РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 370/2011 НА СЪВЕТА
от 11 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 215/2008 относно Финансовия регламент, приложим за 10-ия Европейски фонд за развитие, по отношение на Европейската служба за външна дейност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 217 от него,
като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1), последно изменено в Уагадугу, Буркина Фасо на 22 юни 2010 г. (2),
като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Общността по финансовата рамка за периода 2008-2013 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ и ЕО и относно разпределянето на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, по отношение на които се прилага четвърта част от Договора за ЕО (3) (наричано по-нататък „Вътрешното споразумение“), и по-специално член 10, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Сметната палата (4),
след консултация с Европейската инвестиционна банка,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 215/2008 на Съвета (5) установява реда и условията за набирането и финансовото изпълнение на ресурсите на 10-ия Европейски фонд за развитие (наричан по-нататък „ЕФР“).
(2)
С Договора от Лисабон се създава Европейска служба за външна дейност (наричана по-нататък „ЕСВД“). За да се вземе предвид създаването на ЕСВД, Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (наричан по-нататък „Финансовият регламент“), бе изменен с Регламент (ЕС, Евратом) № 1081/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7). Необходимо е Регламент (ЕО) № 215/2008 да бъде изменен с цел да се осигури надеждна правна рамка за усвояването на ЕФР и да се отразят създаването на ЕСВД и измененията на Финансовия регламент.
(3)
Съгласно Решение 2010/427/ЕС на Съвета от 26 юли 2010 г. за определяне на организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност (8) ЕСВД е служба sui generis и следва да се третира като институция за целите на Финансовия регламент.
(4)
В Договора за функционирането на Европейския съюз е предвидено делегациите на Комисията да станат част от ЕСВД като делегации на Съюза. Необходимо е да се осигури непрекъснатостта на дейността на делегациите на Съюза, и по-конкретно непрекъснатостта и ефективността на управлението на ресурсите на ЕФР от делегациите. Ето защо Комисията следва да бъде оправомощена да делегира вторично правомощията си за изпълнение на ресурсите на ЕФР на ръководителите на делегациите на Съюза, които са част от ЕСВД като отделна институция. Оправомощените разпоредители с бюджетни кредити следва да продължат да отговарят за определянето на структурата на системите за вътрешно управление и контрол, а ръководителите на делегациите на Съюза следва да отговарят за създаването и функционирането по подходящ начин на системите за вътрешно управление и контрол и за управлението на средствата и на операциите, осъществявани в техните делегации. За тази цел те следва да докладват два пъти годишно. Уместно е да се предвиди разпоредба за оттегляне на делегирането в съответствие с приложимите към Комисията правила.
(5)
С цел спазването на принципа на добро финансово управление, когато действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити на Комисията, ръководителите на делегациите на Съюза следва да прилагат правилата на Комисията и за тях следва да са приложими същите отговорности, задължения и изисквания за отчетност като за всички други вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити на Комисията. За тези цели те следва да се обръщат към Комисията като към своя институция.
(6)
Предвид факта, че за целите на Финансовия регламент ЕСВД следва да се третира като институция, в контекста на процедурата по освобождаване от отговорност за ЕСВД следва да се прилагат изцяло процедурите, предвидени в членове 142, 143 и 144 от Регламент (ЕО) № 215/2008. ЕСВД следва да сътрудничи изцяло на институциите, които участват в процедурата по освобождаване от отговорност, и да осигурява, ако е подходящо, всякаква необходима допълнителна информация, включително чрез присъствие на заседания на съответните органи. В съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 215/2008 Комисията следва да продължи да отговаря за изпълнението на ресурсите на ЕФР, включително и за ресурсите на ЕФР, изпълнявани от ръководителите на делегациите на Съюза, които са вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити. За да може Комисията да изпълнява отговорностите си, ръководителите на делегациите на Съюза следва да ѝ предоставят необходимата информация. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-нататък „върховният представител“) следва да бъде информиран едновременно с нея и следва да улеснява сътрудничеството между делегациите на Съюза и службите на Комисията. Предвид новостта на тази структура е необходимо да се прилагат разпоредби с високи стандарти по отношение на прозрачността и бюджетната и финансовата отчетност.
