РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1233/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА ОТ
16 ноември 2011 година
за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Агенциите за експортни кредити („АЕК“) допринасят за развитието на световната търговия, като подкрепят износа и инвестициите от страна на дружества по начин, допълващ предоставянето на финансиране и застраховане от частния сектор. Съюзът е страна по Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“) на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие („ОИСР“). Споразумението, сключено от участниците в него, урежда реда и условията за финансиране, които АЕК могат да предлагат с цел насърчаване на равни условия за официално подкрепяните експортни кредити.
(2)
По силата на Решение 2001/76/ЕО на Съвета от 22 декември 2000 г. за замяна на Решение от 4 април 1978 г. за прилагане на определени насоки относно официално подкрепяните експортни кредити (2) и Решение 2001/77/ЕО на Съвета от 22 декември 2000 г. относно прилагането на принципите на дадено рамково споразумение спрямо финансирането на проекти в областта на официално подкрепяните експортни кредити (3) насоките, съдържащи се в споразумението, и специфичните правила за финансиране на проекти се прилагат в Съюза.
(3)
Чрез дейността на АЕК споразумението допринася косвено за свободната и лоялна търговия и инвестиции на дружества, които в противен случай биха имали по-ограничен достъп до възможността за получаване на кредити, предоставяни от частния сектор.
(4)
При създаването, разработването и прилагането на своите национални системи за експортни кредити и при упражняването на надзор над дейностите, свързани с официално подкрепяните експортни кредити, държавите-членки следва да съблюдават основните разпоредби на Съюза относно външната дейност, като укрепване на демокрацията, зачитане на правата на човека и съгласуваност на политиките за развитие, както и борбата с изменението на климата.
(5)
Участниците в споразумението са включени в непрекъснат процес, чиято цел е да се сведе до минимум нарушаването на пазара и да се създадат равни условия, при които премиите, начислявани от АЕК, са основани на риска и следва да са достатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби и да са в съответствие със задълженията в рамките на Световната търговска организация. За постигане на тази цел системите за експортни кредити действат по прозрачен начин и агенциите представят съответно доклади на ОИСР.
(6)
Целенасочените експортни кредити, предоставяни от АЕК, могат да допринесат за възможности за достъп до пазара на дружества от Съюза, включително и на малки и средни предприятия.
(7)
Участниците в споразумението и държавите-членки на Съюза се споразумяха да разкрият определена информация относно експортните кредити в съответствие с правилата за прозрачност на ОИСР и на Съюза с цел улесняване на създаването на равни условия за участниците в споразумението и държавите-членки.
(8)
Съюзът прилага мерки за прозрачност и отчетност, както е посочено в приложение I.
(9)
Предвид засилената конкуренция на световните пазари и за да се избегне поставянето на дружества от Съюза в неблагоприятно конкурентно положение, Комисията, като има предвид предоставените ѝ от държавите-членки пълномощия за преговори, следва да подкрепя усилията на ОИСР за привличане на държави, които не участват в споразумението. Комисията следва да използва двустранни и многостранни преговори с цел установяване на световни стандарти за официално подкрепяните експортни кредити. Световните стандарти в тази област са предпоставка за равни условия в световната търговия.
(10)
Въпреки че държавите от ОИСР се ръководят от споразумението, държавите, които не членуват в ОИСР, не са участници в споразумението и това би могло да доведе до конкурентно предимство за износителите от последните държави. Ето защо тези държави са насърчавани да прилагат споразумението, за да се осигурят равни условия и на световно равнище.
(11)
С оглед на политиката на Съюза за по-добро регулиране, насочена към опростяване и подобряване на съществуващото законодателство, в бъдещи преразглеждания на споразумението Комисията и държавите-членки ще насочват при необходимост вниманието си към намаляване на административната тежест за стопанските субекти и националните администрации, включително АЕК.
(12)
Участниците в споразумението взеха решение да изменят и рационализират споразумението. Договорените от тях промени включват улесняване на използването, подобряване на съгласуваността между съответните международни задължения и постигането на по-голяма прозрачност, по-специално по отношение на неучастващите в споразумението. Освен това участниците в споразумението се договориха да включат в текста на споразумението правилата относно финансиране на проекти, които бяха въведени с Решение 2001/77/ЕО, и правилата за експортни кредити за кораби, въведени с Решение 2002/634/ЕО на Съвета (4) за изменение на Решение 2001/76/ЕО.
