РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 април 2012 година
за удължаване на срока, посочен в член 114, параграф 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по отношение на нотифицираните от Кралство Швеция на основание член 114, параграф 5 от ДФЕС национални разпоредби относно максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете
(нотифицирано под номер C(2012) 2461)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/230/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 17 октомври 2011 г. Кралство Швеция уведоми Комисията в съответствие с член 114, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), че възнамерява да въведе национални разпоредби за намаляване на допустимото съдържание на кадмий във фосфатните торове до не повече от 46 грама кадмий на тон фосфор (еквивалентно на 20 mg Cd/kg P2O5). Посочените мерки се явяват дерогация от Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. относно торовете (1) и с тях максималното ниво от 100 грама кадмий на тон фосфор (еквивалентно на 44 mg Cd/kg P2O5) ще бъде намалено, за което вече е дадена дерогация на Кралство Швеция.
1. Член 114, параграфи 5 и 6 от ДФЕС
(2)
Член 114, параграфи 5 и 6 от ДФЕС предвижда:
„5. […] ако след приемането от Европейския парламент и Съвета, от Съвета или от Комисията на мярка за хармонизиране държава членка счете за необходимо да въведе национални разпоредби, основаващи се на нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на тази държава членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, тя уведомява Комисията за предприетите мерки и за основанията за тяхното приемане.
6. В срок от шест месеца след уведомяванията […] Комисията одобрява или отхвърля въпросните национални разпоредби, след като установи дали те представляват или не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите членки и дали препятстват или не препятстват функционирането на вътрешния пазар.
При липса на решение на Комисията в този срок националните разпоредби, посочени в параграфи […] и 5, се считат за одобрени.
Когато това е оправдано поради сложността на въпроса и при липса на опасност за човешкото здраве, Комисията може да уведоми заинтересованата държава членка, че срокът, посочен в настоящия параграф, може да бъде продължен за нов период от шест месеца.“
2. Законодателство на ЕС
(3)
Директива 76/116/ЕИО на Съвета от 18 декември 1975 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно торовете (2) определя изискванията, на които трябва да отговарят торовете, за да бъдат пускани на пазара с обозначението „ЕО тор“.
(4)
В приложение I към Директива 76/116/ЕИО са определени видовете означения и съответстващите им изисквания, т.е. изисквания по отношение на състава, на които трябва да отговаря всеки един тор, за да може да бъде обозначен като „ЕО тор“. Означенията на видовете в този списък са групирани в категории в зависимост от съдържанието на първични хранителни елементи, т.е. елементите азот, фосфор и калий.
(5)
В съответствие с член 7 от Директива 76/116/ЕИО (3) на държавите членки не се позволява да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара на торове, маркирани като „ЕО тор“, които съответстват на изискванията на посочената директива, на основание състав, идентификация, етикетиране и пакетиране.
(6)
С Решение 2002/399/ЕО на Комисията от 24 май 2002 г. относно националните разпоредби, за които Кралство Швеция е извършило уведомяване в съответствие с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО, по отношение на максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете (4) беше предоставена дерогация от Директива 76/116/ЕИО, като се одобряват шведските разпоредби, с които се забранява пускането на шведския пазар на торове, съдържащи повече от 100 грама кадмий на тон фосфор. Тази дерогация се прилагаше до 31 декември 2005 г.
(7)
Директива 76/116/ЕИО беше заменена от Регламент (ЕО) № 2003/2003 относно торовете.
(8)
Член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 гласи, че дерогациите от член 7 от Директива 76/116/ЕИО, които са предоставени от Комисията по предишния член 95, параграф 6 от Договора за ЕО, се тълкуват като дерогации от член 5 от посочения регламент и продължават да пораждат правно действие независимо от влизането в сила на регламента.
(9)
В съображение 15 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 се съобщава, че Комисията ще се заеме с проблема за неумишленото съдържание на кадмий в минералните торове и, когато е целесъобразно, ще изготви предложение за регламент, което ще представи на Европейския парламент и на Съвета. Комисията извърши голяма по обем подготвителна работа, но поради сложността на различните фактори, които трябва да бъдат отчетени, все още не е приела такова предложение.