(7)
Разпоредителят с бюджетни кредити на Комисията продължава да носи отговорността за изпълнението на ресурсите на ЕФР като цяло, включително за счетоводните операции, свързани с ресурси на ЕФР, които са предмет на вторично делегиране на ръководителите на делегациите на Съюза.
(8)
За да се осигурят съгласуваността и равното третиране на вторично оправомощените разпоредители с бюджетни кредити, които са служители на ЕСВД, и тези, които са служители на Комисията, както и да се осигури надлежното информиране на Комисията, специализираният орган за разглеждане на финансови нередности на Комисията следва да отговаря и за разглеждане на нередностите в ЕСВД в случаите, в които Комисията е делегирала вторично изпълнителни правомощия на ръководителите на делегациите на Съюза. Въпреки това, за да се запази връзката между отговорността за финансовото управление и дисциплинарното производство, Комисията следва да има правото да изисква от върховния представител да образува производство, ако специализираният орган установи нередности, свързани с правомощията на Комисията, които са вторично делегирани на ръководителите на делегациите на Съюза. В такива случаи върховният представител следва да предприеме подходящи действия съгласно Правилника за длъжностните лица.
(9)
За да се гарантира ефективен и ефикасен вътрешен контрол, по отношение на ръководителите на делегациите на Съюза следва да могат да се упражняват правомощията за проверка на вътрешния одитор на Комисията във връзка с вторично делегираното им финансово управление.
(10)
С цел обезпечаване на демократичния контрол на изпълнението на ресурсите на ЕФР ръководителите на делегациите следва да представят декларация за достоверност, както и доклад, съдържащ информация за ефикасността и ефективността на системите за вътрешно управление и контрол в делегациите им, както и за управлението на вторично делегираните им операции. Докладите на ръководителите на делегациите на Съюза следва да се прилагат към годишния доклад за дейността на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити и да се предоставят на разположение на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Следователно Регламент (ЕО) № 215/2008 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 215/2008 се изменя, както следва:
1.
В член 14, параграф 3 първа алинея се заменя със следното:
„3. Комисията предоставя по подходящ начин информацията, с която разполага относно бенефициерите на получени от ЕФР средства, когато ресурсите на ЕФР се изпълняват централизирано и пряко от нейните служби или от делегациите на Съюза съгласно член 17, втора алинея, и информацията за бенефициерите на средства, предоставена от субектите с делегирани задачи по изпълнението на бюджета съгласно други режими на управление.“
2.
В член 17 се добавят следните алинеи:
„Комисията може обаче да делегира своите правомощия за изпълнение на ресурсите на ЕФР на ръководителите на делегациите на Съюза. Същевременно тя информира върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-нататък „върховният представител“) за това. Когато ръководителите на делегациите на Съюза действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити, те прилагат правилата на Комисията за изпълнението на ресурсите на ЕФР и за тях са приложими същите отговорности, задължения и изисквания за отчетност като за всички други вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити.
Комисията може да оттегли това делегиране в съответствие със своите собствени правила.
За целите на втора алинея върховният представител взема необходимите мерки за улесняване на сътрудничеството между делегациите на Съюза и службите на Комисията.
Съгласно член 6 от Вътрешното споразумение между Комисията и Европейската служба за външна дейност (наричана по-нататък „ЕСВД“) могат да бъдат договорени подробни правила с цел улесняване на изпълнението от страна на делегациите на Съюза на ресурсите, предвидени за разходи за подкрепа, свързани с ЕФР. Тези правила не могат да съдържат дерогации от разпоредбите на настоящия регламент.“
3.
В член 25, параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. Когато Комисията изпълнява ресурсите на ЕФР централизирано, задачите по изпълнението се осъществяват пряко от нейните служби или от делегациите на Съюза в съответствие с член 17, втора алинея, или непряко - в съответствие с параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член и членове 26-29.“
4.
В член 32 се добавя следният параграф:
„5. Когато ръководителите на делегациите на Съюза действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 17, втора алинея, те са подчинени на Комисията като на институция, отговаряща за определянето, изпълнението, контрола и оценяването на техните задачи и отговорности като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити. Същевременно Комисията информира върховния представител за това.“
5.
В член 38, втора алинея се добавя следното изречение:
„Годишните доклади за дейността на оправомощените разпоредители с бюджетни кредити се предоставят и на Европейския парламент и Съвета.“
6.
