РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 15 февруари 2011 година
за уравняване на сметките на разплащателна агенция в Италия относно разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2008 година
(нотифицирано под номер C(2011) 757)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/104/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултация с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С решения 2009/367/ЕО (2) и 2010/56/ЕС (3) на Комисията бяха уравнени за финансовата 2008 година сметките на всички разплащателни агенции, с изключение на италианската разплащателна агенция „ARBEA“ и гръцката разплащателна агенция „OPEKEPE“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от италианската разплащателна агенция „ARBEA“.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (4) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната финансова година, т.е. 2008 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията следва да приспадне посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на сметки, или да я добави към него.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на ЕС, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията, заедно с годишните счетоводни сметки, обобщен доклад за процедурите по връщане на средствата, предприети в отговор на нередностите. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на сумите за възстановяване. В приложение III към посочения регламент се съдържа образец на таблицата, която държавите-членки трябваше да предоставят през 2009 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередностите. Ако такова решение е взето в срок от четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невъзстановяването следва да се поемат от бюджета на ЕС. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се начисляват на засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на ЕС. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на решения 2009/367/ЕО и 2010/56/ЕС.
(7)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, което ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на ЕС на разходи, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на италианската разплащателна агенция „ARBEA“ относно разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), през финансовата 2008 година.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка засегната държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2011 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 15 februari 2011
om avslutande av räkenskaperna för ett utbetalningsställe i Italien beträffande utgifter som finansierats av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) avseende räkenskapsåret 2008
[delgivet med nr K(2011) 757]
(Endast den italienska texten är giltig)
(2011/104/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artiklarna 30 och 32.8,
efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna, och
av följande skäl:
(1)
Genom kommissionens beslut 2009/367/EG (2) och 2010/56/EU (3) avslutades, för räkenskapsåret 2008, räkenskaperna för alla utbetalningsställen utom för det italienska utbetalningssstället ARBEA och det grekiska utbetalningsstället OPEKEPE.
(2)
Efter det att nya uppgifter lämnats och ytterligare kontroller utförts kan kommissionen nu fatta ett beslut om huruvida de räkenskaper som lämnats in av det italienska utbetalningsstället ARBEA är fullständiga, exakta och korrekta.
(3)
I artikel 10.2 första stycket i kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 av den 21 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller godkännande av utbetalningsställen och andra organ och avslutande av räkenskaperna för EGFJ och EJFLU (4) föreskrivs att de belopp som ska betalas in av eller betalas ut till varje medlemsstat, i enlighet med det beslut om avslutande av räkenskaperna som avses i artikel 10.1 första stycket i den förordningen, ska fastställas genom att månadsbetalningarna för det aktuella räkenskapsåret, dvs. 2008, dras av från den utgift som godkänts för samma år enligt punkt 1. Kommissionen måste dra av det beloppet från eller lägga till det till den månatliga utbetalning som avser utgifter under den andra månaden efter antagandet av beslutet om avslutande av räkenskaperna.
(4)
Enligt artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska de ekonomiska följderna av utebliven indrivning vid oegentligheter bäras till 50 % av den berörda medlemsstaten och till 50 % av EU-budgeten om ingen indrivning har ägt rum inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet av oegentligheterna gjordes, eller inom åtta år om indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande vid det nationella rättsväsendet. I artikel 32.3 i samma förordning åläggs medlemsstaterna att tillsammans med årsräkenskaperna lämna in en sammanfattande redovisning till kommissionen av de förfaranden för återkrav som har inletts med anledning av oegentligheter. Tillämpningsföreskrifter för medlemsstaternas rapporteringsskyldigheter beträffande de belopp som ska återkrävas fastställs i förordning (EG) nr 885/2006. I bilaga III till den förordningen finns en mall för den tabell som medlemsstaterna skulle lämna in under 2009. På grundval av de tabeller som medlemsstaterna fyller i bör kommissionen besluta vilka de ekonomiska följderna blir om ingen indrivning har ägt rum inom fyra respektive åtta år. Detta beslut föregriper inte senare beslut om överensstämmelse enligt artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(5)
Enligt artikel 32.6 i förordning (EG) nr 1290/2005 får medlemsstaterna besluta att inte fullfölja en indrivning. Ett sådant beslut får fattas endast om de redan åsamkade och förväntade kostnaderna för indrivningen tillsammans överstiger den summa som ska drivas in, eller om det visar sig omöjligt att genomföra indrivning därför att gäldenären eller de personer som är juridiskt ansvariga för oegentligheten är oförmögna att betala, vilket har fastställts enligt den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Om ett sådant beslut har fattats inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet gjordes, eller inom åtta år om indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande vid det nationella rättsväsendet, bör de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen till 100 % bäras av EU-budgeten. I den sammanfattande redovisning som avses i artikel 32.3 i förordning (EG) nr 1290/2005 anges de belopp för vilka medlemsstaterna beslutat att inte fullfölja indrivningsförfarandena och anledningarna till detta. Beloppen belastar inte medlemsstaterna utan bärs av gemenskapsbudgeten. Detta beslut föregriper inte senare beslut om överensstämmelse i enlighet med artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(6)
Vid avslutandet av räkenskaperna för de berörda utbetalningsställena måste kommissionen ta hänsyn till de belopp som redan hållits inne från de berörda medlemsstaterna på grundval av beslut 2009/367/EG och 2010/56/EU.
(7)
I enlighet med artikel 30.2 i förordning (EG) nr 1290/2005 föregriper detta beslut inte senare kommissionsbeslut om att undanta sådana utgifter som inte verkställts i överensstämmelse med EU-bestämmelserna från EU-finansiering.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Härmed avslutas räkenskaperna för det italienska utbetalningsstället ARBEA beträffande utgifter som finansierats av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EGFJ) avseende räkenskapsåret 2008.
I bilagan anges de belopp som ska återkrävas från eller utbetalas till varje berörd medlemsstat i enlighet med detta beslut, även de belopp som blir resultatet av tillämpningen av artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 15 februari 2011.