(10)
Тъй като шведската дерогация е предоставена само до 31 декември 2005 г., Швеция поиска през юни 2005 г. удължаване на съществуващата дерогация. С Решение 2006/347/ЕО на Комисията от 3 януари 2006 г. относно националните разпоредби, за които Кралство Швеция е извършило уведомяване в съответствие с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО, по отношение на максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете (5) на шведските органи се разрешава да запазят националните мерки до прилагането на хармонизирани мерки за кадмия в торовете на равнището на ЕС.
3. Национални разпоредби
(11)
Наредбата за химичните продукти (забрани за боравене, внос и износ) (1998:944) (6) съдържа разпоредби, отнасящи се, inter alia, до максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете, включително означените като ЕО торове. В член 3, параграф 1 е предвидено, че торовете, попадащи в митнически тарифни номера 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 и 31.05 и съдържащи повече от 100 грама кадмий на тон фосфор, не могат да се предлагат за продажба или да се превозват.
(12)
Предвидените национални мерки, нотифицирани в съответствие с член 114, параграф 5 от ДФЕС, биха намалили допустимото съдържание на кадмий във фосфатните торове от сегашното му максимално равнище от 100 грама кадмий на тон фосфор на 46 грама кадмий на тон фосфор (46 mg Cd/kg P, еквивалентни на 20 mg Cd/kg P2O5).
II. ПРОЦЕДУРА
(13)
С писмо от 17 май 2011 г. Кралство Швеция уведоми Комисията, че на основание член 114, параграф 5 от ДФЕС отправя искане за получаване на одобрение за въвеждането на национални разпоредби за намаляване на разрешеното съдържание на кадмий във фосфатните торове до максимална концентрация от 46 грама на тон фосфор. По този начин шведските органи отправят искане за намаляване на съдържанието на кадмий, разрешено с дерогацията, дадена с Решение 2006/347/ЕО.
(14)
С писмо от 17 октомври 2011 г. шведските органи предоставиха допълнителна информация на Комисията, и по-специално текста на действащото национално законодателство, в който са отразени измененията, направени с наредби 2008:255 и 2009:654 (7).
(15)
С писмо от 14 ноември 2011 г. Комисията информира шведските органи, че шестмесечният срок, в който трябва да разгледа въпроса в съответствие с член 114, параграф 6, е започнал да тече на 18 октомври 2011 г.
(16)
С писмо от 17 октомври 2011 г. Комисията уведоми останалите държави членки за отправеното от Швеция искане. Комисията публикува и известие относно искането в Официален вестник на Европейския съюз (8), за да информира останалите заинтересовани страни за националните мерки, които Швеция възнамерява да въведе, както и за основанията, които посочва за тяхното въвеждане. В отговор на това Латвия подкрепи шведското искане. Комисията не получи други коментари.
III. ОЦЕНКА
1. Проверка за допустимост
(17)
Член 114, параграф 5 от ДФЕС се отнася до случаите, в които се нотифицират национални разпоредби във връзка с дадена мярка на ЕС за хармонизиране, когато се предвижда тези национални разпоредби да бъдат въведени след приемането и привеждането в действие на съответната мярка за хармонизиране и новите национални мерки биха били несъвместими с мярката на ЕС за хармонизиране. Националните разпоредби са нотифицирани във връзка с Регламент (ЕО) № 2003/2003, който беше приет на основание предишния член 95 от Договора за ЕО и в който са определени хармонизирани правила относно състава, идентифицирането, етикетирането и опаковането на ЕО торовете. В съответствие с член 5 от посочения регламент на държавите членки не се позволява да въвеждат пречки пред свободното движение на торове на нито едно от посочените основания.
(18)
Освен това съгласно член 114, параграф 5 от ДФЕС е необходимо в основата на уведомяването за планираните национални мерки да стоят нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на нотифициращата държава членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, и то да се придружава от описание на основанията за въвеждането на планираните национални мерки.
(19)
В подкрепа на искането за по-ниска пределна стойност за кадмий във фосфатните торове шведските органи представиха национална оценка на риска и няколко разработки. При тази оценка е взета предвид общата оценка на ЕС на риска от кадмий и кадмиев оксид, направена през 2007 г. в съответствие с Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (9), както и научното становище на Европейския орган за безопасност на храните относно съдържанието на кадмий в храните (10) и стари и нови данни, отнасящи се до оценката на риска за здравето на човека и за околната среда от кадмия в торовете в Швеция. Направената от Швеция оценка на риска е публикувана в Интернет (11).