Вмъква се следният член:
„Член 38а
1. Когато ръководителите на делегациите на Съюза действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 17, втора алинея, те си сътрудничат тясно с Комисията с цел правилното изпълнение на средствата, за да се гарантират по-специално законосъобразността и правомерността на финансовите операции, спазването на принципа на добро финансово управление при управлението на средствата и ефективната защита на финансовите интереси на Съюза.
За тази цел те вземат необходимите мерки за предотвратяване на ситуациите, които могат да засегнат отговорността на Комисията за изпълнението на вторично делегираните им ресурси на ЕФР, както и на конфликтите на приоритети с възможно отражение върху изпълнението на вторично делегираните им задачи по финансовото управление.
При възникване на посочените във втора алинея ситуации или конфликти ръководителите на делегациите на Съюза незабавно уведомяват за това отговорните генерални директори на Комисията и на ЕСВД. Тези генерални директори предприемат подходящи коригиращи мерки.
2. Ако ръководителите на делегации на Съюза се намират в някоя от посочените в член 37, параграф 4 ситуации, те отнасят случая към специализирания орган за разглеждане на финансови нередности, създаден съгласно член 54, параграф 3. В случаи на незаконни дейности, измама или корупция, които могат да увредят интересите на Съюза, те информират за това органите и структурите, предвидени в приложимото законодателство.
3. Ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 17, втора алинея, докладват на своя оправомощен разпоредител с бюджетни кредити, така че той да може да отрази докладите им в своя годишен доклад за дейността, посочен в член 38. Докладите на ръководителите на делегациите на Съюза съдържат информация за ефикасността и ефективността на системите за вътрешно управление и контрол, въведени в делегациите им, както и за управлението на вторично делегираните им операции, и включват декларация за достоверност съгласно член 54, параграф 2а. Докладите се прилагат към годишния доклад за дейността на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити и се предоставят на разположение на Европейския парламент и Съвета, като при необходимост се отчита поверителният им характер.
Ръководителите на делегации на Съюза сътрудничат изцяло на институциите, участващи в процедурата по освобождаване от отговорност, и предоставят, в зависимост от случая, всякаква необходима допълнителна информация. В този контекст може да им бъде поискано да присъстват на заседания на съответните органи и да подпомагат оправомощения разпоредител с бюджетни кредити.
4. Ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 17, втора алинея, отговарят на всички искания на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити по негово собствено искане или - в контекста на процедурата по освобождаване от отговорност, по искане на Европейския парламент.
5. Комисията следи вторичното делегиране на правомощия да не засяга по отрицателен начин процедурата по освобождаване от отговорност, в съответствие с членове 142, 143 и 144.“
7.
В член 39, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Счетоводителят продължава да носи отговорността за изпълнението на ресурсите на ЕФР като цяло, включително за счетоводните операции, свързани с ресурси на ЕФР, които са предмет на вторично делегиране на ръководителите на делегациите на Съюза.“
8.
Член 54 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„2а. При вторично делегиране на ръководителите на делегациите на Съюза оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити отговаря за определянето на структурата на въведените системи за вътрешно управление и контрол и за тяхната ефикасност и ефективност. Ръководителите на делегациите на Съюза отговарят за създаването и функционирането на тези системи по подходящ начин в съответствие с инструкциите на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити и за управлението на средствата и на операциите, осъществявани в делегациите на Съюза под тяхна отговорност. Преди да поемат изпълнението на функциите си, те трябва да завършат специални курсове на обучение, свързано със задачите и отговорностите на разпоредителите с бюджетни кредити и изпълнението на ресурсите на ЕФР в съответствие с член 37, параграф 3.
Ръководителите на делегациите на Съюза докладват в съответствие с член 38а, параграф 3 относно отговорностите си по първа алинея от настоящия параграф.
Всяка година ръководителите на делегациите на Съюза представят на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити декларация за достоверност относно въведените в делегациите им системи за вътрешно управление и контрол, както и относно управлението на вторично делегираните им операции и резултатите от тях, за да може разпоредителят с бюджетни кредити да изготви своята декларация за достоверност, както е предвидено в член 38.“
б)
добавя се следният параграф:
„4. Когато ръководителите на делегациите на Съюза действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 17, втора алинея, специализираният орган за разглеждане на финансови нередности, създаден от Комисията съгласно параграф 3 от настоящия член, е компетентен да разглежда случаи по същия параграф 3.
