РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2010 година
относно държавна помощ № C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 и N 70/08), която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на предприятието „Cantiere Navale De Poli“
(нотифицирано под номер C(2010) 7253)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/197/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писма от 6 юни 2007 г., 24 септември 2007 г. и 6 февруари 2008 г. Италия уведоми за исканията за удължаване на тригодишния срок за предаване на четири кораба от типа химикаловоз (наречени C 241, C 242, C 243 и C 244), които е трябвало да бъдат построени в корабостроителницата „Cantiere Navale De Poli“ (наричана по-долу „De Poli“ или „корабостроителницата“) (2). По-специално, Италия поиска удължаване на срока за предаване с 8 месеца за кораб C 241, с 6 месеца за кораб C 242, с 9 месеца за кораб C 243 и с 10 месеца за кораб C 244.
(2)
Уведомленията се отнасят до помощите, отпуснати от Италия на „De Poli“ по силата на националната схема за помощи N 59/2004, одобрена от Комисията на 19 май 2004 г. (3) на основание Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 г. относно временен защитен механизъм за корабостроенето (4), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (5) (наричани по-долу „италианската схема“ и „регламентът за временния защитен механизъм“).
(3)
С писма от 31 юли 2007 г., 31 август 2007 г., 7 септември 2007 г., 12 ноември 2007 г. и 25 януари 2008 г. Италия предостави на Комисията допълнителна информация, свързана с уведомленията.
(4)
С писмо от 16 април 2008 г. Комисията съобщи на италианските власти решението да започне процедурата по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (6) по отношение на представените искания за удължаване на срока. Решението на Комисията за започване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Заинтересованите страни бяха приканени да представят своите мнения в тази връзка.
(5)
Италия представи мнението си относно решението за започване на процедурата с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Комисията получи мнението на „De Poli“ също с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Италия предостави допълнителна информация с писмо от 30 юни 2008 г., регистрирано в същия ден, и с писмо от 29 октомври 2008 г., регистрирано на 3 ноември 2008 г.
(6)
С писмо от 15 юли 2008 г., регистрирано на 22 юли 2008 г., Италия поиска второ удължаване на срока за предаване на два от химикаловозите, а именно: до 30 септември 2008 г. за кораб С 242 и до 30 септември 2008 г. за кораб С 244.
(7)
С писмо от 20 януари 2009 г., регистрирано на 22 януари 2009 г., Италия поиска трето удължаване на срока за предаване, а именно: до 31 декември 2008 г. за кораб С 242 и до 28 февруари 2009 г. за кораб С 243. С писмо от 14 април 2009 г., регистрирано на 15 април 2009 г., Италия поиска още едно (четвърто по ред) удължаване на срока за предаване, а именно: до 30 юни 2009 г. за кораб С 242, до 30 септември 2009 г. за кораб С 243 и до 30 ноември 2009 г. за кораб С 244.
(8)
С писмо от 8 май 2009 г., регистрирано в същия ден, Комисията поиска от Италия допълнителна информация, а на 12 юни 2009 г. изпрати писмо за напомняне. Италия отговори с писмо от 23 септември 2009 г. (8), с което информира Комисията единствено за факта, че „De Poli“ е билa допуснатa до споразумение с кредиторите (9).
(9)
С писмо от 28 януари 2010 г., регистрирано на 1 февруари 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242 и C 243 (10).
(10)
С електронно писмо от 2 март 2010 г. Комисията поиска от Италия да поясни статуса на уведомленията относно кораби C 241 и C 244.
(11)
С електронно писмо от 10 юни 2010 г., регистрирано на 17 юни 2010 г., Италия информира Комисията, че кораб С 241 е бил завършен на 31 август 2008 г. и предаден на 3 ноември 2008 г., и че уведомлението за искане за отлагане на срока за предаване за този кораб не е било оттегляно.
(12)
С писмо от 16 юни 2010 г., регистрирано на 28 юни 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораб C 244.
II. КОНТЕКСТ
(13)
Изложените по-долу факти се отнасят единствено за кораб С 241, тъй като Италия оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244.
(14)
Предприятието „De Poli“ е италианска корабостроителница, намираща се на остров Pellestrina (Венеция), която през 90-те години на миналия век се специализира в строенето на плавателни съдове за превоз на химически продукти и танкери. През 2007 г. в корабостроителницата работят 320 служители, в това число и подизпълнителите, а реализираният годишен обем на продажбите е равен на 70 млн. EUR. На 11 февруари 2010 г. италианският компетентен съдия утвърди споразумението с кредиторите относно корабостроителницата (11).
