РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 640/2010
av den 7 juli 2010
om inrättande av ett dokumentationsprogram för fångst av blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus) och om ändring av rådets förordning (EG) nr 1984/2003
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Unionen är avtalsslutande part till Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982, som godkänts genom rådets beslut 98/392/EG (3), till avtalet om genomförande av de bestämmelser i havsrättskonventionen som rör bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd, som ratificerats genom rådets beslut 98/414/EG (4), samt till avtalet om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet, som godkänts genom rådets beslut 96/428/EG (5). Inom ramen för dessa internationella åtaganden deltar unionen i de insatser som görs för att säkerställa en hållbar förvaltning av långvandrande fiskbestånd.
(2)
Unionen ärt avtalsslutande part till internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten i enlighet med rådets beslut 86/238/EEG (6) (Iccat-konventionen). Iccat-konventionen utgör en ram för regionalt samarbete om bevarande och förvaltning av tonfisk och tonfiskliknande arter i Atlanten och angränsande hav genom Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat) samt för antagandet av rekommendationer i Iccat-konventionens område som blir bindande för de avtalsslutande parterna, de samarbetande icke-avtalsslutande parterna, enheterna och fiskeenheterna (konventionsparterna).
(3)
Iccat-rekommendationerna 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 och 06-15 samt Iccat-resolutionerna 1993-02, 1994-04 och 1994-05 om ett program för statistikdokument för blåfenad tonfisk, har genomförts genom rådets förordning (EG) nr 1984/2003 av den 8 april 2003 om inrättande av ett system för rapportering av statistik över tonfisk, svärdfisk och storögd tonfisk i gemenskapen (7).
(4)
Inom ramen för åtgärderna för att reglera bestånden av blåfenad tonfisk och förbättra kvaliteten och pålitligheten i statistiken samt för att förhindra, motverka och undanröja olagligt fiske, antog Iccat vid sitt årliga möte i Recife (Brasilien) den 15 november 2009 rekommendation 09-11 om ändring av rekommendation 08-12 om ett Iccat-dokumentationsprogram för fångst av blåfenad tonfisk. Den rekommendationen trädde i kraft den 1 juni 2010 och måste genomföras av unionen.
(5)
För att säkerställa god läsbarhet och enhetlig tillämpning av bestämmelserna om Iccats dokumentationsprogram för fångst av blåfenad tonfisk bör de berörda bestämmelserna i förordning (EG) nr 1984/2003 om Iccats statistikdokument för blåfenad tonfisk och om intyg om återexport upphävas. Förordning (EG) nr 1984/2003 bör ändras i enlighet med detta.
(6)
Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt med avseende på införlivande av nya bevarandeåtgärder som antas av Iccat, och därmed uppdatera och komplettera bilagorna till denna förordning. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
Genom denna förordning inrättas ett dokumentationsprogram för fångst av blåfenad tonfisk inom unionen som stöd för genomförandet av de bevarande- och förvaltningsåtgärder som antagits av Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat), genom vilket man införlivar bestämmelserna i Iccats dokumentationsprogram för fångst av blåfenad tonfisk i syfte att kunna fastställa ursprunget i fråga om all blåfenad tonfisk.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) blåfenad tonfisk: fisk av arten Thunnus thynnus som omfattas av de KN-nummer som förtecknas i bilaga I,
b) inrikeshandel:
i)
handel i en medlemsstat eller mellan två eller flera medlemsstater med blåfenad tonfisk som fångats i Iccat-konventionens område av ett fångstfartyg eller med en fälla från unionen och som landas på unionens territorium, och
ii)
handel i en medlemsstat eller mellan två eller flera medlemsstater med odlad blåfenad tonfisk som fångats i Iccat-konventionens område av ett fångstfartyg från unionen och som placerats i kassar i en odlingsanläggning som är belägen på unionens territorium,
c) export: varje förflyttning till ett tredjeland av blåfenad tonfisk som fångats i Iccat-konventionens område av ett fångstfartyg eller med en fälla från unionen, däribland från unionens territorium, från tredjeländer eller från fiskeområden,
d) import: införande på unionens territorium, däribland för placering i kasse, gödning, odling eller omlastning, av blåfenad tonfisk som fångats i Iccat-konventionens område av ett fångstfartyg eller med en fälla från ett tredjeland,
e) återexport: varje förflyttning från unionens territorium av blåfenad tonfisk som tidigare importerats till unionens territorium,
f) Iccat-konventionens område: det område som fastställs i Internationella konventionen om bevarande av tonfisk i Atlanten,
g) flaggmedlemsstat: den medlemsstat vars flagg ett fångstfartyg för,
h) medlemsstat där en fälla är belägen: den medlemsstat där en fälla är belägen,
i) medlemsstat där en odlingsanläggning är belägen: den medlemsstat där en odlingsanläggning är belägen,
j) konventionsparter: Iccats avtalsslutande parter, samarbetande icke-avtalsslutande parter, enheter och fiskeenheter,
k) parti: en mängd produkter från blåfenad tonfisk av samma produktform och som kommer från samma relevanta geografiska område och samma fiskefartyg eller grupp av fiskefartyg eller samma fälla.