(20)
Според шведските органи новата оценка на риска показва, че е необходимо да се намали експозицията на кадмий с цел дългосрочно опазване на здравето на населението на Швеция. Експозицията зависи от количеството на погълнатия чрез храната кадмий, основно от растения, и поради това е необходимо да се намали рискът от високи нива на кадмий в земеделските култури. Обработваемите почви в Швеция като цяло са по-киселинни от тези в Централна Европа и поради това специфично положение кадмият е по-лесноусвоим за растенията.
(21)
Освен това намаляването на националната пределна стойност от 100 на 46 грама кадмий на тон фосфор представлява мярка, целяща да намали натрупването на кадмий в почвите, както и риска за водните организми, обитаващи изключително меки води, каквито се срещат в Швеция.
(22)
В светлината на гореизложеното Комисията счита, че подаденото от Кралство Швеция заявление за получаване на одобрение за намаляване на съдържанието на кадмий в торовете до максимално ниво от 46 грама кадмий на тон фосфор е допустимо.
2. Прибягване до член 114, параграф 6, трета алинея от ДФЕС
2.1. Обосновка въз основа на сложността на въпроса
(23)
С цел да подкрепи искането си Швеция е провела нова оценка на риска, която е завършена през януари 2011 г. и в която се сравняват предполагаемите недействащи концентрации (PNEC) за организми, които са представителни за различните компоненти на околната среда, с концентрациите на кадмий в околната среда в Швеция. В уведомлението се прави позоваване и на няколко разработки, предоставени в рамките на предишни искания, подадени до Комисията в съответствие с член 114, параграф 4 от Договора, както и на оценката на ЕС за риска от кадмий и кадмиев оксид.
(24)
PNEC за сладки води зависи от твърдостта на водата. Тъй като в Швеция има изключително меки сладки води, се очаква, че до токсичност за водните организми ще се стига при по-ниска концентрация на кадмий в сравнение с други части на Европа. Поради това шведските органи считат, че е вероятно водните организми във водите в Швеция да са като цяло по-чувствителни към допълнителния кадмий в сравнение с тези от водите в Централна и Южна Европа.
(25)
Резултатите от мониторинговите програми за повърхностните води в Швеция през 2006 и 2009 г. сочат, че около 1 % от езерата и 7 % от крайбрежните води имат съдържание на кадмий, по-високо от стойностите на PNEC. В проведен през 2008 г. преглед се заключава, че мерките за намаляване на емисиите са довели при повечето метали до значително по-ниски концентрации във водните организми, но положението по отношение на кадмия е по-неясно. Наблюдаваната през последните години тенденция към засилено въздействие върху имунната система на рибите (шарен ликод) изглежда има връзка с увеличените концентрации на кадмий в рибите. През 2011 г. е изготвен нов доклад с цел описание на бъдещите тенденции във връзка с кадмия в обработваемите земи и земеделските култури и оценка на концентрациите за следващите 100 години, като резултатите са използвани за моделиране на най-неблагоприятния сценарий за оценка на риска за водните организми, обитаващи води в близост до терени, на които са използвани торове, през следващите 100 години.
(26)
В своята оценка шведските органи заключават, че в по-дългосрочен план е възможно да съществува увеличен риск за водните организми, обитаващи изключително меки води (с твърдост под 5 mg CaCO3/l). До това положение обаче е вероятно да се стигне само при малките поточета, при които има слабо разреждане на отточната вода от обработваемата земя. Шведските органи не са установили други рискове за околната среда вследствие на използването на кадмий в торовете.
(27)
С оглед на сложността на отношенията при преноса на кадмий чрез фосфатни торове, възможното му натрупване и рисковете за околната среда, както вече беше показано по време на оценката на сходни искания за дерогации от Австрия, Финландия и Чешката република, както и при предишни искания на Швеция, Комисията поиска от Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС) становище относно цялостното качество на шведската оценка на риска, евентуалните ѝ по-съществени недостатъци, уместността на проучваните сценарии и на направените допускания, както и относно надеждността и валидността на заключенията относно установените рискове за околната среда.