(15)
На 28 януари 2005 г. дружеството „Arcotur S.r.l.“ възлага на корабостроителницата „De Poli“ строежа на кораб С 241. Съгласно договора корабът С 241 притежава следните технически спецификации: обща дължина 125 m, най-голяма широчина 19 m, пълна товароносимост близо 7 300 t и скорост 15 възела при мощност, равна на 85 % от максималната непрекъсната мощност. В договора за продажба крайният срок за предаване на кораба C 241 на купувача „Arcotur S.r.l.“ е определен за 31 декември 2007 г. при обща цена 30 млн. EUR.
(16)
На 26 май 2006 г. корабостроителницата поръчва на един доставчик (наричан по-долу „доставчика“) редуктора за кораба, като доставчикът потвърждава поръчката със срок на доставка 3 септември 2007 г. Според предоставената от „De Poli“ информация, редукторът за кораб С 241 е специален модел с уникални характеристики, който се различава по редица технически аспекти от стандартния модел, произвеждан от същия доставчик.
(17)
На 6 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ (бивше „Arcotur S.r.l.“) и корабостроителницата „De Poli“ изменят подписания на 28 януари 2005 г. договор, като променят параметрите на поръчания кораб С 241 по следния начин: обща дължина 112 m, най-голяма широчина 16,8 m, пълна товароносимост 5 300 t, с което цената се свежда до 23 млн. EUR.
(18)
На 20 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ преотстъпва договора за строителството на кораб С 241 на дружеството „Elbana di Navigazione S.p.A.“.
(19)
На определения за 3 септември 2007 г. срок за доставка, поръчаният на 26 май 2006 г. редуктор не е готов. С писмо от 23 октомври 2007 г. доставчикът информира „De Poli“, че поради недостига на суровини на пазара и произтичащото от него забавяне на доставките от страна на поддоставчиците редукторът не може да бъде произведен навреме. На 18 януари 2008 г. доставчикът потвърждава, че срокът за доставка на редуктора се изтегля за февруари 2008 г., т.е. шест месеца по-късно в сравнение с първоначалния срок.
(20)
Поради това италианските власти искат удължаване на срока за предаване на кораб С 241 до 31 август 2008 г., т.е. удължаване с осем месеца на предвидения в договора срок за предаване на кораба (31 декември 2007 г.).
(21)
Въз основа на получената информация Комисията заключава, че корабът С 241 е предаден на 3 ноември 2008 г. (12)
III. ПОМОЩТА
(22)
В регламента за временния защитен механизъм (13) са установени временни и извънредни мерки с цел да се подпомогнат корабостроителниците в Съюза, упражняващи дейност в секторите, които навремето са тежко засегнати от нелоялната корейска конкуренция (14).
(23)
В регламента за временния защитен механизъм отпускането на преки помощи се счита за съвместимо с вътрешния пазар до 6 % от стойността преди помощта (15) в подкрепа на договори за строеж на някои категории търговски кораби (контейнеровози, химикаловози, танкери и газовози (16)) при следните условия: ако корейска корабостроителница се съревновава за възлагането на договора, като предлага по-ниска цена (17), ако окончателният договор е сключен преди изтичането на срока на действие на регламента (31 март 2005 г.) (18) и ако плавателният съд е предаден в рамките на три години след подписването на окончателния договор (19).
(24)
С член 2, параграф 4 от регламента за временния защитен механизъм се дава възможност на Комисията да разрешава удължаване на крайния срок от три години за предаването, „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(25)
През май 2004 г. въз основа на регламента за временния защитен механизъм Комисията одобри италианската схема за помощи за корабостроителниците (20), в която са предвидени условия, съответстващи на посочените по-горе условия в регламента. По-специално в италианската схема се предвижда отпускането на помощи до 6 % от стойността на договора преди помощта в подкрепа на плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, и възможността за удължаване на крайния срок от страна на Комисията, само „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“ (параграф 29 от италианската схема).
(26)
На 31 януари 2005 г. корабостроителницата „De Poli“ представи на италианските власти заявление за отпускане на помощта, предвидена в посочената схема, във връзка със строителството на кораба С 241 в размер от 1,3 млн. EUR.
(27)
На 25 януари 2008 г.„De Poli“ поиска срокът за предаване на кораба С 241 да се удължи от 31 декември 2007 г. до 31 август 2008 г.
(28)
Италианските власти потвърждават, че помощта не е била предоставена и отбелязват, че по силата на решението от 21 октомври 2008 г. (21), с което Комисията обявява допълнителния бюджет от 10 млн. EUR за италианската схема за несъвместим с вътрешния пазар, понастоящем няма достатъчно средства за отпускането на такава помощ.
IV. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(29)
В решението за започване на процедура Комисията изразява съмнение, че обстоятелствата, които според италианските власти и корабостроителницата „Dе Poli“ оправдават закъснялото предаване на кораба С 241 (както и на корабите C 242, C 243 и C 244, които не са предмет на настоящата оценка), могат да бъдат определени като „забавяния, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(30)
Макар че се отнасят за всичките четири кораба (C 241, C 242, C 243 и C 244), изразените в решението за започване на процедура съмнения остават при оценката, свързана единствено с кораба С 241.