KAPITEL II
FÅNGSTDOKUMENT FÖR BLÅFENAD TONFISK
Artikel 3
Allmänna bestämmelser
1. Medlemsstaterna ska begära ett fullständigt fångstdokument för blåfenad tonfisk (nedan kallat fångstdokument) för all blåfenad tonfisk som landas eller omlastas i deras hamnar, placeras i kassar på sätt som anges i bilaga IV och tas ut ur deras odlingsanläggningar.
2. Varje parti av blåfenad tonfisk som är föremål för inrikeshandel, import till, export eller återexport från unionens territorium, ska åtföljas av ett validerat fångstdokument, förutom vid tillämpningen av artikel 4.3, och, om tillämpligt, av Iccats överföringsdeklaration, eller ett validerat intyg om återexport för blåfenad tonfisk (nedan kallat intyg om återexport).
All landning, omlastning, placering i kassar, uttag, inrikeshandel, import, export eller återexport av blåfenad tonfisk utan ett fullständigt och validerat fångstdokument samt, i tillämpliga fall, intyg om återexport ska vara förbjuden.
3. Medlemsstaterna får inte placera blåfenad tonfisk i en odlingsanläggning som inte godkänts av en medlemsstat eller konventionsparterna eller som inte förts upp i Iccats register över odlingsanläggningar som godkänts för odling av blåfenad tonfisk som fångats i Iccat-konventionens område.
4. Medlemsstater där odlingsanläggningar är belägna ska se till att fångster av blåfenad tonfisk placeras i separata kassar eller serier med kassar och delas upp efter den medlemsstat eller konventionspart från vilken fångsten härstammar.
5. Genom undantag från punkt 4 ska medlemsstater där odlingsanläggningar är belägna se till att blåfenad tonfisk som fångas inom ramen för en gemensam fiskeinsats, enligt definitionen i artikel 2 g i rådets förordning (EG) nr 302/2009 av den 6 april 2009 om en flerårig återhämtningsplan för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet (8) placeras i separata kassar eller serier med kassar och delas upp med utgångspunkt i den gemensamma fiskeinsatsen.
6. Medlemsstater där odlingsanläggningar är belägna ska sörja för att blåfenad tonfisk tas ut ur odlingsanläggningar under samma år som de fångades eller före säsongsstarten för fiske med ringnotsfartyg, om de tas ut under påföljande år. Om uttaget inte avslutas inom denna period ska medlemsstater där odlingsanläggningar är belägna avge och överlämna en årlig överföringsdeklaration till kommissionen inom tio dagar räknat från periodens slut. Den deklarationen ska omfatta följande:
-
Mängd (uttryckt i kg) samt det antal fiskar som man ämnar överföra,
-
fångstår,
-
storlekssammansättning,
-
flaggmedlemsstat eller konventionspart, Iccat-nummer och fångstfartygets namn,
-
referens till fångstdokumentet för de fångster som överförs,
-
namn och Iccat-nummer på gödningsanläggningen,
-
kassens nummer och
-
information om uttagna mängder (uttryckt i kg) när uttaget avslutats.
Kommissionen ska inom fem dagar vidarebefordra deklarationerna till Iccats sekretariat.
7. Den mängd som överförs i enlighet med punkt 6 ska placeras i separata kassar eller serier med kassar och delas upp efter fångstår i odlingsanläggningen.