(13)
Измененото Решение 2001/76/ЕО следва да бъде отменено и заменено от настоящия регламент и консолидирания и преработен текст на споразумението, приложен към него, а Решение 2001/77/ЕО следва да бъде отменено.
(14)
С цел гладкото и бързо въвеждане в законодателството на Съюза на измененията на насоките, посочени в споразумението и договорени от участниците в него, Комисията следва да приема делегирани актове за изменение на приложение II, когато това е необходимо. Следователно правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на измененията на насоките, договорени от участниците в споразумението. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Прилагане на споразумението
Насоките, които се съдържат в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“), се прилагат в Съюза. Текстът на споразумението е приложен към настоящия регламент.
Член 2
Делегиране на правомощия
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 3 за изменение на приложение II в резултат на измененията на насоките, договорени от участниците в споразумението.
Процедурата, предвидена в член 4, се прилага за делегирани актове, приети съгласно настоящия член, когато в случай на изменения на приложение II в резултат на измененията на насоките, приети от участниците в споразумението, това се налага по наложителни причини от спешен характер.
Член 3
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, се предоставя на Комисията за неопределен срок от време, считано от 9 декември 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 4
Процедура по спешност
1. Делегирани актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъде повдигнато възражение в съответствие с параграф 2. При нотифицирането на делегирания акт на Европейския парламент и на Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 3, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението от Европейския парламент или от Съвета да представят възражения.
Член 5
Прозрачност и отчетност
Мерките за прозрачност и отчетност, които да се прилагат в Съюза, са установени в приложение I.
Член 6
Отмяна
Решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО се отменят.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1233/2011
av den 16 november 2011
om tillämpningen av vissa riktlinjer för statsstödda exportkrediter och om upphävande av rådets beslut 2001/76/EG och 2001/77/EG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Exportkreditinstitut bidrar till utvecklingen av världshandeln genom att främja export och investeringar från företag på ett sätt som kompletterar den privata sektorns tillhandahållande av finansiering och försäkring. Unionen är part i den consensusöverenskommelse om statsstödda exportkrediter (consensusöverenskommelsen) som ingåtts inom ramen för Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). Consensusöverenskommelsen, såsom den ingåtts av parterna i denna, reglerar de finansiella villkor som exportkreditinstitut får erbjuda i syfte att främja lika spelregler för statsstödda exportkrediter.
(2)
Enligt rådets beslut 2001/76/EG av den 22 december 2000 om att ersätta beslutet av den 4 april 1978 om tillämpningen av vissa riktlinjer för statsstödda exportkrediter (2) och rådets beslut 2001/77/EG av den 22 december 2000 om tillämpning av principerna för ett ramavtal om projektfinansiering för statsstödda exportkrediter (3) ska riktlinjerna i consensusöverenskommelsen och de särskilda bestämmelserna om projektfinansiering tillämpas i unionen.
(3)
Consensusöverenskommelsen bidrar indirekt genom exportkreditinstitutens verksamhet till fri och rättvis handel och investeringar av företag som annars skulle ha mindre tillgång till krediter från den privata sektorn.
(4)
När nationella exportkreditsystem inrättas, utvecklas och genomförs och när statsstödda exportkrediter kontrolleras bör medlemsstaterna följa unionens allmänna bestämmelser inom utrikespolitiken, bland annat när det gäller en konsolidering av demokratin, respekten för mänskliga rättigheter och samstämmigheten mellan olika politiska åtgärder för att åstadkomma utveckling samt kampen mot klimatförändringarna.
(5)
Parterna i consensusöverenskommelsen är involverade i en löpande process som syftar till att minimera marknadssnedvridning och skapa likvärdiga förutsättningar där de premier som exportkreditinstitut tar ut är riskbaserade och bör vara tillräckliga för att täcka långfristiga driftskostnader och förluster, i enlighet med WTO-förpliktelser. För att uppnå detta mål fungerar exportkreditsystemen på ett transparent sätt och instituten rapporterar således till OECD.
(6)
Välriktade exportkrediter från exportkreditinstitut kan bidra till möjligheter till marknadstillträde för företag inom unionen, också för små och medelstora företag.
(7)
Parterna i consensusöverenskommelsen och unionens medlemsstater har kommit överens om att lämna viss information om exportkrediter i enlighet med OECD:s och unionens insynsregler i syfte att bidra till likvärdiga förutsättningar för parterna i consensusöverenskommelsen och medlemsstaterna.