(31)
В решението Комисията си задава на първо място въпроса дали сключените с дружеството „Arcoin S.p.A.“ договори са окончателни и дали не представляват по-скоро начин за „De Poli“ да си осигури спазването на крайния срок за допустимост на помощите и едва по-късно да намери окончателни купувачи.
(32)
На второ място Комисията изразява съмнение дали прехвърлянето на договорите за продажба между корабособствениците не е само по себе си една от причините за забавянето при предаването.
(33)
На трето място Комисията предполага, че корабостроителницата „De Poli“ е приела поръчки, които надвишават действителния ѝ производствен капацитет, тъй като в периода 2005-2008 г. тя е планирала строителството на 18 плавателни съда, от които половината е трябвало да бъдат построени на двата основни стапела, а другата половина в един по-малък обект.
(34)
Накрая, Комисията изразява съмнението, че предполагаемите закъснения при доставката на компоненти от основно значение са били действително непредвидими, както твърдят италианските власти, и предполага, че по-скоро става дума за обичайни търговски рискове, които една добросъвестна корабостроителница би трябвало да предвиди в работния си план. По-специално, Комисията смята, че „De Poli“ е можела да увеличи риска от забавяне, поръчвайки прекалено късно някои от компонентите за корабите.
(35)
Що се отнася до кораба С 241, в мненията си относно решението за започване на процедура от 16 юни 2008 г. италианските власти твърдят, че корабостроителницата „De Poli“ е имала потенциално необходимия производствен капацитет, за да предаде корабите в рамките на 36 месеца от датата на сключване на договора за продажба. Забавянето се дължи единствено на закъснялата доставка на редуктора от страна на доставчика, което Италия определя като сериозен, извънреден, непредвидим и независещ от предприятието фактор по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(36)
Според изпратените на същата дата от корабостроителницата „De Poli“ мнения фактът, че корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ се оглавяват от членове на фамилията De Poli не е достатъчен, за да се постави под съмнение действителността на първоначалния договор, сключен на 28 януари 2005 г. Италианските власти подкрепят този аргумент, като отбелязват, че към момента на сключване на договора за кораб С 241 не са съществували преки стопански връзки между корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ (като се изключи фактът, че собствениците на дружеството „Arcoin S.p.A.“ са членове на фамилията De Poli, но те не са съвсем същите като акционерите на корабостроителницата „De Poli“).
(37)
В тази връзка корабостроителницата „De Poli“ твърди, че поръчването на плавателни съдове, които след това се преотстъпват на пазара при завършването им или по време на строежа, не е рядко явление сред корабособствениците.
(38)
Що се отнася до работния план за кораба С 241 корабостроителницата „De Poli“ отбелязва, че предвид на сложността на корабостроителните проекти между сключването на договорите за строителство и началото на работата обикновено минават няколко месеца. Според корабостроителницата в периода между подписването на договора и действителното начало на работите е обичайна практика с оглед на започването на работата корабостроителницата да извършва подготвителни дейности, сред които са изготвянето на проекта за изпълнение и преговорите с различните доставчици.
(39)
Според първоначалния работен план, представен от „De Poli“ на италианските власти (22), строителството на кораб С 241 е трябвало да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването е било предвидено за второто полугодие на 2007 г. Въз основа на изменения работен план обаче работите по кораба С 241 е трябвало да започнат на 28 септември 2006 г. (на южния стапел, един от двата стапела на корабостроителницата.)
(40)
Според „De Poli“ доставката на редуктора е основен етап от корабостроителния процес, след който следват монтирането на редуктора към двигателя, поставянето на витлото и завършването на корпуса. Значителен брой дейности по монтирането и подготовката/строежа могат да бъдат извършени едва след монтажа на редуктора. От корабостроителницата „De Poli“ твърдят, че компоненти като редуктора обикновено не се поръчват предварително, за да се избегнат разходите за складиране и предварителните плащания, и подчертават, че доставчикът, към когото са се обърнали, е водещ производител в сектора с доказан опит, поради което не е имало причина да се предположи, че редукторът няма да бъде доставен навреме.
(41)
„De Poli“ твърди, че винаги е имала капацитет, за да предаде навреме 18-те плавателни съда, поръчани ѝ в периода 2005-2008 г., тъй като пълната товароносимост на съдовете възлиза на 10 000 t годишно, а корабостроителницата е известна с това, че капацитетът ѝ надвишава 12 000 t годишно. Освен това от корабостроителницата посочват, че девет от 18-те поръчани във въпросния период плавателни съда са с малки размери (обща дължина 20 m и пълна товароносимост 25 t), докато само останалите девет съда са с размерите на кораба С 241. Това показва, според „De Poli“, че корабостроителницата е имала капацитета за изпълнение на всички поръчки в определените срокове и че не са били поети ангажименти, надвишаващи производствения капацитет на „De Poli“.