(28)
НКРЗОС прие своето становище на 27 февруари 2012 г. (12) НКРЗОС заключи, че изготвеният от шведските органи доклад за оценка на риска е с добро научно качество, проучените сценарии като цяло са уместни, а повечето от използваните в тях стойности на параметри са приемливи. НКРЗОС обаче счита, че някои изявления и/или допускания в доклада не са подплатени с достатъчно доказателства. Например при констатациите, представени в мониторинговите проучвания на рибите, се приема наличието на причинно-следствена връзка, която не е доказана. Друг пример е важното (ключово за оценката на риска) допускане на коефициент на разреждане ½, който се използва за изчисляване на концентрацията на кадмий в повърхностните води на потоците. Не са представени научни доказателства или обосновка в подкрепа на такава стойност на коефициента. НКРЗОС отбелязва също така, че при някои сценарии са използвани най-лошите възможни условия. Например при изчисленията за прилагане на фосфати върху земеделските земи се използва ниво на прилагане, което в действителност е характерно за по-малко от 25 % от почвите в Швеция. Изчисленията за концентрацията в повърхностните води на потоците след оттичане изглеждат проблемни, а предложените нива не отговарят на измерените концентрации, посочени на други места в доклада. Използваните в шведската оценка на риска PNEC са предложените в доклада на ЕС за оценката на риска от кадмий и поради това могат да бъдат подкрепени от НКРЗОС. Поради това представените съотношения за охарактеризиране на риска (СОР) зависят само от оценката на експозицията, т.е. от прогнозните концентрации на кадмия в повърхностните води в Швеция. Последните зависят от коефициента на разреждане почва/поток, за който не са посочени доказателства. НКРЗОС изразява несъгласие също така с допускането, че няма адсорбция на кадмия в почвата. Такава ситуация възниква, само ако почвата е вече силно замърсена, като нетна адсорбция не възниква в състояние на равновесие, а случаят в Швеция не е такъв. В шведския доклад се допуска също така, че няма адсорбция на кадмия в почвата на дълбочина над 30 cm, а случаят отново не е такъв. Поради това НКРЗОС не подкрепя резултатите, представени от шведските органи за потоците, които са единственият компонент на околната среда, за който шведските органи са установили наличие на рискове.
(29)
Въпреки това НКРЗОС припомня по-раншната оценка на CSTEE от 2002 г., в която се прави прогнозата, че се очаква концентрациите на кадмия в почвата да не се увеличат в повечето европейски почви при граница от 46 mg Cd/kg P. НКРЗОС потвърждава, че тази оценка все още е защитима, включително за шведските земеделски почви, и отбелязва, че калкулацията е на база принципа за запазване на текущото положение, а не въз основа на оценка на риска, като проведената от шведските органи с оглед на сегашните им мотиви.
(30)
Въпреки че в становището си от 27 февруари 2012 г. НКРЗОС заключи, че изготвеният от шведските органи доклад за оценка на риска е с добро научно качество и съдържа нови и имащи отношение данни, продължава да съществува известна несигурност относно някои ключови допускания, използвани от шведските органи за заключението им, че съществува риск за водните организми в малките потоци в Швеция. В това отношение е необходимо допълнително изясняване на информацията от страна на шведските органи, за да може Комисията да заеме окончателната си позиция.
2.2. Липса на опасност за човешкото здраве
(31)
В своята обосновка шведските органи са установили рискове за чувствителните групи от населението (диабетици и страдащи от остеопороза и недостиг на желязо). Тези рискове се причиняват от дългосрочна експозиция на кадмий чрез хранителния режим. Поради това няма опасност за здравето на човека, която да е свързана с евентуално решение за удължаване на оценката на положението в Швеция с допълнителен срок от шест месеца. Допълнителният срок ще даде възможност на Комисията да вземе предвид допълнителните пояснения, които ще бъдат предоставени от шведските органи, при взимане на окончателното си решение.
(32)
Въз основа на гореизложеното Комисията счита, че условията, определени в член 114, параграф 6, трета алинея, са спазени, за да може да прибегне до възможността за удължаване на шестмесечния срок, в рамките на който трябва да одобри или отхвърли националните разпоредби, нотифицирани от Швеция.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
В светлината на гореизложеното може да се заключи, че искането на Кралство Швеция за въвеждане на национални разпоредби по дерогация от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2003/2003 е допустимо.
