на монетите в обращение
Преди унищожаването на разменни монети, които не са негодни за обращение евромонети по смисъла на член 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 г. относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за употреба евро монети (7), държавите-членки се консултират помежду си посредством ресорния подкомитет към Икономическия и финансов комитет и уведомяват директорите на монетните дворове на държави-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 651/2012
av den 4 juli 2012
om utgivning av euromynt
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 133,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
I rådets slutsatser av den 23 november 1998 och den 5 november 2002 om euromynt avsedda att utgöra samlingsmynt, kommissionens rekommendation 2009/23/EG av den 19 december 2008 om gemensamma riktlinjer för utformningen av euromyntens nationella sidor och utgivningen av euromynt avsedda att sättas i omlopp (3), vilka bekräftades av rådet i dess slutsatser av den 10 februari 2009, samt kommissionens rekommendation 2010/191/EU av den 22 mars 2010 om omfattningen och effekterna av eurosedlars och euromynts ställning som lagliga betalningsmedel (4), rekommenderas praxis beträffande utgivningen av euromynt avsedda att sättas i omlopp, inklusive eurominnesmynt, samråd före destruering av euromynt i omlopp samt användningen av samlarmynt i euro.
(2)
Avsaknaden av tvingande bestämmelser för utgivningen av euromynt kan resultera i olika praxis i medlemsstaterna och skapar inte en tillräckligt integrerad ram för den gemensamma valutan. För att värna transparens och rättssäkerhet är det därför nödvändigt att införa bindande regler för utgivningen av euromynt.
(3)
I enlighet med rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (5), ska mynt i euro och cent som överensstämmer med de valörer och tekniska specifikationer som rådet har fastställt ha ställning som lagliga betalningsmedel i alla medlemsstater som har euron som valuta. Valörer och tekniska specifikationer av euromynt fastställs i rådets förordning (EG) nr 975/98 av den 3 maj 1998 om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som skall sättas i omlopp (6).
(4)
De medlemsstater som har euron som valuta bör även kunna ge ut 2-eurominnesmynt för att uppmärksamma specifika ämnen, med förbehåll för fastställda begränsningar per år och per utgivande medlemsstat för antalet utgivningar av sådana mynt. Det är nödvändigt att införa vissa mängdbegränsningar för eurominnesmynt i syfte att säkerställa att sådana mynt även i fortsättningen kommer att utgöra en liten procentandel av det totala antalet 2-euromynt i omlopp. Dessa mängdbegränsningar bör dock medge att ett tillräckligt antal mynt ges ut för att säkerställa att eurominnesmynt kan vara i omlopp på ett effektivt sätt.
(5)
Medlemsstater som har euron som valuta bör också kunna ge ut samlarmynt i euro, som inte är avsedda att sättas i omlopp och som ska vara tydligt åtskiljbara från mynt i omlopp. Samlarmynt i euro bör ha ställning som lagliga betalningsmedel endast i den utgivande medlemsstaten och bör inte ges ut med avsikten att de ska sättas i omlopp.
(6)
Det är lämpligt att utgivningar av samlarmynt i euro tas med i den myntmängd som ska godkännas av Europeiska centralbanken, men i samlad form snarare än för varje enskild utgivning.
(7)
Den nuvarande användningen av olika valörer på eurosedlar och euromynt bör ses över noggrant och regelbundet av de behöriga institutionerna med avseende på kriterierna om kostnad och acceptans bland allmänheten. Kommissionen bör i synnerhet göra en konsekvensbedömning av den fortsatta utgivningen av 1- och 2-centsmynt.
(8)
För att undvika att en medlemsstat destruerar euromynt i omlopp när det kan finnas ett behov av sådana mynt i en annan medlemsstat bör medlemsstaterna samråda med varandra innan de destruerar sådana mynt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning avses med
1. mynt i omlopp: euromynt som är avsedda att sättas i omlopp, vars valörer och tekniska specifikationer fastställs i förordning (EG) nr 975/98.
2. minnesmynt: mynt i omlopp som är avsedda att uppmärksamma ett specifikt ämne enligt vad som anges i artikel 1h i förordning (EG) nr 975/98.
3. samlarmynt: euromynt avsedda att samlas och som inte ges ut för att sättas i omlopp.
