РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 744/2010 НА КОМИСИЯТА
от 18 август 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно вещества, които нарушават озоновия слой, по отношение на употребата на халони за критични нужди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно вещества, които нарушават озоновия слой (1), и по-специално член 13, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Веществата халон 1301, халон 1211 и халон 2402 (наричани по-долу „халони“) са нарушаващи озоновия слой вещества, включени като контролирани вещества от група III в приложение I към Регламент (ЕО) № 1005/2009. От 1994 г. насам тяхното производство в държавите-членки е забранено в съответствие с изискванията на Монреалския протокол. Употребата им обаче продължава да бъде разрешена за някои критични нужди, посочени в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(2)
Съгласно изискванията, посочени в член 4, параграф 4, подточка iv) от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 г. относно веществата, които нарушават озоновия слой (2), Комисията направи преглед на приложение VII към посочения регламент. За тази цел Комисията извърши оценка на настоящите употреби на халоните и на наличието и реализацията на технически и икономически осъществими алтернативи или технологии, които са приемливи от гледна точка на околната среда и на здравето (наричани по-долу „алтернативи“). Междувременно Регламент (ЕО) № 2037/2000 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1005/2009, а приложение VII към Регламент (ЕО) № 2037/2000 се превърна, без никакво изменение, в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(3)
При прегледа бяха установени някои несъответствия между държавите-членки в интерпретацията на въпроса кои употреби на халоните са за критични нужди съгласно посоченото в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009. Следователно е необходимо всеки вид употреба на халоните да бъде описан по-подробно, като се посочат категорията на съответното съоръжение или инсталация, предназначението на употребата, видът на халоносъдържащия пожарогасител и видът халон.
(4)
Освен това прегледът показа, че с много редки изключения халоните вече не са необходими за осигуряване на противопожарната защита при нови проекти на съоръжения и нови инсталации и че понастоящем вече рутинно се инсталират алтернативи. От друга страна обаче халоновите пожарогасители и противопожарни системи продължават да са необходими в някои съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани съгласно съществуващи проекти.
(5)
Също така прегледът показа, че халоните биват замествани или могат да бъдат заместени, в течение на времето и на разумна цена, при по-голямата част от техните употреби за противопожарна защита, било в рамките на съществуващи съоръжения и инсталации или в съоръжения, които се произвеждат по съществуващи проекти.
(6)
Ето защо е уместно, в светлината на нарасналата разполагаемост и реализация на алтернативи, да бъдат определени за всеки вид употреба гранични дати (cut-off dates), след които използването на халони за нови съоръжения и нови инсталации няма да представлява употреба за критични нужди и следователно няма да е разрешено инсталирането на халонов пожарогасител или противопожарна система. При определянето на термините „нови съоръжения“ и „нови инсталации“ следва да се обърне съответно внимание на следния въпрос - в кой етап от жизнения цикъл на съоръженията или инсталациите реално се определя проектът на съответното място, за което е необходима противопожарна защита.
(7)
Също така е уместно да се определят за всички видове употреби крайни дати (end dates), след които използването на халони в пожарогасители или противопожарни системи на всякакви съоръжения и инсталации - включително в съществуващи съоръжения и съществуващи инсталации, както и в съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - ще престане да представлява употреба за критични нужди. При това положение използването на халони вече няма да е разрешено и съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1005/2009 всички халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи ще трябва до съответната крайна дата да бъдат заменени, конвертирани или изведени от експлоатация.
(8)
При определянето на гранични дати следва да бъде взето под внимание наличието на алтернативи, които да се използват в новите съоръжения и новите инсталации, както и съществуващите препятствия за тяхната реализация. Също така тези дати трябва да осигуряват достатъчно време за разработването на алтернативи за случаите, при които това е необходимо, като в същото време да представляват и стимул за такова разработване. По отношение на летателните апарати, тъй като гражданската авиация се регулира на международно равнище, следва да се обърне надлежно внимание на инициативите на Международната организация за гражданска авиация (ICAO) относно инсталирането и употребата на халони в пожарогасителите на летателни апарати.
(9)
Освен това крайните дати следва да осигуряват достатъчно време за изпълнение на дейностите за замяна на халоните или за конверсия, в рамките на рутинни или планови ремонти или програми за модернизация, без да се причиняват неоправдани смущения на експлоатацията на съответните съоръжения или инсталации и без това да води до прекомерни разходи. Освен това датите следва да бъдат съобразени с необходимото време за получаване на всички видове сертификати, разрешения или одобрения, необходими за инсталирането на алтернативи в съответните съоръжения или инсталации.
