РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 януари 2012 година
за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия и Нидерландия относно разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2010 година
(нотифицирано под номер C(2012) 369)
(само текстовете на немски и нидерландски език са автентични)
(2012/52/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/272/ЕС на Комисията (2) бяха уравнени за финансовата 2010 година сметките на всички разплащателни агенции с изключение на германската „Rheinland-Pfalz“, гръцката „OPEKEPE“, италианската „ARBEA“ и нидерландската „Dienst Regelingen“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от германската разплащателна агенция „Rheinland-Pfalz“ и нидерландската разплащателна агенция „Dienst Regelingen“.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната финансова година, т.е. 2010 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията следва да приспадне посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на сметки, или да я добави към него.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на ЕС, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение, или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент заедно с годишните счетоводни сметки държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията и обобщен доклад за процедурите по възстановяване, предприети в отговор на нередности. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на сумите за възстановяване. В приложение III към посочения регламент се съдържа образец на таблицата, която държавите-членки трябваше да предоставят през 2011 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередността. Ако това решение бъде взето в рамките на четири години след произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държава-членка, 100 % от финансовите последици от невъзстановяването се поемат от бюджета на ЕС. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на ЕС. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на Решение за изпълнение 2011/272/ЕС.
(7)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на ЕС на разходи, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на германската разплащателна агенция „Rheinland-Pfalz“ и нидерландската „Dienst Regelingen“ относно разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), през финансовата 2010 година.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка засегната държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия и Кралство Нидерландия.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2012 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 27 januari 2012
om avslutande av räkenskaperna för vissa utbetalningsställen i Tyskland och Nederländerna beträffande utgifter som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) avseende räkenskapsåret 2010
[delgivet med nr K(2012) 369]
(Endast de tyska och nederländska texterna är giltiga)
(2012/52/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artiklarna 30 och 32.8,
efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna, och
av följande skäl:
(1)
Genom kommissionens genomförandebeslut 2011/272/EU (2) avslutades, för räkenskapsåret 2010, räkenskaperna för alla utbetalningsställen utom för det tyska utbetalningsstället Rheinland-Pfalz, det grekiska utbetalningsstället OPEKEPE, det italienska utbetalningsstället ARBEA och det nederländska utbetalningsstället Dienst Regelingen.
(2)
Efter det att nya uppgifter har skickats in och ytterligare kontroller utförts kan kommissionen nu fatta beslut om huruvida de räkenskaper som lämnats in av det tyska utbetalningsstället Rheinland-Pfalz och det nederländska utbetalningsstället Dienst Regelingen är fullständiga, exakta och sanningsenliga.
(3)
Enligt artikel 10.2 första stycket i kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 av den 21 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller godkännande av utbetalningsställen och andra organ och avslutande av räkenskaperna för EGFJ och EJFLU (3) ska de belopp, som till följd av beslutet om avslutande av räkenskaperna i artikel 10.1 första stycket i samma förordning ska betalas in av eller betalas ut till varje medlemsstat, fastställas genom att månadsbetalningarna för det aktuella räkenskapsåret, dvs. 2010, dras av från den utgift som godkänts för samma år enligt punkt 1. Kommissionen ska dra av det beloppet från eller lägga till det till den månatliga utbetalning som avser utgifter under andra månaden efter beslutet om räkenskapsavslutet.
(4)
Enligt artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen efter oegentligheter bäras till 50 % av den berörda medlemsstaten och till 50 % av EU-budgeten, om ingen indrivning har ägt rum inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet av oegentligheterna gjordes, eller inom åtta år i de fall då indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande i det nationella rättsväsendet. I artikel 32.3 i samma förordning åläggs medlemsstaterna att tillsammans med årsräkenskaperna lämna in en sammanfattande redovisning till kommissionen av de förfaranden för återkrav som har inletts med anledning av oegentligheter. Tillämpningsföreskrifter för medlemsstaternas rapporteringsskyldigheter beträffande de belopp som ska återkrävas fastställs i förordning (EG) nr 885/2006. I bilaga III till den förordningen finns en förlaga till den tabell som medlemsstaterna ska lämna in under 2011. På grundval av de tabeller som medlemsstaterna fyller i bör kommissionen besluta vilka de ekonomiska följderna blir om ingen indrivning har ägt rum inom fyra respektive åtta år. Detta beslut påverkar inte framtida beslut om överensstämmelse i enlighet med artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(5)
Enligt artikel 32.6 i förordning (EG) nr 1290/2005 får medlemsstaterna besluta att inte fullfölja indrivningen. Ett sådant beslut får fattas endast om de redan åsamkade och förväntade kostnaderna för indrivningen tillsammans överstiger den summa som ska drivas in, eller om det visar sig omöjligt att genomföra indrivning därför att gäldenären eller de personer som är juridiskt ansvariga för oegentligheten är oförmögna att betala, vilket har fastställts enligt den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Om ett sådant beslut har antagits inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet gjordes, eller inom åtta år i de fall då indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande i det nationella rättsväsendet, bör de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen till 100 % bäras av EU-budgeten. I den sammanfattande redovisning som avses i artikel 32.3 i förordning (EG) nr 1290/2005 anges de belopp för vilka medlemsstaterna beslutade att inte fullfölja indrivningsförfarandena och anledningarna till detta. Beloppen belastas inte de berörda medlemsstaterna utan bärs av EU-budgeten. Detta beslut påverkar inte framtida beslut om överensstämmelse i enlighet med artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(6)
Vid avslutandet av räkenskaperna för de berörda utbetalningsställena måste kommissionen ta hänsyn till de belopp som redan hållits inne från de berörda medlemsstaterna på grundval av genomförandebeslut 2011/272/EU.
(7)
I enlighet med artikel 30.2 i förordning (EG) nr 1290/2005 föregriper detta beslut inte beslut som antas senare av kommissionen om att undanta sådana utgifter som inte verkställts i överensstämmelse med EU-bestämmelserna från EU-finansiering.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Härmed avslutas räkenskaperna för det tyska utbetalningsstället Rheinland-Pfalz och det nederländska utbetalningsstället Dienst Regelingen beträffande utgifter som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) avseende räkenskapsåret 2010.
I bilagan anges de belopp som enligt detta beslut ska återkrävas från eller betalas ut till varje berörd medlemsstat, även de belopp som följer av tillämpningen av artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland och Konungariket Nederländerna.
Utfärdat i Bryssel den 27 januari 2012.