Artikel 2
Typer av euromynt
1. Medlemsstaterna får ge ut två typer av euromynt: mynt i omlopp och samlarmynt.
2. Kommissionen ska göra en konsekvensbedömning av den fortsatta utgivningen av 1- och 2-centsmynt. Denna konsekvensbedömning ska innefatta en kostnads-nyttoanalys som beaktar de faktiska produktionskostnaderna för dessa mynt i jämförelse med deras värde och den nytta de för med sig.
Artikel 3
Utgivning av mynt i omlopp
1. Mynt i omlopp ska ges ut och sättas i omlopp till nominellt värde.
2. En liten andel, högst 5 % av det samlade totala nettovärdet och den totala mängden mynt i omlopp utgiven av en medlemsstat, varvid endast år med positiv nettoutgivning ska tas i beaktande, får sättas i omlopp till ett pris som överstiger det nominella värdet om det kan motiveras av myntets särskilt höga kvalitet, specialförpackning eller eventuella tilläggstjänster.
Artikel 4
Utgivning av minnesmynt
1. Varje medlemsstat som har euron som valuta får endast ge ut två minnesmynt per år, utom då
a)
minnesmynt gemensamt ges ut av alla medlemsstater som har euron som valuta, eller
b)
ett minnesmynt ges ut med anledning av att statschefsämbetet tillfälligt är vakant eller att statschefen är provisoriskt tillsatt.
2. Det totala antalet minnesmynt som släpps ut på marknaden för varje enskild utgivning får inte överstiga det högre av följande två utgivningstak:
a)
0,1 % av det samlade totala nettoantalet 2-euromynt som alla medlemsstater som har euron som valuta har släppt ut på marknaden fram till början av det år som föregår minnesmyntets utgivningsår; detta tak får höjas till 2,0 % av det samlade totala nettoantalet 2-euromynt i alla medlemsstater som har euron som valuta om utgivningen görs till minne av ett allmänt uppmärksammat ämne som har mycket högt symbolvärde; i vilket fall den utgivande medlemsstaten ska avstå från att utnyttja det höjda utgivningstaket för att ge ut ett annat minnesmynt under de påföljande fyra åren och ska ange skälen till valet av det höjda utgivningstaket, eller
b)
5,0 % av det samlade totala nettoantalet 2-euromynt som medlemsstaten i fråga har släppt ut på marknaden fram till början av det år som föregår minnesmyntets utgivningsår.
3. Beslut om utgivning av minnesmynt med gemensam utformning som gemensamt ges ut av alla medlemsstater som har euron som valuta ska fattas av rådet. Medlemsstater som inte har euron som valuta ska inte ha rösträtt vid antagande av det beslutet.
Artikel 5
Utgivning av samlarmynt
1. Samlarmynt ska ha ställning som lagliga betalningsmedel endast i den utgivande medlemsstaten.
Det ska klart och tydligt framgå på myntet vilken medlemsstat som är utgivande medlemsstat.
2. För att lätt kunna skiljas från mynt i omlopp ska samlarmynt uppfylla samtliga nedanstående kriterier:
a)
Deras nominella värde ska skilja sig från det nominella värdet på mynt i omlopp.
b)
Deras avbildningar får inte likna de gemensamma sidorna på mynt i omlopp, och om de liknar en nationell sida av mynt i omlopp, måste utformningen som helhet lätt kunna särskiljas.
c)
Deras färg, diameter och vikt bör väsentligt skilja sig från mynt i omlopp vad gäller åtminstone två av dessa tre kännetecken; skillnaden ska anses vara väsentlig om värdena för dessa kännetecken inklusive tolererade avvikelser ligger utanför de toleransgränser som har fastställts för mynt i omlopp.
d)
De får inte ha en rand som är fint räfflad eller har formen av en ”spansk blomma”.
3. Samlarmynt får släppas ut på marknaden till eller överstigande det nominella värdet.
4. Utgivningar av samlarmynt ska tas med i samlad form i den myntmängd som ska godkännas av Europeiska centralbanken.
5. Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att motverka användningen av samlarmynt som betalningsmedel.
Artikel 6
Samråd före destruering av mynt i omlopp
Medlemsstaterna ska, innan de destruerar mynt i omlopp som inte är euromynt som inte är lämpliga för cirkulation enligt artikel 2 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1210/2010 av den 15 december 2010 om äkthetskontroll av euromynt och hantering av euromynt som inte är lämpliga för cirkulation (7), samråda med varandra via ekonomiska och finansiella kommitténs relevanta underkommitté och informera myntdirektörerna i de medlemsstater som har euron som valuta.
Artikel 7
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 4 juli 2012.