Ако открие проблеми, свързани с функционирането на системата, органът изпраща доклад с препоръки до разпоредителя с бюджетни кредити, върховния представител и оправомощения разпоредител с бюджетни кредити, при условие че последният не е свързан с проблема, както и до вътрешния одитор.
Въз основа на становището на този орган Комисията може да поиска от върховния представител в качеството си на орган по назначаването да образува производство за осъществяване на дисциплинарна или имуществена отговорност срещу вторично оправомощените разпоредители с бюджетни кредити, ако нередностите се отнасят до правомощия на Комисията, които са им вторично делегирани. В такива случаи върховният представител ще предприеме подходящи действия съгласно Правилника за длъжностните лица с цел изпълнение на решенията за дисциплинарни наказания и/или плащането на обезщетение в съответствие с препоръките на Комисията.
Държавите-членки изцяло съдействат на Съюза при осъществяването на отговорност съгласно член 22 от Правилника за длъжностните лица по отношение на временно наети служители, за които се прилага член 2, буква д) от Условията за работа на другите служители на Европейските общности.“
9.
В член 89 се добавя следната алинея:
„За целите на вътрешния одит на ЕСВД по отношение на ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 17, втора алинея, могат да бъдат упражнявани правомощията за проверка на вътрешния одитор на Комисията във връзка с вторично делегираното им финансово управление.“
10.
Вмъква се следният член:
„Член 144а
По отношение на ЕСВД се прилагат изцяло процедурите, предвидени в членове 142, 143 и 144. ЕСВД сътрудничи изцяло на институциите, които участват в процедурата по освобождаване от отговорност, и осигурява, в зависимост от случая, всяка необходима допълнителна информация, включително чрез присъствие на заседания на съответните органи.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 11 април 2011 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 370/2011
av den 11 april 2011
om ändring av förordning (EG) nr 215/2008 med budgetförordning för tionde Europeiska utvecklingsfonden i fråga om den europeiska avdelningen för yttre åtgärder
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 217,
med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet å ena sidan och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (1), senast ändrat i Ouagadougou, Burkina Faso, den 22 juni 2010 (2),
med beaktande av det interna avtalet mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering av gemenskapens bistånd inom den fleråriga finansieringsramen för perioden 2008-2013 i enlighet med AVS-EG-partnerskapsavtalet och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av EG-fördraget är tillämplig (3) (nedan kallat det interna avtalet), särskilt artikel 10.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av revisionsrättens yttrande (4),
efter att ha hört Europeiska investeringsbankens, och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG) nr 215/2008 av den 18 februari 2008 (5) innehåller bestämmelser om fastställande och finansiell förvaltning av medlen i tionde Europeiska utvecklingsfonden (nedan kallad EUF).
(2)
Genom Lissabonfördraget inrättas en europeisk avdelning för yttre åtgärder (nedan kallad utrikestjänsten). Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (6) (nedan kallad budgetförordningen) har ändrats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 1081/2010 (7) för att ta hänsyn till inrättandet av utrikestjänsten. Det är nödvändigt att ändra förordning (EG) nr 215/2008 så att ett stabilt rättsligt ramverk kan skapas för förvaltningen av EUF och hänsyn tas till inrättandet av utrikestjänsten och ändringarna av budgetförordningen.
(3)
Enligt rådets beslut 2010/427/EU av den 26 juli 2010 om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (8) är den europeiska avdelningen för yttre åtgärder en fristående enhet och bör behandlas som en institution vid tillämpningen av budgetförordningen.
(4)
Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt kommer kommissionens delegationer att bli en del av utrikestjänsten i egenskap av unionens delegationer. Det är nödvändigt att säkerställa kontinuiteten i delegationernas verksamhet, i synnerhet att deras förvaltning av EUF:s medel kan fortsätta på ett effektivt sätt. Därför bör kommissionen tillåtas att vidaredelegera sina befogenheter att förvalta EUF-medel till cheferna för unionens delegationer, som ingår i utrikestjänsten i dess egenskap av separat institution. Utanordnare genom vidaredelegering bör fortsätta att ansvara för utformningen av interna förvaltnings- och kontrollsystem, medan cheferna för unionens delegationer bör ha ansvaret för att inrätta och driva sådana system samt för att förvalta medel och leda den verksamhet som utförs inom deras delegationer. De bör lämna rapport om detta två gånger om året. Lämpligen bör föreskrifter finnas om möjligheterna att återkalla delegeringen i överensstämmelse med de regler som är tillämpliga på kommissionen.