(8)
Unionen tillämpar insyns- och rapporteringskrav i enlighet med bilaga I.
(9)
Med tanke på den skärpta konkurrenssituationen på världsmarknaderna och för att undvika konkurrensnackdelar för unionens företag bör kommissionen inom ramen för sitt förhandlingsmandat från medlemsstaterna stödja OECD:s ansträngningar att nå ut till andra än parterna i consensusöverenskommelsen. Kommissionen bör genom bilaterala och multilaterala förhandlingar sträva efter att etablera globala standarder för statsstödda exportkrediter. Globala standarder på detta område är en förutsättning för likvärdiga förutsättningar i världshandeln.
(10)
Medan OECD-länderna styrs av consensusöverenskommelsen är länder utanför OECD inte parter i consensusöverenskommelsen, vilket skulle kunna leda till konkurrensfördelar för exportörer i de senare länderna. Dessa länder uppmanas därför att tillämpa consensusöverenskommelsen i syfte att säkerställa likvärdiga förutsättningar också på global nivå.
(11)
Med tanke på unionens politik för bättre lagstiftning som syftar till att förenkla och förbättra befintlig lagstiftning, kommer kommissionen och medlemsstaterna, i kommande översyner av consensusöverenskommelsen, i förekommande fall att inrikta sig på att minska de administrativa bördorna för företag och nationella förvaltningar, bland annat exportkreditinstitut.
(12)
Parterna i consensusöverenskommelsen har beslutat ändra och förbättra överenskommelsen. De ändringar som överenskommits omfattar ökad användarvänlighet, ökad överensstämmelse mellan relevanta internationella skyldigheter och ökad insyn, särskilt för icke-parter i consensusöverenskommelsen. Dessutom har parterna till consensusöverenskommelsen kommit överens om att i denna införliva de bestämmelser om projektfinansiering som införs genom beslut 2001/77/EG och de bestämmelser om exportkrediter för fartyg som införs genom rådets beslut 2002/634/EG (4) om ändring av beslut 2001/76/EG.
(13)
Beslut 2001/76/EG i dess ändrade lydelse bör följaktligen upphöra att gälla och ersättas med denna förordning och den konsoliderade och reviderade texten till consensusöverenskommelsen som bifogas denna, och beslut 2001/77/EG bör upphöra att gälla.
(14)
För att de ändringar till riktlinjerna i consensusöverenskommelsen som parterna kommit överens om ska kunna införlivas i unionens lagstiftning på ett snabbt och smidigt sätt, bör kommissionen vid behov anta delegerade akter för att ändra bilaga II. Därför bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på de ändringar till riktlinjerna som parterna i consensusöverenskommelse kommit överens om. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpning av consensusöverenskommelsen
De riktlinjer som anges i consensusöverenskommelsen om statsstödda exportkrediter (consensusöverenskommelsen) ska tillämpas i unionen. Texten till consensusöverenskommelsen bifogas denna förordning.
Artikel 2
Delegering av befogenhet
Kommissionen ska anta delegerade akter enligt artikel 3 för att ändra bilaga II till följd av ändringar av riktlinjerna som parterna i consensusöverenskommelsen kommit överens om.
Om det, i fråga om ändringar i bilaga II till följd av ändringar av riktlinjerna som parterna i consensusöverenskommelsen kommit överens om, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet, ska det förfarande som anges i artikel 4 tillämpas på delegerade akter som antas enligt den här artikeln.
Artikel 3
Delegeringens utövande
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artikel 2 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 9 december 2011.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 4
Skyndsamt förfarande
1. Delegerade akter som antas enligt denna artikel ska träda i kraft utan dröjsmål och ska tillämpas så länge inga invändningar görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen av en delegerad akt till Europaparlamentet och rådet ska innehålla en motivering till varför det skyndsamma förfarandet tillämpas.
2. Såväl Europaparlamentet som rådet får invända mot en delegerad akt i enlighet med det förfarande som avses i artikel 3.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva akten utan dröjsmål efter det att Europaparlamentet eller rådet har delgett den sitt beslut om invändning.
Artikel 5
Insyn och rapportering
De insyns- och rapporteringsåtgärder som ska vidtas i unionen beskrivs i bilaga I.
Artikel 6
Upphävande
Beslut 2001/76/EG och 2001/77/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 7
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 16 november 2011.