(34)
С оглед на сложността на въпроса и при липсата на доказателства, свидетелстващи за опасност за човешкото здраве, произтичаща от приемането на настоящото решение, Комисията обаче счита, че е оправдано да удължи срока, посочен в член 114, параграф 6, първа алинея от ДФЕС, с допълнителен период, изтичащ на 18 октомври 2012 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На основание член 114, параграф 6, трета алинея от ДФЕС срокът за одобряване или отхвърляне на планираните национални разпоредби относно кадмия в торовете, нотифицирани от Кралство Швеция на 17 октомври 2011 г. в съответствие с член 114, параграф 5 от ДФЕС, се удължава до 18 октомври 2012 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 18 април 2012 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 18 april 2012
om förlängning av den period som avses i artikel 114.6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller de nationella bestämmelser om högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel som Konungariket Sverige anmält i enlighet med artikel 114.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
[delgivet med nr C(2012) 2461]
(Endast den svenska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2012/230/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114.6, och
av följande skäl:
I. BAKGRUND
(1)
Den 17 oktober 2011 underrättade Konungariket Sverige i enlighet med artikel 114.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget) kommissionen om sin avsikt att införa nationella bestämmelser om en sänkning av den tillåtna halten av kadmium i fosforgödselmedel till en största tillåtna halt på 46 gram kadmium per ton fosfor (eller 20 mg Cd/kg P2O5). Åtgärderna skulle skilja sig från Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (1) och minska den största tillåtna halten på 100 gram kadmium per ton fosfor (eller 44 mg Cd/kg P2O5) för vilket ett undantag redan hade beviljats Konungariket Sverige.
1. Artikel 114.5 och 114.6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
(2)
I artikel 114.5 och 114.6 i fördraget föreskrivs följande:
”5. [… O]m en medlemsstat efter det att Europarlamentet och rådet, rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att införa nationella bestämmelser grundade på nya vetenskapliga belägg med anknytning till miljöskydd eller arbetsmiljöskydd för att lösa ett problem som är specifikt för den medlemsstaten och som har uppkommit efter beslutet om harmoniseringsåtgärden, ska medlemsstaten underrätta kommissionen om de planerade bestämmelserna samt om skälen för att införa dem.
6. Kommissionen ska inom sex månader efter en sådan anmälan […] godkänna eller förkasta de ifrågavarande nationella bestämmelserna sedan den konstaterat huruvida dessa utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna samt huruvida de kommer att utgöra ett hinder för den inre marknadens funktion.
Om kommissionen inte fattar beslut inom denna period ska de nationella bestämmelser som avses i punkterna […] 5 anses godkända.
Om det är berättigat på grund av frågans komplexitet och om det inte finns någon fara för människors hälsa, får kommissionen meddela den berörda medlemsstaten att den period som avses i denna punkt kan förlängas med ytterligare högst sex månader.”
2. EU-lagstiftning
(3)
I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (2) angavs de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden under beteckningen ”EG-gödselmedel”.
(4)
I bilaga I till direktiv 76/116/EEG angavs typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, som alla gödselmedel måste uppfylla för att få betecknas som ”EG-gödselmedel”. Typbeteckningarna i förteckningen var ordnade i kategorier efter deras halt av huvudnäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium.
(5)
Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG (3) fick medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyllde bestämmelserna i direktivet.
(6)
I kommissionens beslut 2002/399/EG av den 24 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (4) beviljades ett undantag från direktiv 76/116/EEG, och de svenska bestämmelser som förbjöd utsläppande på den svenska marknaden av gödselmedel som innehåller mer än 100 gram kadmium per ton fosfor godkändes. Detta undantag var tillämpligt till och med den 31 december 2005.
(7)
Direktiv 76/116/EEG har ersatts av förordning (EG) nr 2003/2003 om gödselmedel.
(8)
Enligt artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 ska undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt f.d. artikel 95.6 i EG-fördraget betraktas som undantag från artikel 5 i förordningen och ska fortsätta att tillämpas trots att förordningen trätt i kraft.
(9)
I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om oavsiktligt kadmiuminnehåll i mineralgödselmedel, och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet. Kommissionen har utfört omfattande förberedelser, men på grund av de komplexa faktorer som måste tas i beaktande har den ännu inte antagit något förslag.
(10)
Eftersom Sveriges undantag bara gällde till och med den 31 december 2005 ansökte Sverige i juni 2005 om en förlängning av det befintliga undantaget. Enligt kommissionens beslut 2006/347/EG av den 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (5) får de svenska myndigheterna bibehålla de nationella bestämmelserna fram till dess att harmoniserade bestämmelser om kadmium i gödselmedel tillämpas på EU-nivå.