(42)
Накрая „De Poli“ припомня, че в миналото Комисията е одобрявала в многобройни случай (и в случая на самата „De Poli“) искания за удължаване на срока за предаване, обосновани със закъснели доставки на основни компоненти.
VI. ОЦЕНКА
(43)
С оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244 и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване, свързана с исканията на Италия по отношение на трите посочени по-горе кораба, става безпредметна и ще бъде закрита, без да се правят по-нататъшни оценки.
(44)
Настоящата оценка се отнася единствено за кораба С 241 и в нея ще се правят позовавания на корабите C 242, C 243 и C 244, само когато това е от значение за целите на самата оценка.
(45)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. Следователно в член 107, параграф 1 от ДФЕС са определени кумулативните условия, съгласно които дадена национална мярка е окачествена като държавна помощ: мярката предоставя избирателно предимство, използва държавни средства, води до нарушаване на конкуренцията и оказва отрицателно въздействие върху търговията между държавите-членки.
(46)
Мярката, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“ за строежа на кораб С 241 посредством финансово участие в размер до максимум 6 % (около 1,3 млн. EUR) от стойността на договора преди помощта, безспорно представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Мярката се финансира от италианската държава. Средствата, предназначени за покриване на разходите, които обикновено се поемат от корабостроителницата по време на строежа на плавателния съд, предоставят предимство на „De Poli“. Мярката е избирателна, тъй като е предназначена изцяло в полза на „De Poli“, а понеже благоприятства нейното положение спрямо европейските ѝ конкуренти, тя води до нарушаване на конкуренцията на европейския корабостроителен пазар и влияе върху търговията между държавите-членки.
(47)
Два са аспектите от разглеждания случай, които предизвикаха съмненията на Комисията относно съвместимостта на помощта за „De Poli“ с вътрешния пазар. От една страна, в параграф 29 от италианската схема се предвижда, че помощите могат да бъдат отпускани за плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, а от друга страна, в параграф 33 се предвижда, че окончателните договори трябва да бъдат сключени преди да изтече срокът на действие на регламента за временния защитен механизъм, т.е. 31 март 2005 г.
(48)
Що се отнася до последното, италианските власти обясниха, че преотстъпването на договори между корабособственици след изтичането на срока на действие на регламента за временния защитен механизъм не може да се тълкува като показател за това, че първоначалният договор за кораба С 241, подписан на 28 януари, не е „окончателният договор“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(49)
Комисията признава, че преотстъпването на даден договор на трети страни изглежда е обичайна практика в сектора на корабостроенето. В едно предишно решение (23), което също се отнася до удължаване на тригодишния срок за предаване на два плавателни съда, Комисията заключава, например, че макар и да има преотстъпване на договори, първият договор може да се смята за окончателен, тъй като видът продукт не се променя и новият собственик замества предходния, като придобива неговите права и задължения. В цитирания случай Комисията заключава, че прехвърлянето на собственост само по себе си не променя естеството на договорите и поради това условията за допустимост на помощите също остават непроменени.
(50)
В разглеждания случай преотстъпването на договора между корабособственици също не води до промяна на вида продукт или на естеството на договора и новият собственик заменя страната, сключила първоначално договора, като придобива нейните права и задължения. В този смисъл Комисията смята, че първоначалният договор е окончателен и поради това счита за допустими помощите по силата на италианския режим.
(51)
Що се отнася до съмненията, изразени във връзка с условията за удължаването на тригодишния срок за предаване, в италианската схема се предвижда, че Комисията може да разрешава такова удължаване на срока „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(52)
Поради това Комисията трябва да прецени дали италианските власти са доказали в достатъчна степен, че възникналите забавяния при предаването на кораб С 241 отговарят на условията за удължаване на срока, предвидени в италианската схема.
(53)
Преди да пристъпи към оценяването на предоставените от италианска страна елементи, Комисията констатира, че в решението Astilleros Zamacona от 16 март 2000 г. (24) Общият съд на Европейския съюз е постановил, че „тази разпоредба [относно извънредните обстоятелства]“, с която се предвиждат дерогации по отношение на принципите, посочени в първата алинея на същата разпоредба [тригодишния срок], следва да се тълкува ограничително.“ Според становището на Общия съд формулировката „извънредни обстоятелства“ в разпоредбата означава намерението на общностния законодател да я прилага само в много специфични ситуации. Поради това Общият съд смята, че заинтересованата държава-членка носи отговорността да докаже, че предполагаемите извънредни обстоятелства са довели до такова смущение, което е повлияло на работния план на корабостроителницата и е предизвикало забавянето при предаването на плавателния съд, като установи причинно-следствена връзка между тези две събития.
