РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
относно уравняване на сметките на разплащателните агенции на държавите-членки във връзка с разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2010 година
(нотифицирано под номер C(2011) 2958)
(2011/272/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално членове 30 и 32 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, въз основа на годишните счетоводни сметки, подадени от държавите-членки и придружени от информация, изисквана за уравняване на сметките, както и от сертификат за пълнотата, точността и достоверността на сметките и докладите, изготвени от сертифициращите органи, счетоводните сметки на разплащателните агенции, посочени в член 6 от посочения регламент, се уравняват от Комисията.
(2)
По силата на член 5, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. за формулиране на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение воденето на счетоводство от агенциите платци, декларациите за разходи и приходи и условията за възстановяване на разходите по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (2) се вземат предвид разходите, направени от държавите-членки за финансовата 2010 година за периода между 16 октомври 2009 г. и 15 октомври 2010 г.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната финансова година, т.е. 2010 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията следва да приспадне посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на сметки, или да я добави към него.
(4)
Комисията провери подадената от държавите-членки информация и изпрати резултатите от своите проверки до държавите-членки преди 31 март 2011 г., заедно с необходимите изменения.
(5)
Годишните счетоводни сметки и придружаващите документи позволяват на Комисията да вземе решение относно пълнотата, точността и верността на подадените от някои разплащателни агенции годишни счетоводни сметки. В приложение I са изброени сумите, които са уравнени за всяка държава-членка, и сумите, които трябва да бъдат възстановени от държавите-членки или да им бъдат изплатени.
(6)
Необходимо е да бъдат направени допълнителни проучвания на информацията, подадена от някои други разплащателни агенции, поради което техните сметки не могат да бъдат уравнени в настоящото решение. В приложение II са изброени въпросните разплащателни агенции.
(7)
По силата на член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 883/2006 всяко просрочване на сроковете през август, септември и октомври се взема предвид в решението за уравняване на счетоводните сметки. Някои от разходите, декларирани от определени държави-членки през гореспоменатите месеци на 2010 г., са извършени след приложимия краен срок. Затова в настоящото решение следва да бъдат определени подходящи намаления.
(8)
В съответствие с член 17 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 и член 9 от Регламент (ЕО) № 883/2006 Комисията вече намали или прекрати редица месечни плащания, вписани в счетоводните сметки за разходи за финансовата 2010 година. С оглед да се предотврати преждевременно или временно възстановяване на въпросните суми, те следва да не бъдат признати в настоящото решение и да бъдат подложени на допълнителна проверка по процедурата за уравняване с оглед на съответствието по силата на член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(9)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми се понасят от съответната държава-членка, ако посочените суми не са били възстановени в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно решение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск чрез националните съдилища. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент заедно с годишните счетоводни сметки държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията и обобщен доклад за процедурите по възстановяване, предприети в отговор на нередности. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на подлежащите на възстановяване суми. В приложение III към посочения регламент се съдържа таблицата, която държавите-членки трябваше да предостават през 2011 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(10)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередността. Ако такова решение е взето в срок четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невъзстановяването следва да се поемат от бюджета на Общността. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на Общността. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(11)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията, за изключване от финансиране от Европейския съюз на разходите, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С изключение на разплащателните агенции, посочени в член 2, счетоводните сметки на разплащателните агенции на държавите-членки за разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2010 година, се уравняват.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени по силата на настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложение I.
Член 2
За финансовата 2010 година посочените в приложение II счетоводни сметки на разплащателните агенции на държавите-членки за разходите, финансирани от ЕФГЗ, са отделени от настоящото решение и са предмет на решение за уравняване на сметки в бъдеще.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 29 april 2011
om avslutande av räkenskaperna för medlemsstaternas utbetalningsställen beträffande utgifter som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) avseende räkenskapsåret 2010
[delgivet med nr K(2011) 2958]
(2011/272/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artiklarna 30 och 32,
efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 30 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska kommissionen besluta om avslutande av räkenskaperna för de utbetalningsställen som avses i artikel 6 i den förordningen på grundval av de årsräkenskaper som medlemsstaterna sänder in tillsammans med den information som behövs för att avsluta räkenskaperna och en försäkran om att de inlämnade räkenskaperna är fullständiga, exakta och sanningsenliga samt rapporter från de attesterande organen.
(2)
I enlighet med artikel 5.1 andra stycket i kommissionens förordning (EG) nr 883/2006 av den 21 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller utbetalningsställenas räkenskaper, utgiftsdeklarationer och inkomstdeklarationer samt villkoren för ersättning för utgifter inom ramen för EGFJ och EJFLU (2) tas för räkenskapsåret 2010 hänsyn till de utgifter som medlemsstaterna haft mellan 16 oktober 2009 och 15 oktober 2010.