8. Flaggmedlemsstaten eller den medlemsstat där fällan är belägen ska tillhandahålla fångstdokumentformulär endast till de fångstfartyg och fällor som godkänts för fiske efter blåfenad tonfisk i Iccat-konventionens område, inklusive som bifångst.
9. Varje fångstdokument ska ha ett unikt identifikationsnummer. Dokumentnumren ska vara specifika för flaggmedlemsstaten eller den medlemsstat där fällan är belägen och ska tilldelas varje fångstfartyg eller fälla. Dessa formulär ska inte vara överförbara till andra fångstfartyg eller andra fällor.
10. Varje del av uppdelade partier och alla beredda produkter ska åtföljas av kopior av fångstdokumenten samt uppvisa det unika identifikationsnumret för det ursprungliga fångstdokumentet för att möjliggöra spårning.
11. Inrikeshandel, import, export och återexport av andra fiskdelar än kött (dvs. huvuden, ögon, rom och mjölke, inälvor och stjärtfenor) ska undantas från kraven i denna förordning.
Artikel 4
Validering
1. Befälhavare på fångstfartyg, operatörer av fällor, driftansvariga för odlingsanläggningar, försäljare och exportörer, eller deras företrädare, ska fylla i ett fångstdokument, om möjligt på elektronisk väg, och därvid lämna den efterfrågade informationen under de lämpliga punkterna och ska begära validering av detta dokument i enlighet med punkt 2 varje gång de landar, överför, placerar i kassar, tar ut, lastar om, bedriver inrikeshandel med eller exporterar blåfenad tonfisk.
2. Fångstdokumentet ska valideras av en behörig myndighet i flaggmedlemsstaten, den medlemsstat där fällan eller odlingsanläggningen är belägen, eller den medlemsstat där försäljaren eller exportören är etablerad. Medlemsstaterna ska endast validera fångstdokumentet för all blåfenad tonfisk om
a)
ett fångstfartyg för medlemsstatens flagga eller om en fälla eller odlingsanläggning är belägen i den medlemsstat som fångat blåfenad tonfisk,
b)
all information i fångstdokumentet har konstaterats vara korrekt efter kontroll av partiet,
c)
de totala kvantiteter som ska kontrolleras ligger inom kvoterna eller fångstgränserna för varje förvaltningsår, inklusive de individuella kvoter som tilldelats fångstfartygen eller fällorna i förekommande fall, och
d)
den blåfenade tonfisken uppfyller kraven i de berörda bestämmelserna i Iccats bevarande- och förvaltningsåtgärder.
3. Validering enligt punkt 2 i den här artikeln ska inte krävas om all blåfenad tonfisk för försäljning har identitetsmärkts i enlighet med artikel 5 av flaggmedlemsstaten eller den medlemsstat där fällan är belägen och som fångat den.
4. Om de kvantiteter blåfenad tonfisk som fångats och landats underskrider 1 ton eller tre fiskar, får fiskeloggboken eller avräkningsnotan användas som provisoriskt fångstdokument i väntan på validering av fångstdokumentet inom sju dagar och före inrikeshandel eller export.
5. Ett validerat fångstdokument ska, om tillämpligt, omfatta uppgifterna i bilaga II.
6. En förlaga till fångstdokument finns i bilaga III. Om utrymmet under ett avsnitt i förlagan till fångstdokument inte är tillräckligt för att ange fullständig information om den blåfenade tonfiskens väg från fångst till handel, kan utrymmet för relevanta uppgifter utökas efter behov och uppgifterna bifogas som en bilaga. Den berörda medlemsstatens behöriga myndighet ska validera bilagan snarast möjligt, men senast vid nästa förflyttning av blåfenad tonfisk.
7. Anvisningar för utfärdande, numrering, ifyllande och validering av fångstdokumentet återfinns i bilaga IV.
Artikel 5
Identitetsmärkning
1. Medlemsstaterna får kräva att deras fångstfartyg eller fällor ska identitetsmärka varje blåfenad tonfisk, helst vid avlivandet men senast vid landningen. Identitetsmärkningen ska bestå av unika och medlemsstatsspecifika nummer som inte kan förfalskas. Identitetsnumren ska vara kopplade till fångstdokumentet.