(54)
Италианските власти твърдят, че забавянето при предаването на кораб С 241 се дължи на закъснялата доставка на редуктора (6 месеца) и на последвалото отлагане с един месец на дейностите по монтажа. Комисията констатира, че това е единствената посочена от Италия причина за забавянето, като в частност в искането за удължаване на срока не се споменават като причина новите спецификации, произтичащи от преотстъпването на договора.
(55)
Съгласно практиката на Комисията (25) от условието, което определя „извънредността“ на обстоятелствата, се изключват обичайните или най-малкото нормалните събития, които е трябвало да бъдат разумно предвидени в работния план. За извънредни могат да се считат големи закъснения при доставката на основни компоненти, но по-малките закъснения не се считат задължително за извънредни, независимо от продължителността и сложността на корабостроителния проект. Освен това предвид ограничителното тълкуване на това изключение Комисията преценява внимателно наличието на евентуални елементи, които да показват, че корабостроителницата е можела да предвиди, избегне или най-малкото да ограничи закъсненията, свързани, например, с навременността на поръчките спрямо въпросния работен план. Условието за непредвидимост на събитието изключва в действителност всички фактори, които биха могли да бъдат разумно предвидени от страните.
(56)
Комисията признава, че е възможно да съществува причинно-следствена връзка между закъснялата доставка на основни за строежа на плавателния съд компоненти и искането за удължаване на срока за предаването му (26). Въпреки това в конкретния разглеждан случай Комисията подлага под съмнение най-вече съществуването на предполагаемите извънредни и непредвидими обстоятелства, тъй като в случая не изглежда да са налице необходимите елементи, за да се заключи, че причиненото забавяне отговаря на условията от параграф 29 от италианската схема.
(57)
Както беше вече отбелязано, в миналото Комисията е признавала, че за извънредни могат да се считат големите закъснения при доставката на основни компоненти. Дадено искане за удължаване на срок обаче трябва винаги да се оценява в контекста на специфичните за всеки случай обстоятелства. Тъй като „De Poli“ е попадала в същия вид ситуация няколко пъти (не само защото „De Poli“ вече е правила в миналото подобни искания за удължаване на срок (27), но и защото другите три договора, сключени в същия ден като този за строежа на кораба С 241, също са били обект на неколкократни искания за удължаване на срока, вж. точки 1, 6 и 7), Комисията заключава, че посочените закъснения не могат повече да се смятат за истински извънредни. Последвалите неколкократно повтарящи се смущения не могат да се считат за напълно непредвидими.
(58)
Точно поради тези последни смущения изглежда, че „De Poli“ не е действала добросъвестно при планирането на производството.
(59)
В първоначалния работен план се предвижда строежът на кораб С 241 да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването му да се извърши през второто полугодие на 2007 г., тоест в рамките на производствен период от 15-24 месеца.
(60)
В изменения работен план обаче производството е предвидено да започне едва на 28 септември 2006 г., а предаването на кораба е насрочено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване 28 януари 2008 г. В така изменения работен план е предвиден цялостен период от едва 15 месеца за строежа на кораба съгласно клаузите на договора. Според предоставената от италианските власти информация за производството на плавателни съдове от същия вид или дори с по-малък размер на същия южен стапел (плавателни съдове C 229 и C 240) са били предвидени съответно 22 и 20 месеца от началото на строителството до предаването.
(61)
Освен това при начало на строежа едва на 28 септември 2006 г. и предаване на кораба, предвидено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване на 28 януари 2008 г., няма никакво място за евентуални закъснения при строителния процес, въпреки че в миналото корабостроителницата се е сблъсквала със закъснения, дължащи се както на доставката на компоненти, така и на самия строителен процес, както се вижда от другите удължавания на срокове за предаване, поискани от „De Poli“.
(62)
Също така предвид голямото търсене в периода (италианските власти предоставиха доказателства, че в периода 2003-2005 г. поръчките за дизелови двигатели са се увеличили със 60 %) се смята, че поръчките на основни компоненти като редуктора и договарянето на съответните срокове за доставка е трябвало да бъдат направени по-рано. Твърдението на „De Poli“, че не става въпрос за обичайна практика, не е достатъчно, за да се заключи, че корабостроителницата е действала оправдано, като е предприела разумни действия за избягването или ограничаването на закъсненията, особено предвид на голямото търсене и закъсненията в миналото.