(3)
I artikel 10.2 första stycket i kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 av den 21 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller godkännande av utbetalningsställen och andra organ och avslutande av räkenskaperna för EGFJ och EJFLU (3) föreskrivs att de belopp som ska återkrävas av eller betalas ut till varje medlemsstat, i enlighet med det beslut om avslutande av räkenskaperna som avses i artikel 10.1 första stycket i den förordningen, ska fastställas genom att månadsbetalningarna för det aktuella räkenskapsåret, dvs. 2010, dras av från de utgifter som godkänts för samma år enligt punkt 1. Kommissionen måste dra av det beloppet från eller lägga till det till den månatliga utbetalning som avser utgifter under den andra månaden efter antagandet av beslutet om avslutande av räkenskaperna.
(4)
Kommissionen har granskat de insända uppgifterna och har före den 31 mars 2011 delgivit medlemsstaterna resultatet av granskningen, tillsammans med uppgifter om de ändringar som behöver göras.
(5)
Med stöd av den granskning som gjorts av årsredovisningar och kompletterande dokument kan kommissionen fastställa att de insända årliga räkenskaperna för vissa av utbetalningsställena är fullständiga, exakta och sanningsenliga. Bilaga I visar de räkenskaper som har avslutats för respektive medlemsstat och de belopp som ska återkrävas från eller betalas till medlemsstaterna.
(6)
Uppgifterna från vissa andra utbetalningsställen kräver ytterligare granskning, och deras räkenskaper kan därför inte avslutas i detta beslut. Bilaga II visar utbetalningsställena i fråga.
(7)
Enligt artikel 9.4 i förordning (EG) nr 883/2006 ska man i beslutet om avslutande av räkenskaper ta hänsyn till alla överskridanden av tidsfrister under augusti, september och oktober. En del utbetalningar som vissa medlemsstater redovisat under dessa månader 2010 gjordes efter tidsfristernas utgång. Det bör därför i detta beslut anges relevanta minskningar.
(8)
Kommissionen har redan, i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1290/2005 och artikel 9 i förordning (EG) nr 883/2006, minskat eller tillfälligt ställt in ett antal månatliga betalningar för bokförda utgifter för räkenskapsåret 2010. För att undvika alla förtida eller tillfälliga återbetalningar av de aktuella beloppen, bör dessa inte godkännas i detta beslut, utan de bör omfattas av ytterligare kontroll i enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(9)
Enligt artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen efter oegentligheter bäras till 50 % av den berörda medlemsstaten, om ingen indrivning har ägt rum inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet av oegentligheterna gjordes, eller inom åtta år i de fall då indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande i det nationella rättsväsendet. I artikel 32.3 i samma förordning åläggs medlemsstaterna att tillsammans med årsräkenskaperna lämna in en sammanfattande redovisning till kommissionen av de förfaranden för återkrav som har inletts med anledning av oegentligheter. Tillämpningsföreskrifter för medlemsstaternas rapporteringsskyldigheter beträffande de belopp som ska återkrävas fastställs i förordning (EG) nr 885/2006. I bilaga III till den förordningen finns den tabell som medlemsstaterna skulle lämna in under 2011. På grundval av de tabeller som medlemsstaterna fyller i bör kommissionen besluta vilka de ekonomiska följderna blir om ingen indrivning har ägt rum inom fyra respektive åtta år. Detta beslut föregriper inte eventuella senare beslut om överensstämmelse enligt artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(10)
Enligt artikel 32.6 i förordning (EG) nr 1290/2005 får medlemsstaterna besluta att inte fullfölja en indrivning. Ett sådant beslut får fattas endast om de redan åsamkade och förväntade kostnaderna för indrivningen tillsammans överstiger den summa som ska drivas in, eller om det visar sig omöjligt att genomföra indrivning därför att gäldenären eller de personer som är juridiskt ansvariga för oegentligheten är oförmögna att betala, vilket har fastställts enligt den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Om ett sådant beslut har fattats inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet gjordes, eller inom åtta år i de fall då indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande i det nationella rättsväsendet, bör de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen till 100 % bäras av gemenskapsbudgeten. I den sammanfattande redovisning som avses i artikel 32.3 i förordning (EG) nr 1290/2005 anges de belopp för vilka medlemsstaterna beslutade att inte fullfölja indrivningsförfarandena och anledningarna till detta. Medlemsstaterna belastas inte med dessa belopp, utan de bärs i stället av gemenskapsbudgeten. Detta beslut föregriper inte eventuella framtida beslut om överensstämmelse i enlighet med artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(11)
I enlighet med artikel 30.2 i förordning (EG) nr 1290/2005 påverkar detta beslut inte beslut som antas senare av kommissionen om att undanta sådana utgifter som inte verkställts i överensstämmelse med Europeiska unionens bestämmelser från EU-finansiering.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Med undantag av de utbetalningsställen som anges i artikel 2, avslutas härmed de räkenskaper för räkenskapsåret 2010 som redovisats av medlemsstaternas utbetalningsställen och som gäller utgifter som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ).
De belopp som enligt detta beslut ska krävas tillbaka från eller betalas ut till varje medlemsstat, även de som följer av tillämpningen av artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005, anges i bilaga I.
Artikel 2
De räkenskaper som medlemsstaternas utbetalningsställen har redovisat för räkenskapsåret 2010 beträffande utgifter som finansieras av EGFJ och som anges i bilaga II, ska avskiljas från detta beslut och ska behandlas i ett senare beslut om avslutande av räkenskaperna.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 29 april 2011.