3. Nationella bestämmelser
(11)
Förordningen om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter (SFS 1998:944) (6) innehåller bestämmelser om bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel, vilket även omfattar EG-märkta gödselmedel. Enligt 3§ första stycket får gödselmedel som omfattas av tulltaxenummer 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 och 31.05 och som innehåller högre halt av kadmium än 100 gram per ton fosfor inte saluföras eller överlåtas.
(12)
Genom den planerade nationella åtgärd som anmälts enligt artikel 114.5 i fördraget skulle den största tillåtna halten av kadmium i fosforgödselmedel sänkas från nuvarande 100 gram kadmium per ton fosfor till 46 gram kadmium per ton fosfor (46 mg Cd/kg P eller 20 mg Cd/kg P2O5).
II. FÖRFARANDE
(13)
I en skrivelse av den 17 maj 2011 ansökte Konungariket Sverige i enlighet med artikel 114.5 i fördraget hos kommissionen om godkännande att införa nationella bestämmelser om sänkning av den största tillåtna halten kadmium i fosforgödselmedel till 46 gram per ton fosfor. De svenska myndigheterna ansöker alltså om att få sänka den kadmiumhalt som är tillåten enligt undantaget i beslut 2006/347/EG.
(14)
I en skrivelse av den 17 oktober 2011 ingav de svenska myndigheterna ytterligare upplysningar till kommissionen i form av texten till gällande nationell lagstiftning i lydelsen enligt förordningarna 2008:255 och 2009:654 (7).
(15)
I en skrivelse av den 14 november 2011 underrättade kommissionen de svenska myndigheterna om att sexmånadersperioden för dess granskning enligt artikel 114.6 inleddes den 18 oktober 2011.
(16)
I en skrivelse av den 17 oktober 2011 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Sveriges ansökan. Kommissionen tillkännagav dessutom ansökan i Europeiska unionens officiella tidning (8) för att upplysa andra berörda parter om de nationella bestämmelser som Sverige har för avsikt att införa samt om anförda skäl. Som svar på detta uttryckte Lettland sitt stöd för den svenska ansökan. Inga andra synpunkter inkom till kommissionen.
III. BEDÖMNING
1. Bedömning av huruvida ärendet kan tas upp till sakprövning
(17)
Artikel 114.5 i fördraget rör ärenden där nationella bestämmelser anmäls i samband med en harmoniseringsåtgärd på EU-nivå, där nationella åtgärder ska införas efter det att harmoniseringsåtgärden antagits och genomförts och där en ny nationell åtgärd skulle vara oförenlig med EU-harmoniseringsåtgärden. De nationella bestämmelserna anmäldes i samband med förordning (EG) nr 2003/2003, vars rättsliga grund var f.d. artikel 95 i EG-fördraget, som innehåller harmoniserade regler om EG-gödselmedels sammansättning, identifiering, märkning och förpackning. Enligt artikel 5 i den förordningen får medlemsstaterna inte införa hinder för den fria rörligheten för gödselmedel av någon av de anledningarna.
(18)
Enligt artikel 114.5 i fördraget krävs dessutom att anmälan av planerade nationella åtgärder måste bygga på nya vetenskapliga belägg med anknytning till miljöskydd eller arbetsmiljöskydd för att lösa ett problem som är specifikt för den medlemsstaten och som har uppkommit efter beslutet om harmoniseringsåtgärden, och anmälan ska åtföljas av skälen för att införa de planerade nationella åtgärderna.
(19)
De svenska myndigheterna har lämnat in en nationell riskbedömning och ett antal undersökningar till stöd för sin ansökan om ett lägre gränsvärde för kadmium i fosfathaltiga gödselmedel. Här beaktas EU:s allmänna riskbedömning av kadmium och kadmiumoxid som gjordes 2007 i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (9), ett vetenskapligt yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet om kadmium i livsmedel (10) samt gamla och nya uppgifter rörande bedömningen av riskerna för miljön och människors hälsa på grund av kadmium i gödselmedel i Sverige. Den svenska riskbedömningen har lagts ut på internet (11).
(20)
Enligt de svenska myndigheterna visar den nya riskbedömningen att exponeringen för kadmium måste minskas för att skydda den svenska folkhälsan på lång sikt. Exponeringen beror på intag av kadmium i livsmedel, främst växter, och därför måste risken för höga kadmiumhalter i grödor minskas. Den svenska åkermarken är i allmänhet surare än i Centraleuropa, vilket gör kadmium mer tillgängligt för växter.