2. En sammanfattning av genomförandet av identitetsmärkningsprogrammet ska lämnas till kommissionen av de berörda medlemsstaterna. Kommissionen ska inom rimlig tid vidarebefordra sammanfattningarna till Iccats sekretariat.
3. Identitetsmärkning ska endast tillåtas om de totala fångstkvantiteterna ligger inom medlemsstaternas kvoter eller fångstgränser för varje förvaltningsår, inklusive de individuella kvoter som tilldelats fångstfartygen eller fällorna i förekommande fall.
KAPITEL III
INTYG OM ÅTEREXPORT AV BLÅFENAD TONFISK
Artikel 6
Allmänna bestämmelser
1. Medlemsstaterna ska se till att varje parti av blåfenad tonfisk som återexporteras från deras territorium åtföljs av ett validerat intyg om återexport.
Inget intyg om återexport behövs om odlad blåfenad tonfisk importeras levande.
2. Den operatör som ansvarar för återexporten ska fylla i intyget om återexport och därvid lämna de efterfrågade uppgifterna under de lämpliga punkterna och begära validering av intyget för det parti av blåfenad tonfisk som ska återexporteras. Det fullständiga intyget om återexport ska åtföljas av en kopia av det/de validerade fångstdokumenten för den blåfenade tonfisk som tidigare importerats.
Artikel 7
Validering av återexport
1. Intyget om återexport ska valideras av den återexporterande medlemsstatens behöriga myndighet.
2. Den behöriga myndigheten ska endast validera intyget om återexport för alla blåfenade tonfiskprodukter om
a)
alla uppgifter i intyget om återexport har konstaterats vara korrekta,
b)
det/de godkända fångstdokument som lämnats som stöd för intyget om återexport har godkänts för import av de produkter som angivits i intyget om återexport,
c)
de produkter som ska återexporteras helt eller delvis är samma produkter som anges i det godkända fångstdokumentet/de godkända fångstdokumenten, och
d)
en kopia av fångstdokumentet/fångstdokumenten bifogats intyget om återexport.
3. Det validerade intyget om återexport ska innehålla de uppgifter som anges i bilaga V.
KAPITEL IV
INGIVANDE AV FÅNGSTDOKUMENT OCH KONTROLL
Artikel 8
Ingivande och bevarande av validerade dokument
1. Medlemsstaterna ska lämna en kopia av alla validerade fångstdokument eller intyg om återexport i elektroniskt format, förutom vid tillämpning av artikel 4.3, snarast möjligt och under alla omständigheter inom fem arbetsdagar från datumet för validering, eller omedelbart om den förväntade transporttiden inte förväntas omfatta mer än fem arbetsdagar. Dokumenten ska lämnas till följande instanser:
a)
Kommissionen,
b)
de behöriga myndigheterna i den medlemsstat eller konventionspart där inrikeshandel med den blåfenade tonfisken ska bedrivas, eller där tonfisken ska odlas eller dit den ska importeras och
c)
Iccats sekretariat.
2. Medlemsstaterna ska bevara kopior av de validerade fångstdokument eller intyg om återexport som utfärdats i minst två år.
Artikel 9
Kontroll
1. Medlemsstaterna ska se till att deras behöriga myndigheter identifierar varje parti av blåfenad tonfisk som varit föremål för landning, omlastning, inrikeshandel, import, export eller återexport på deras territorium. De behöriga myndigheterna ska begära in och granska det godkända fångstdokumentet/de godkända fångstdokumenten och berörd dokumentation för varje parti av blåfenad tonfisk. Granskningen ska omfatta kontroll mot Iccats sekretariats databas för validering.
2. De behöriga myndigheterna kan också granska partiets innehåll för att kontrollera informationen i fångstdokumentet och i berörd dokumentation samt vid behov kontrollera uppgifterna mot de berörda operatörernas information.
3. Om tvivel uppstår om uppgifterna i ett fångstdokument till följd av granskningar eller kontroller som utförts i enlighet med punkterna 1 och 2, ska medlemsstaterna samarbeta med de behöriga myndigheter som validerat fångstdokumentet/fångstdokumenten eller intyget/intygen om återexport för att skingra dessa tvivel.
4. Om en medlemsstat identifierar ett parti utan fångstdokument ska den lämna information om detta till den levererande medlemsstaten eller till den exporterande konventionsparten, samt till flaggmedlemsstaten eller den flaggförande konventionsparten, om dessa är kända.