(10)
За болшинството от употребите в нови съоръжения и нови инсталации, при които вече не са необходими или не се инсталират халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи, е уместно като гранична дата да бъде определена 2010 г. От друга страна обаче е уместно 2011 г. да е граничната дата за някои употреби във военни сухопътни машини и летателни апарати, за които се смята, че вече са налични алтернативи, но те засега не са реализирани в развойни програми в стадий, близък до окончателно изпълнение и по отношение на които употреби съответните изменения вече не са технически и икономически осъществими. Уместно е да се определи 2014 г. като гранична дата за употребите в двигателните гондоли и преносимите кабинни пожарогасители в летателните апарати, което би съответствало на очаквания момент на въвеждане на еквивалентно ограничение от страна на Международната организация за гражданска авиация (ICAO). Също така е уместно да се определи 2018 г. като гранична дата за употребите в товарните отделения на летателни апарати, за които още не са намерени алтернативи, но за които може разумно да се очаква, че в резултат от допълнителни научно-изследователски и развойни работи до тази дата ще съществуват алтернативи за инсталиране в нови летателни апарати, които да бъдат предложени за типово сертифициране.
(11)
За много видове употреби е уместно да бъдат определени крайни дати в периода между 2013 и 2025 г., в зависимост от степента на техническите и икономическите трудности при замяната на халоните или конверсията. Тези крайни дати следва да осигуряват достатъчно време за замяна на халоните в рамките на програмите за рутинна поддръжка и ремонт в по-голямата част от съществуващите съоръжения и инсталации, за които вече съществуват алтернативи. Уместно е да бъде определена 2030 или 2035 г. като крайна дата за някои употреби в сухопътни военни машини и военни кораби, при които замяната на халоните вероятно би била технически и икономически осъществима само в рамките на програми за планови модернизации и реконструкции на съоръженията и за които е възможно да бъдат необходими допълнителни научно-изследователски и развойни работи в някои държави-членки, за да бъде определено доколко са подходящи съответните алтернативи.
(12)
За някои видове употреби - на съществуващи военни сухопътни машини, съществуващи военни надводни кораби, съществуващи военни подводници, съществуващи военни летателни апарати, както и на тези видове съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - все още не са намерени технически и икономически осъществими алтернативи на халоните. От друга страна обаче може основателно да се очаква, че до 2040 г. голяма част от съответните съоръжения и инсталации ще са достигнали края на своя експлоатационен период или че дотогава ще съществуват вече алтернативи на халоните, в резултат от допълнителни научни изследвания и развойна дейност. Ето защо е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата за тези употреби.
(13)
За противопожарните системи на товарните отделения, двигателните гондоли и спомагателните силови установки на съществуващи граждански летателни апарати или на такива, които се произвеждат съгласно съществуваща типова сертификация, алтернативи също все още не са намерени. Нещо повече, в предвидимо бъдеще значителен брой граждански летателни апарати ще продължат да бъдат произвеждани с включване в тях или с разчитане на халони за този вид употреби. Макар и да се приема, че съществуват значителни технически, икономически и регулаторни ограничения по отношение на замяната на халоните при тези техни употреби, и в този случай е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата - като се има предвид липсата на сигурност във връзка с дългосрочната разполагаемост на рециклирани халони и необходимостта от допълнителни научно-изследователски и развойни работи за намиране и разработване на подходящи алтернативи.
(14)
Приложение VI, включително времевите периоди за постепенно преустановяване на видовете употреба с критично значение, ще подлежи на преразглеждане, за да бъдат взети предвид продължаващите научни изследвания и разработки на алтернативи, както и евентуална нова информация за тяхното наличие. Също така е възможно да се предоставят дерогации във връзка с крайните дати и граничните дати за конкретни случаи, по отношение на които е установено, че липсва алтернатива.
(15)
По тези причини Регламент (ЕО) № 1005/2009 следва да бъде съответно изменен.