(5)
För att principen om sund ekonomisk förvaltning ska kunna följas bör chefer för unionens delegationer, när de fungerar som kommissionens utanordnare genom vidaredelegering, tillämpa kommissionens regler och ha samma uppgifter, skyldigheter och ansvarsskyldighet som övriga utanordnare genom vidaredelegering. För detta ändamål bör de också betrakta kommissionen som sin institution.
(6)
I samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet bör utrikestjänsten, mot bakgrund av att den vid tillämpningen av budgetförordningen bör behandlas som en institution, till fullo omfattas av de förfaranden som föreskrivs i artiklarna 142, 143 och 144 i förordning (EG) nr 215/2008. Utrikestjänsten bör till fullo samarbeta med de institutioner som medverkar i förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet och, om så krävs, tillhandahålla all nödvändig tilläggsinformation, bland annat genom att närvara vid de relevanta organens sammanträden. Kommissionen bör fortsatt, i enlighet med artikel 2 i förordning (EG) nr 215/2008, vara ansvarig för förvaltningen av EUF:s medel, även EUF-medel som förvaltas av chefer för unionens delegationer som är utanordnare genom vidaredelegering. För att kommissionen ska kunna fullgöra sina skyldigheter bör cheferna för unionens delegationer tillhandahålla nödvändig information. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) bör informeras samtidigt och bör underlätta samarbetet mellan unionens delegationer och kommissionens avdelningar. Med tanke på att strukturen är ny måste bestämmelser av hög standard om transparens och finansiell ansvarsskyldighet tillämpas.
(7)
Kommissionens räkenskapsförare bör fortsatt ansvara för hela förvaltningen av EUF:s medel, även transaktioner avseende EUF-medel som vidaredelegerats till chefer för unionens delegationer.
(8)
För att garantera att utanordnare genom vidaredelegering anställda vid utrikestjänsten och sådana som är anställda vid kommissionen behandlas lika och enhetligt och för att garantera att kommissionen får den information den behöver, bör kommissionens särskilda instans för undersökning av finansiella oegentligheter också ansvara för hanteringen av oegentligheter inom utrikestjänsten i fall där kommissionen har vidaredelegerat genomförandebefogenheter till chefer för unionens delegationer. För att upprätthålla kopplingen mellan disciplinära åtgärder och ansvaret för den ekonomiska förvaltningen bör emellertid kommissionen ha rätt att begära att den höga representanten inleder ett förfarande, om instansen konstaterar oegentligheter som avser de befogenheter som kommissionen vidaredelegerat till chefer för unionens delegationer. I ett sådant fall bör den höga representanten vidta lämpliga åtgärder i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
(9)
För att tillförsäkra sig en effektiv och ändamålsenlig intern kontroll bör cheferna för unionens delegationer omfattas av de kontrollbefogenheter som kommissionens internrevisor har vad gäller den ekonomiska förvaltning som vidaredelegerats till dem.
(10)
För att garantera en demokratisk granskning av förvaltningen av EUF:s medel bör cheferna för unionens delegationer avge en förklaring, tillsammans med en rapport om effektiviteten och ändamålsenligheten hos de interna förvaltnings- och kontrollsystemen i deras delegation, samt om förvaltningen av de operativa åtgärder som vidaredelegerats till dem. Rapporterna från cheferna för unionens delegationer bör bifogas den årliga verksamhetsrapporten från utanordnaren genom delegering och göras tillgängliga för Europaparlamentet och rådet.
(11)
Förordning (EG) nr 215/2008 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 215/2008 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 14.3 ska första stycket ersättas med följande:
”3. Kommissionen ska på lämpligt sätt ge tillgång till den information som den förfogar över om mottagare av EUF-medel när dessa medel förvaltas centralt och direkt av kommissionens egna avdelningar eller av unionens delegationer enligt artikel 17 andra stycket, samt till information om mottagare av medel som tillhandahålls av organ till vilka uppgifter som avser budgetgenomförande delegerats i enlighet med andra förvaltningsmetoder.”
2.