(63)
Вместо това Комисията констатира, че редукторът е поръчан на 26 май 2006 г. с дата на доставка септември 2007 г., което предоставя само малко, ако не и никакво място за евентуални закъснения предвид на това, че срокът за предаване на кораба С 241 изтича на 21 декември 2007 г. Самата „De Poli“ отбелязва, че количеството работа, необходимо след доставката на редуктора, е значително (вж. точка 39), като това обстоятелство изглежда потвърждава, че в планирането на корабостроителницата е трябвало да се предвиди известно място за закъснение при доставката на основни компоненти за плавателните съдове.
(64)
Що се отнася до съмненията, изразени от Комисията в решението за започване на процедурата относно възможността преотстъпването на договора на нов собственик да е само по себе си причина за забавянето, Комисията констатира, че преотстъпването на договора от „Arcoin S.p.A.“ на „Elbana Navigazione S.p.A.“ е станало едва на 20 юли 2006 г., т.е. няколко месеца след първоначално предвидената за начало на строежа дата (първо тримесечие на 2006 г.). Поради това в разглеждания случай не е възможно да се изключи, че преотстъпването на договори между корабособственици не е само по себе си причина за забавянето на началото на строежа, а в последствие и на предаването на кораба, най-вече като се вземе предвид фактът, че преотстъпването на договора на друг корабособственик е довело до някои изменения в специфичните характеристики на плавателния съд.
(65)
В заключение, предвид ограничителното тълкуване на исканията за извънредно удължаване на срока италианските власти не са доказали по последователен начин защо представените обстоятелства не са могли да бъдат избегнати или защо отрицателните последици от тези обстоятелства не са могли да бъдат значително ограничени посредством добросъвестно планиране и управление на поръчките от страна на „De Poli“. Като изхожда от тези разсъждения, Комисията заключава, че представените в подкрепа на искането за удължаване на срока обстоятелства не могат да бъдат счетени за извънредни и непредвидими, т.е. забавянето на предаването на кораба С 241 не е било неочаквано или оправдано по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(66)
Накрая италианските власти направиха уведомление за искане за удължаване на срока за предаване на кораба С 241 с 8 месеца - от 31 декември 2007 г. на 31 август 2008 г., като предоставиха оправдания само за 7 от 8-те месеца.
(67)
За разлика от предходните искания за удължаване на срока за плавателни съдове, които „De Poli“ е трябвало да построи (28), в разглеждания случай продължителността на удължаването на срока, поискано от италианските власти, е по-голяма от забавянето, което самите италиански власти представят като единствена причина (закъснялата доставка на редуктора). Поради това не е възможно да се твърди, че е установена причинно-следствена връзка между забавянето, което е в основата на искането за удължаване на срока, и закъснялата доставка на основни компоненти.
(68)
В действителност предаването на кораба от страна на „De Poli“ е извършено едва на 3 ноември 2008 г. С други думи, забавянето е било не само по-голямо от това, за което се смята, че се дължи на представените като причина фактори, но е надхвърлило срока на поисканото удължаване. Италия не предостави обяснение за допълнителното забавяне от над 2 месеца при предаването на кораба, а Комисията не е получавала искане за удължаване на срока за тези два месеца.
(69)
От това следва, че дори и първоначалното забавяне да е било оправдано и Комисията да беше одобрила исканото удължаване на срока, строежът на кораб С 241 нямаше да отговаря на условията за отпускане на помощи съгласно италианската схема, тъй като не е спазен дори крайният удължен срок.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(70)
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това е закрита.
(71)
Що се отнася до кораб С 241, в контекста на настоящата оценка не са доказани условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да бъде одобрено удължаването на тригодишния срок за предаване и при всички случаи предаването на кораба е станало след срока, който е щял да бъде установен, ако поисканото удължаване беше одобрено. Поради това строежът на кораб С 241 не отговаря на условията за допустимост до помощи съгласно италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм.
(72)
Тъй като италианските власти потвърдиха, че помощта не е била отпусната на „De Poli“, не се налага нейното възстановяване.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“, т.е. удължаването на тригодишния срок за предаване на химикаловоз С 241, по смисъла на италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм, е несъвместима с вътрешния пазар.
Поради това не се разрешава привеждането в действие на помощта.
Член 2
Италия уведомява Комисията в срок от два месеца от нотифицирането на настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Член 3
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това се закрива.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2010 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 27 oktober 2010
om det statliga stöd nr C 15/08 (f.d. N 318/07, N 319/07, N 544/07 och N 70/08) som Italien planerar att genomföra till förmån för Cantiere Navale De Poli
[delgivet med nr K(2010) 7253]
(Endast den italienska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2013/197/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
I skrivelser av den 6 juni 2007, 24 september 2007 och 6 februari 2008 ansökte Italien om förlängning av den treåriga leveransfristen för fyra kemikalietankfartyg (C 241, C 242, C 243 och C 244) som var under konstruktion av företaget Cantiere Navale De Poli (nedan kallat De Poli eller varvet) (2). Italien ansökte om att leveransfristen skulle förlängas med åtta månader för fartyg C 241, sex månader för fartyg C 242, nio månader för fartyg C 243 och tio månader för fartyg C 244.