5. Under granskningarna eller kontrollerna enligt punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna inte släppa ut partiet för inrikeshandel, import eller export, eller i fallet med levande blåfenad tonfisk avsedd för anläggningar, godkänna överföringsdeklarationen.
6. Om en medlemsstat till följd av granskningarna eller kontrollerna i enlighet med punkt 1 och i samarbete med de berörda validerande myndigheterna, fastställer att ett fångstdokument eller intyg om återexport är ogiltigt ska inrikeshandel, import, export eller återexport av det berörda partiet av blåfenad tonfisk förbjudas.
KAPITEL V
ÖVERFÖRING AV UPPGIFTER
Artikel 10
Uppgifter om validering och kontaktpunkter
1. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen
a)
namn och fullständig adress för de myndigheter som är behöriga för validering och kontroll av fångstdokument eller intyg om återexport,
b)
namn, titel och provtryck av stämplar eller sigill för de validerande tjänstemän som beviljats individuella befogenheter, och
c)
prov på identitetsmärkning, i förekommande fall.
2. Meddelandet ska ange det datum när de uppgifter som avses i punkt 1 får verkan. Uppdaterad information om de validerande myndigheterna och tjänstemännen ska lämnas till kommissionen så snart som möjligt.
3. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen vilka kontaktpunkter som ska underrättas vid frågor om fångstdokument eller intyg om återexport, genom att i synnerhet uppge deras namn.
4. Kommissionen ska omgående lämna dessa uppgifter till Iccats sekretariat.
Artikel 11
Årlig programrapport
1. Senast den 15 september varje år ska medlemsstaterna i elektroniskt format till kommissionen lämna en programrapport innehållande de uppgifter som anges i bilaga VI, vilken omfattar perioden från och med den 1 juli föregående år till och med den 30 juni innevarande år.
2. Kommissionen ska utarbeta en årlig programrapport för unionen och sända den till Iccats sekretariat senast den 1 oktober varje år.
KAPITEL VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 12
Ändringar av bilagorna
Kommissionen får ändra bilagorna till denna förordning för att tillämpa de bevarandeåtgärder som antagits av Iccat genom delegerade akter i enlighet med artikel 13 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 14 och 15.
När kommissionen antar sådana delegerade akter ska den agera i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.
Artikel 13
Utövande av delegering
1. Befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artikel 12 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 14 augusti 2010. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fem år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 14.
2. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
3. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 14 och 15.
Artikel 14
Återkallande av delegering
1. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 12 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.
2. Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenhet ska återkallas, ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas.
3. Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 15
Invändning mot delegerade akter
1. Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på två månader från delgivningsdagen.
På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med två månader.
2. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i den.
3. Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt ska den inte träda i kraft. Den institution som invänder mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.
Artikel 16
Ändringar av förordning (EG) nr 1984/2003
1. Förordning (EG) nr 1984/2003 ändras enligt följande
a)
i titeln ska ordet ”tonfisk” utgå,
b)
i artikel 1 a ska orden ”tonfisk (Thunnus thynnus)” utgå,
c)
i artikel 2 ska ordet ”tonfisk” utgå,
d)
i artikel 3 ska led a utgå,
e)
i artikel 4.1 ska första strecksatsen utgå,
f)
i artikel 4.2 b iii ska ordet ”tonfisk” utgå,
g)
i artikel 5.1 ska första strecksatsen utgå,
h)
i artikel 6.1, andra stycket, ska led a utgå,
i)
i artikel 8 a ska ordet ”tonfisk” utgå,
j)
i artikel 9.2 ska led a utgå,
k)
bilagorna I, IVa, IX och XV upphör härmed att gälla.
2. Hänvisningar till de bestämmelser som upphävts i förordning (EG) nr 1984/2003 ska anses som hänvisningar till den här förordningen.
Artikel 17
Översyn
Kommissionen ska se över denna förordning med utgångspunkt i de rekommendationer som Iccat antagit och med beaktande av de uppdaterade vetenskapliga utlåtanden om beståndens storlek som kommer att läggas fram vid dess möten och ska föreslå nödvändiga ändringar.
Artikel 18
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 7 juli 2010.