I artikel 17 ska följande stycken läggas till:
”Kommissionen får dock delegera sina befogenheter att förvalta EUF:s medel till cheferna för unionens delegationer. Kommissionen ska då samtidigt underrätta unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) om detta. När cheferna för unionens delegationer fungerar som kommissionens utanordnare genom vidaredelegering ska de tillämpa kommissionens regler för förvaltning av EUF-medel och omfattas av samma uppgifter, skyldigheter och ansvarsskyldighet som övriga vidaredelegerade utanordnare.
Kommissionen får återkalla denna delegering i enlighet med sina egna regler.
Vid tillämpningen av andra stycket ska den höga representanten vidta nödvändiga åtgärder för att underlätta samarbetet mellan unionens delegationer och kommissionens avdelningar.
Kommissionen och den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (nedan kallad utrikestjänsten) kan komma överens om närmare arrangemang för att underlätta för unionens delegationer att förvalta de medel som planeras för stödutgifter kopplade till EUF enligt artikel 6 i det interna avtalet. Dessa arrangemang ska inte innehålla några undantag från bestämmelserna i denna förordning.”
3.
I artikel 25.1 ska första stycket ersättas med följande:
”1. Om kommissionen förvaltar EUF:s medel centralt ska genomförandeåtgärderna vidtas antingen av kommissionens avdelningar eller unionens delegationer direkt i enlighet med artikel 17 andra stycket eller indirekt i enlighet med artikel 17.2, 3 och 4 och artiklarna 26-29.”
4.
I artikel 32 ska följande punkt läggas till som punkt 5:
”5. Om chefer för unionens delegationer fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 17 andra stycket, ska kommissionen vara den institution som ansvarar för fastställande, utövande, kontroll och bedömning av deras uppgifter och ansvar som utanordnare genom vidaredelegering. Kommissionen ska samtidigt underrätta den höga representanten.”
5.
I artikel 38 andra stycket ska följande mening läggas till:
”De årliga verksamhetsrapporterna från de utanordnarna genom delegering ska även göras tillgängliga för Europaparlamentet och rådet.”
6.
Följande artikel ska läggas till:
”Artikel 38a
1. Om chefer för unionens delegationer fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 17 andra stycket ska de samarbeta nära med kommissionen för ett korrekt genomförande av budgeten, särskilt för att garantera att finansiella transaktioner genomförs lagligt och korrekt, att principen om sund ekonomisk förvaltning efterlevs i samband med förvaltningen av medlen och att unionens ekonomiska intressen skyddas effektivt.
I detta syfte ska de vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra alla situationer som kan äventyra kommissionens ansvar för förvaltningen av EUF-medel som vidaredelegerats till dem och för att förhindra konflikter rörande prioriteringar som kan förmodas påverka fullgörandet av det ekonomiska förvaltningsansvar som vidaredelegerats till dem.
Om det uppstår en sådan situation eller konflikt som avses i andra stycket ska cheferna för unionens delegationer utan dröjsmål underrätta kommissionens och utrikestjänstens ansvariga generaldirektörer. Dessa generaldirektörer ska vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med situationen.
2. Om cheferna för unionens delegationer befinner sig i en situation som avses i artikel 37.4 ska de hänskjuta ärendet till den särskilda instans för undersökning av finansiella oegentligheter som inrättats enligt artikel 54.3. Om det förfarande som upptäcks är brottsligt eller utgör bedrägeri eller korruption som kan skada unionens intressen, ska de underrätta de myndigheter och instanser som utsetts i gällande lagstiftning.
3. Chefer för unionens delegationer som fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 17 andra stycket ska lämna rapporter till sin delegerade utanordnare så att denne kan införliva deras rapporter i den årliga verksamhetsrapport som avses i artikel 38. Rapporterna som cheferna för unionens delegationer lägger fram ska innefatta information om effektiviteten och ändamålsenligheten hos de interna förvaltnings- och kontrollsystem som införts vid deras delegation samt om förvaltningen av de operativa åtgärder som vidaredelegerats till dem samt den förklaring som avses i artikel 54.2 a. Dessa rapporter ska bifogas den årliga verksamhetsrapporten från den delegerade utanordnaren, och tillhandahållas Europaparlamentet och rådet, i tillämpliga fall med beaktande av rapporternas sekretess.