(16)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета, учреден по силата на член 25, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009 се заменя с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 август 2010 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 744/2010
av den 18 augusti 2010
om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1005/2009 om ämnen som bryter ned ozonskiktet, vad gäller användningsområden för haloner som är av avgörande betydelse
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1005/2009 av den 16 september 2009 om ämnen som bryter ned ozonskiktet (1), särskilt artikel 13.2, och
av följande skäl:
(1)
Halon 1301, halon 1211 och halon 2402 (nedan kallade haloner) är sådana ämnen som bryter ned ozonskiktet som finns förtecknade som kontrollerade ämnen i grupp III i bilaga I till förordning (EG) nr 1005/2009. Sedan 1994 har produktionen i medlemsstaterna av dessa ämnen varit förbjuden, i linje med kraven i Montrealprotokollet. Användningen av dem är dock fortfarande tillåten för vissa användningsområden av avgörande betydelse enligt bilaga VI till förordning (EG) nr 1005/2009.
(2)
Såsom föreskrivs i artikel 4.4 iv i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2037/2000 av den 29 juni 2000 om ämnen som bryter ned ozonskiktet (2) har kommissionen gjort en översyn av bilaga VII till den förordningen. Därför har kommissionen utvärderat de nuvarande användningsområdena för haloner och tillgången till och införandet av tekniskt och ekonomiskt genomförbara alternativ eller tekniker som är godtagbara ur miljö- och hälsosynpunkt (nedan kallade alternativen). Sedan dess har förordning (EG) nr 2037/2000 ersatts av förordning (EG) nr 1005/2009 och bilaga VII till förordning (EG) nr 2037/2000 har därmed blivit bilaga VI till förordning (EG) nr 1005/2009, utan några ändringar.
(3)
Översynen har visat att medlemsstaternas tolkning skiljer sig när det gäller vilka användningsområden för haloner som utgör användningsområden av avgörande betydelse enligt bilaga VI till förordning (EG) nr 1005/2009. Varje halontillämpning bör därför beskrivas mer detaljerat, med specificering av kategori av utrustning eller anläggning, tillämpningens syfte, typ av halonsläckare och typ av halon.
(4)
Översynen har också visat att halon, med ett fåtal undantag, inte längre behövs för att fylla brandskyddsbehov i utrustning med ny konstruktion och nya anläggningar och att alternativ nu installeras rutinmässigt. Halonbrandsläckare och halonbrandskyddssystem är dock fortfarande nödvändiga för viss utrustning som tillverkas eller kommer att tillverkas med befintlig konstruktion.
(5)
Översynen har också visat att haloner ersätts eller på sikt kan ersättas med alternativ och till rimlig kostnad för huvuddelen av brandskyddstillämpningarna, oavsett om de integreras i befintlig utrustning och befintliga anläggningar eller i utrustning som tillverkas med befintlig konstruktion.
(6)
Mot bakgrund av ökad tillgång till och införande av alternativ är det därför lämpligt att för varje tillämpning fastställa avslutningsdatum efter vilka användningen av haloner för ny utrustning och nya anläggningar inte längre är av avgörande betydelse och installation av halonbrandsläckare eller halonbrandskyddssystem därför inte längre är tillåten. Vid definition av ”ny utrustning ” och ”nya anläggningar” bör lämplig hänsyn tas till i vilken fas av utrustningens och anläggningens livscykel utformningen fastställs för det utrymme som är i behov av brandskydd.
(7)
Det är även lämpligt att för varje tillämpning fastställa slutdatum efter vilka användningen av haloner för brandsläckare eller brandskyddssystem i all utrustning och i alla anläggningar inte längre är av avgörande betydelse, oavsett om det rör sig om befintlig utrustning, befintliga anläggningar eller utrustning som är tillverkad eller kommer att tillverkas enligt befintlig konstruktion. Användningen av haloner kommer således inte längre att vara tillåten, vilket innebär att alla halonbrandsläckare och halonbrandskyddssystem måste bytas ut, ställas om eller tas ur bruk vid slutdatumet i enlighet med artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1005/2009.
(8)
Avslutningsdatumen bör anpassas till i vad mån det finns alternativ för ny utrustning och nya anläggningar och till hindren för att införa dem. Vid behov bör även tillräcklig tid ges för utveckling av alternativ samtidigt som sådan utveckling främjas. Eftersom den civila luftfarten regleras på internationell nivå måste man när det gäller luftfartyg ta vederbörlig hänsyn till de initiativ som tagits av Internationella civila luftfartsorganisationen (Icao) i fråga om installation och användning av haloner för brandsläckare i luftfartyg.