(2)
Anmälningarna avsåg det stöd som Italien beviljat De Poli inom ramen för den statliga stödordningen N 59/2004, som godkändes av kommissionen den 19 maj 2004 (3) på grundval av rådets förordning (EG) 1177/2002 av den 27 juni 2002 om en tillfällig skyddsordning för varvsindustrin (4), ändrad genom rådets förordning (EG) nr 502/2004 (5) (nedan kallade den italienska stödordningen respektive förordningen om en tillfällig skyddsordning).
(3)
I skrivelser av den 31 juli 2007, 31 augusti 2007, 7 september 2007, 12 november 2007 och 25 januari 2008 försåg Italien kommissionen med ytterligare upplysningar om anmälningarna.
(4)
Genom en skrivelse av 16 april 2008 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) (6) avseende de anmälda förlängningsansökningarna. Kommissionens beslut att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (7). De berörda parterna uppmanades att lämna sina synpunkter på beslutet.
(5)
Genom en skrivelse av den 16 juni 2008, som diariefördes den 17 juni 2008, inkom Italien med sina synpunkter. Kommissionen fick synpunkter från De Poli i en skrivelse som likaledes daterades den 16 juni 2008 och som diariefördes den 17 juni 2008. Italien lämnade ytterligare upplysningar i skrivelser av den 30 juni 2008, som registrerades samma dag, och den 29 oktober 2008, som diariefördes den 3 november 2008.
(6)
I en skrivelse av den 15 juli 2008, som diariefördes den 22 juli 2008, ansökte Italien om en andra förlängning av leveransfristen för två av fartygen, fram till den 30 september 2008 för fartyg C 242 och fram till den 30 september 2008 för fartyg C 244.
(7)
I en skrivelse av den 20 januari 2009, som diariefördes den 22 januari 2009, ansökte Italien om en tredje förlängning av leveransfristen, fram till den 31 december 2008 för fartyg C 242 och fram till den 28 februari 2009 för fartyg C 243. I en skrivelse av den 14 april 2009, som diariefördes den 15 april 2009, ansökte Italien om ännu en (fjärde) förlängning av leveransfristen, fram till den 30 juni 2009 för fartyg C 242, fram till den 30 september 2009 för fartyg C 243 och fram till den 30 november 2009 för fartyg C 244.
(8)
I en skrivelse av den 8 maj 2009, som diariefördes samma dag, bad kommissionen Italien om ytterligare upplysningar och sände sedan en påminnelse därom i en skrivelse av den 12 juni 2009. Italien svarade genom en skrivelse av den 23 september 2009 (8) men upplyste endast kommissionen om att De Poli var föremål för en ackordsuppgörelse (9).
(9)
Genom en skrivelse av den 28 januari 2010, som diariefördes den 1 februari 2010, drog Italien formellt tillbaka ansökan om förlängning för fartygen C 242 och C 243 (10).
(10)
Genom ett e-postmeddelande av den 2 mars 2010 uppmanade kommissionen Italien att förtydliga situationen avseende anmälningarna av fartyg C 241 och C 244.
(11)
Genom ett e-postbrev av den 10 juni 2010, som diariefördes den 17 juni 2010, upplyste Italien kommissionen om att fartyg C 241 hade slutförts den 31 augusti 2008 och levererats den 3 november 2008 och att anmälan om förlängning av leveransfristen för fartyget vidhölls.
(12)
Genom en skrivelse av den 16 juni 2010, som diariefördes den 28 juni 2010, drog Italien formellt tillbaka ansökan om förlängning avseende fartyg C 244.
II. BAKGRUND
(13)
De omständigheter som beskrivs nedan avser enbart fartyg C 241 eftersom Italien dragit tillbaka ansökningarna om förlängning avseende fartyg C 242, C 243 och C244.
(14)
De Poli är ett italienskt varv i Pellestrina (regionen Venezia) som under 90-talet specialiserade sig på kemikalietankfartyg och andra tankfartyg. År 2007 sysselsatte varvet 320 personer, inklusive underleverantörer, och hade en årsomsättning på 70 miljoner euro. Den 11 februari 2010 godkände den behöriga italienska domstolen ackordsuppgörelsen för varvet (11).