(21)
Att sänka det nationella gränsvärdet på 100 gram kadmium per ton fosfor till 46 gram kadmium per ton fosfor är dessutom en åtgärd som minskar ansamlingen av kadmium i marken och därigenom riskerna för vattenlevande organismer i de mycket mjuka vatten som finns i Sverige.
(22)
Därför anser kommissionen att Konungariket Sveriges ansökan om godkännande av sänkt största tillåtna halt av kadmium i gödselmedel till 46 gram kadmium per ton fosfor kan tas upp till sakprövning.
2. Åberopande av artikel 114.6 tredje stycket i fördraget
2.1 Motivering på grund av frågans komplexitet
(23)
Till stöd för sin ansökan har Sverige utfört en ny riskbedömning, färdig i januari 2011, som jämför uppskattad nolleffektkoncentration för organismer som är representativa för olika miljönischer med kadmiumhalten i den svenska miljön. I ansökan hänvisas det också till vissa undersökningar som tillhandahållits vid de tidigare ansökningarna till kommissionen i enlighet med artikel 114.4 i fördraget samt till EU:s riskbedömning av kadmium och kadmiumoxid.
(24)
Den uppskattade nolleffektkoncentrationen för sötvatten beror på hårdheten. Eftersom Sverige har mycket mjukt sötvatten, förväntas toxicitet för vattenlevande organismer inträda vid lägre kadmiumhalter än i andra delar av Europa. De svenska myndigheterna anser därför att det är sannolikt att vattenlevande organismer i svenska vattendrag i allmänhet är känsligare för höga kadmiumhalter än i vattendrag i Central- och Sydeuropa.
(25)
Resultat av övervakningsprogram i svenska ytvattendrag 2006 och 2009 visar att omkring 1 % av sjöarna och 7 % av kustvattnen hade högre kadmiumkoncentrationer än den uppskattade nolleffektkoncentration. En översyn 2008 visade att utsläppsbegränsande åtgärder lett till betydligt lägre halter av de flesta metaller i vattenlevande organismer, men läget för kadmium är mindre tydligt. En tendens till ökande effekter på immunsystemet hos fisk (tånglake) under den senaste åren förefaller samvariera med ökad halter av kadmium i fisk. En ytterligare rapport lades fram 2011 i syfte att beskriva framtida tendenser i fråga om kadmium i åkermark och grödor och skatta koncentrationerna om 100 år, varefter resultaten använts i värstafallsmodellering för att skatta risken för vattenlevande organismer i de vattendrag som ligger nära gödslade åkrar 100 år framåt.
(26)
De svenska myndigheterna finner i sin bedömning att det kan föreligga ökad risk för organismer som lever i mycket mjukt vatten (med en hårdhet på mindre än 5 mg CaCO3/l) på lång sikt. Detta är dock bara sannolikt i små bäckar med låg utspädning av avrinningsvatten från jordbruksmark. De svenska myndigheterna har inte utpekat några andra miljörisker på grund av kadmium i gödselmedel.
(27)
Med tanke på de komplexa förhållandena mellan kadmiumtillförsel genom fosfatgödselmedel, eventuell ansamling och miljörisker, vilket redan framkommit vid bedömningen av liknande ansökningar om undantag från Österrike, Finland och Tjeckien samt Sveriges tidigare ansökningar, bad kommissionen vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker yttra sig om den övergripande kvaliteten på den svenska riskbedömningen, eventuella väsentliga brister, lämpligheten i de scenarierna och antagandena samt slutsatsernas tillförlitlighet och giltighet för de utpekade miljöriskerna.