(9)
Slutdatumen bör dessutom fastställas så att tillräcklig tid ges för att kunna slutföra åtgärder för att ersätta halon eller för att ställa om utrustning eller anläggningar som ett led i rutinmässigt eller planerat underhåll av utrustning eller anläggningar eller uppgradering utan att onödigt påverka driften av utrustningen eller anläggningen eller medföra onödiga kostnader. Vid fastställande av slutdatumen bör också hänsyn tas till den tid som krävs för eventuella certifieringar, auktoriseringar eller godkännanden som kan komma att krävas för installation av alternativ i utrustning eller anläggningar som berörs.
(10)
För de flesta tillämpningar för ny utrustning eller nya anläggningar, där halonbrandsläckare eller halonbrandskyddssystem inte längre är nödvändiga eller inte längre installeras, bör 2010 fastställas som avslutningsdatum. År 2011 bör dock fastställas som avslutningsdatum för vissa tillämpningar för militära markgående fordon och luftfartyg för vilka alternativ nu anses finnas men som inte har införts under de utvecklingsprogram som nu håller på att slutföras och för vilka modifieringar inte längre är tekniskt och ekonomiskt genomförbara. År 2014 bör fastställas som avslutningsdatum för luftfartygs motorgondol och för bärbara brandskyddstillämpningar i kabiner, vilket skulle överensstämma med tidsramarna för Icao:s förväntade införande av en motsvarande begränsning. År 2018 bör fastställas som avslutningsdatum för användningen i luftfartygs lastrum. Man har i detta fall inte identifierat några alternativ, men det är troligt att fortsatt forskning och utveckling kommer att leda till att alternativ kommer att finnas tillgängliga vid den tidpunkten för installation i nya luftfartyg som ska genomgå typcertifiering.
(11)
För många tillämpningar är det lämpligt att fastställa slutdatumen till mellan 2013 och 2025 beroende på hur pass omfattande ersättningen av halon eller omställningen är ur tekniskt och ekonomiskt hänseende. Dessa slutdatum bör fastställas så att tillräcklig tid ges för att ersätta halon i samband med rutinmässigt underhåll för merparten av den utrustning och de anläggningar för vilka det i dag finns alternativ. År 2030 eller 2035 är lämpligt som slutdatum för vissa tillämpningar på militära markgående fordon och militärfartyg för vilka ersättning av halon sannolikt enbart kommer att vara tekniskt och ekonomiskt möjlig inom ramen för en planerad uppgradering eller modernisering av utrustningen och för vilka det i vissa medlemsstater kommer att krävas ytterligare forskning och utveckling för att säkerställa att alternativen är hållbara.
(12)
Man har ännu inte identifierat några alternativ för vissa tillämpningar på befintliga militärfordon, befintliga militära ytfartyg eller befintliga militära ubåtar och luftfartyg, eller för sådant materiel som tillverkas eller kommer att tillverkas enligt befintlig konstruktion. Det är dock rimligt att anta att en stor del av de berörda utrustningarna 2040 kommer att ha nått slutet av sin livslängd eller att alternativ då kommer att finnas tillgängliga efter ytterligare forskning och utveckling. Därför bör 2040 fastställas som ett rimligt slutdatum för dessa tillämpningar.
(13)
Man har inte heller identifierat några alternativ för brandskyddssystem i lastutrymmen, motorgondoler och hjälpkraftaggregat (auxiliary power units) för befintliga civila luftfartyg eller för sådan materiel som tillverkas enligt aktuell typcertifiering. Ett avsevärt antal civila luftfartyg kommer dessutom att under en överskådlig framtid även fortsättningsvis att tillverkas med och vara beroende av haloner för sina tillämpningar. Man är medveten om att ersättning av haloner i dessa tillämpningar medför avsevärda tekniska, ekonomiska och regleringsmässiga problem. Det anses även lämpligt att fastställa 2040 som slutdatum med hänsyn till den ovisshet som råder i fråga om den långsiktiga tillgången på återvinningsbara haloner och till behovet av fortsatt forskning och utveckling för att identifiera och utveckla hållbara alternativ.
(14)
Bilaga VI, i vilken det fastställs en tidsram för att fasa ut den användning av halon som är av avgörande betydelse, kommer att ses över för att beakta den fortsatta forskningen och utvecklingen av alternativ och ny information om tillgången på sådana alternativ. Vidare kan undantag från slutdatumen och avslutningsdatumen komma att beviljas i specifika fall där det inte finns något alternativ.
(15)
Förordning (EG) nr 1005/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.
(16)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 25.1 i förordning (EG) nr 1005/2009.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga VI till förordning (EG) nr 1005/2009 ska ersättas med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 18 augusti 2010.