Cheferna för unionens delegationer ska samarbeta fullt ut med institutioner som är involverade i förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet och, om så krävs, tillhandahålla all nödvändig tilläggsinformation. I detta sammanhang kan de bli uppmanade att närvara vid de relevanta organens sammanträden och bistå den delegerade behöriga utanordnaren.
4. Chefer för unionens delegationer som fungerar som utanordnare genom vidaredelegering enligt artikel 17 andra stycket ska besvara varje begäran som den delegerade utanordnaren framställer, på dennes eget initiativ eller, inom ramen för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, på Europaparlamentets begäran.
5. Kommissionen ska se till att vidaredelegeringsbefogenheterna inte är till men för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, i överensstämmelse med artiklarna 142, 143 och 144.”
7.
I artikel 39.1 ska följande stycke läggas till:
”Kommissionens räkenskapsförare ska förbli ansvariga för all förvaltning av EUF:s medel, även transaktioner som avser EUF-medel som vidaredelegerats till chefer för unionens delegationer.”
8.
Artikel 54 ska ändras på följande sätt:
a)
Följande punkt ska införas:
”2a Vid vidaredelegering till cheferna för unionens delegationer ska den delegerade utanordnaren ansvara för utformningen av de interna förvaltnings- och kontrollsystem som används samt för deras effektivitet och ändamålsenlighet. Cheferna för unionens delegationer ska ansvara för att dessa system inrättas och fungerar korrekt enligt de instruktioner som ges av den delegerade utanordnaren, samt ansvara för förvaltningen av de medel och de operativa åtgärder som de ansvarar för inom delegationen. Innan de tillträder sin tjänst ska de fullfölja särskilda fortbildningskurser om utanordnares uppgifter och ansvar och om förvaltningen av EUF:s medel, i enlighet med artikel 37.3.
Cheferna för unionens delegationer ska rapportera om sina skyldigheter i överensstämmelse med första stycket i denna punkt i enlighet med artikel 38a.3.
Varje år ska cheferna för unionens delegationer tillhandahålla den delegerade utanordnaren en förklaring om de interna förvaltnings- och kontrollsystemen inom deras delegation samt om förvaltningen av sådan verksamhet som vidaredelegerats till dem och resultatet av denna så att utanordnaren ska kunna sammanställa sin förklaring i enlighet med artikel 38.”
b)
Följande punkt ska läggas till:
”4. När chefer för unionens delegationer fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 17 andra stycket ska den särskilda instans för undersökning av finansiella oegentligheter som kommissionen inrättat med stöd av punkt 3 i denna artikel vara behörig i ärenden som avses i punkt 3.
Om denna instans upptäcker systemrelaterade fel ska den överlämna en rapport med sina rekommendationer till utanordnaren, den höga representanten och till den delegerade utanordnaren om denne inte är ifrågasatt samt till internrevisorn.
På grundval av instansens yttrande får kommissionen begära att den höga representanten i egenskap av tillsättningsmyndighet inleder ett förfarande för disciplinåtgärder eller krav på ekonomisk kompensation mot vidaredelegerade utanordnare, om oegentligheterna gäller de befogenheter som vidaredelegerats till dem från kommissionen. I ett sådant fall kommer den höga representanten vidta lämpliga åtgärder i enlighet med tjänsteföreskrifterna för att verkställa beslut om disciplinåtgärder och/eller ekonomisk kompensation enligt kommissionens rekommendation.
Medlemsstaterna ska fullt ut stödja unionen i upprätthållandet av skyldigheter enligt artikel 22 i tjänsteföreskrifterna för tillfälligt anställda, på vilka artikel 2 e i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna tillämpas.”
9.
I artikel 89 ska följande punkt läggas till:
”Vid intern revision av Europeiska utrikestjänsten ska chefer för unionens delegationer som fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 17 andra stycket omfattas av de kontrollbefogenheter som kommissionens internrevisor har vad gäller den ekonomiska förvaltning som vidaredelegerats till dem.”
10.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 144a
Utrikestjänsten ska fullt ut omfattas av de förfaranden som föreskrivs i artiklarna 142, 143 och 144. Utrikestjänsten ska fullt ut samarbeta med de institutioner som är involverade i förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, och vid behov tillhandahålla all nödvändig tilläggsinformation, även genom att närvara vid de relevanta organens sammanträden.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Luxemburg den 11 april 2011.