(28)
Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker antog sitt yttrande den 27 februari 2012 (12). Kommittén finner att de svenska myndigheternas riskbedömningsrapport är av god vetenskaplig kvalitet och att scenarierna i den i allmänhet är lämpliga och att de flesta parametrar som används i scenarierna är godtagbara. Kommittén anser dock att ett antal påståenden och antaganden i rapporten inte är tillräckligt väl underbyggda. Exempelvis antas i iakttagelserna i fiskövervakningsstudierna ett orsakssamband som inte är bevisat. Ett annat exempel är det viktiga antagandet (centralt för riskbedömningen) om en utspädning med faktorn 1/2 som används för att beräkna kadmiumkoncentrationen i ytvattnet i bäckar. Något vetenskapligt underlag eller någon motivering ges inte till stöd för denna faktor. Kommittén noterar vidare att i några scenarier användes villkor från värsta tänkbara fall. Till exempel används för beräkningarna av fosfatanvändning på jordbruksmark gödslingsintensiteter som faktiskt gäller mindre än 25 % av den svenska marken. Beräkningen av ytvattenkoncentrationer i bäckarna efter avrinning och de antagna halterna stämmer inte med de uppmätta koncentrationer som anges på annat håll i rapporten. De uppskattade nolleffektkoncentrationer som används i rapporten är desamma som i EU:s riskbedömningsrapport om kadmium, varför kommittén kan ställa sig bakom dem. De uppgivna riskkarakteriseringskvoterna beror alltså helt på bedömningen av exponering, dvs. de förutspådda kadmiumkoncentrationerna i ytvatten i Sverige. De beror i sin tur på den obestyrkta utspädningsfaktorn för mark och bäckar. Kommittén instämmer inte heller i antagandet att ingen adsorption av kadmium äger rum i marken. Så är fallet enbart om marken redan är starkt förorenad och ingen nettoadsorption sker vid ett fortvarighetstillstånd, vilket inte är fallet i Sverige. I den svenska rapporten antas det också att inget kadmium adsorberas i mark djupare än 30 cm, vilket inte heller är korrekt. Kommittén ställer sig därför inte bakom de svenska myndigheternas resultat för bäckar, vilket är den enda miljönisch för vilken de svenska myndigheterna utpekat risker.
(29)
Kommittén erinrar dock om den tidigare bedömningen som vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö utförde 2002, där det bedömdes att kadmiumhalterna i mark inte torde öka i de flesta europeiska jordarter med en gräns på 46 mg Cd/kg P. Kommittén bekräftar att det antagandet fortfarande är försvarligt, även för svensk jordbruksmark, och påpekar att härledningen byggde på ett principiellt antagande om oförändrat läge, inte på en riskbedömning som den som de svenska myndigheterna fogat till sin nu aktuella ansökan.
(30)
Även om kommittén i sitt yttrande av den 27 februari 2012 finner de svenska myndigheternas riskbedömningsrapport hålla god vetenskaplig kvalitet och innehålla nya, relevanta uppgifter, kvarstår dock viss oklarhet om vissa centrala antaganden som de svenska myndigheterna gjort för att konstatera att det finns en risk för vattenlevande organismer i små vattendrag i Sverige. Kommissionen behöver i detta avseende ytterligare förtydliganden från de svenska myndigheterna för att slutligt kunna ta ställning.
2.2 Ingen fara för människors hälsa
(31)
I sin motivering framhåller de svenska myndigheterna risker för känsliga befolkningsgrupper (personer som lider av diabetes, osteoporos eller järnbrist). Dessa risker beror på långvarig exponering för kadmium i kosten. Ingen fara för människors hälsa kan dock uppstå på grund av ett beslut att förlänga bedömningen av det svenska läget med ytterligare sex månader. Tack vare denna ytterligare tid kan kommissionen ta hänsyn till ytterligare förtydliganden från de svenska myndigheterna innan något slutligt beslut fattas.
(32)
Med anledning av ovanstående anser kommissionen att villkoren i artikel 114.6 tredje stycket är uppfyllda, vilket innebär att kommissionen kan förlänga den sexmånadersperiod som den har på sig att godkänna eller förkasta de nationella bestämmelser som Sverige har anmält.
IV. SLUTSATSER
(33)
Med ledning av det ovan anförda kan det konstateras att Konungariket Sveriges ansökan om att införa nationella bestämmelser som avviker från förordning (EG) nr 2003/2003 kan tas upp till sakprövning.
(34)
Med tanke på frågans komplexitet och eftersom det inte skulle uppstå några risker för människors hälsa om det här beslutet antas, anser kommissionen att det är motiverat att förlänga den period som avses i artikel 114.6 första stycket i fördraget till den 18 oktober 2012.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I enlighet med artikel 114.6 tredje stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt förlängs perioden för att godkänna eller förkasta de planerade nationella bestämmelser om kadmium i gödselmedel som Konungariket Sverige anmälde den 17 oktober 2011 i enlighet med artikel 114.5 i fördraget till den 18 oktober 2012.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Konungariket Sverige.
Utfärdat i Bryssel den 18 april 2012.