(15)
Den 28 januari 2005 beställde Arcotur S.r.l. fartyget C 241 från De Poli-varvet. I kravbeskrivningen till avtalet anges att C 241 är ett kemikaliefartyg med följande egenskaper: fri längd 125 meter, mallad bredd 19 meter, dödvikt cirka 7 300 ton och hastighet med en effekt på 85 % av den maximala kontinuerliga effekten på 15 knop. Försäljningsavtalet föreskrev att fartyget C 241 skulle levereras till köparen Arcotur S.r.l. senast den 31 december 2007 för en köpesumma på 30 miljoner euro.
(16)
Den 26 maj 2006 beställde varvet hos en leverantör (nedan kallad leverantören) fartygets växel och leverantören bekräftade att beställningen kunde utföras till den 3 september 2007. Enligt De Polis uppgifter är växeln för fartyg C 241 en särskild modell med unika egenskaper som på olika tekniska punkter skiljer sig från den standardmodell som samma leverantör tillverkar.
(17)
Den 6 juli 2006 ändrade Arcoin S.p.A. (f.d. Arcotur S.r.l.) och De Poli det avtal som skrevs under den 28 januari 2005 avseende ordern för fartyg C 241 på följande sätt: fri längd 112 meter, mallad bredd 16,8 meter, dödvikt 5 300 ton och en prissänkning till 23 miljoner euro.
(18)
Den 20 juli 2006 överlät Arcoin S.p.A. beställningen på tillverkningen av fartyget C 241 till Elbana di Navigazione S.p.A.
(19)
När den överenskomna fristen löpte ut den 3 september 2007 var den växel som beställts den 26 maj 2006 ännu inte färdig. I en skrivelse av den 23 oktober 2007 informerade leverantören De Poli om att växeln inte kunde levereras i tid eftersom deras beställningar hos underleverantörer försenats av råvarubrister på marknaden. Leverantören bekräftade den 18 januari 2008 att växeln i stället skulle levereras i februari 2008, dvs. en försening på cirka sex månader jämfört med den ursprungliga fristen.
(20)
Italien ansökte därför om förlängning av leveransfristen för fartyg C 241 till den 31 augusti 2008, dvs. en förlängning av den avtalsenliga leveransfristen för fartyget (som sattes till den 31 december 2007) med åtta månader.
(21)
På grundval av inkomna upplysningar kunde kommissionen till slut fastställa att fartyg C 241 levererades den 3 november 2008 (12).
III. BESKRIVNING AV STÖDET
(22)
I förordningen om en tillfälligt skyddsordning (13) fastställs tillfälliga undantagsåtgärder för att stödja varv i unionen inom segment som på den tiden lidit allvarlig skada på grund av illojal konkurrens från Sydkorea (14).
(23)
Enligt förordningen om en tillfällig skyddsordning är direktstöd på upp till 6 % av kontraktsvärdet före stöd (15) förenligt med den inre marknaden avseende avtal om konstruktion av vissa typer av handelsfartyg (containerfartyg, produkttankers och kemikalietankers samt LNG-fartyg (16)) på vissa villkor: att det förekommit konkurrens om kontraktet från ett sydkoreanskt varv som erbjudit ett lägre pris (17), att det slutliga kontraktet ingåtts innan förordningen upphört att gälla (den 31 mars 2005) (18) och att fartyget levereras inom tre år från dagen för undertecknandet av det slutliga avtalet (19).
(24)
I artikel 2.4 i förordningen om en tillfällig skyddsordning för varvsindustrin föreskrivs att kommissionen kan bevilja en förlängning av den tre år långa leveransfristen ”när detta anses berättigat på grund av det berörda fartygsbyggnadsprojektets komplicerade tekniska karaktär eller på grund av förseningar till följd av oväntade och betydande, berättigade avbrott som inverkar på ett varvs arbetsprogram på grund av exceptionella yttre omständigheter som företaget inte kan förutse.”
(25)
I maj 2004 godkände kommissionen med utgångspunkt i förordningen om en tillfälligt skyddsordning den italienska stödordningen om varvsstöd (20), som innehåller liknande villkor som den ovan citerade förordningen. Den italienska stödordningen tillåter till exempel stöd på upp till 6 % av kontraktsvärdet före stöd för tillverkning av fartyg som levereras inom tre år från dagen för undertecknandet av det slutliga avtalet, samt en möjlighet att förlänga denna frist enbart från kommissionens sida ”när detta anses berättigat på grund av det berörda fartygsbyggnadsprojektets komplicerade tekniska karaktär eller på grund av förseningar till följd av oväntade och betydande, berättigade avbrott som inverkar på ett varvs arbetsprogram på grund av exceptionella yttre omständigheter som företaget inte kan förutse” (paragraf 29 i den italienska stödordningen).
(26)
Den 31 januari 2005 ansökte De Poli hos de italienska myndigheterna om stöd med 1,3 miljoner euro enligt denna stödordning för tillverkningen av fartyg C 241.
(27)
Den 25 januari 2008 ansökte De Poli om förlängning av leveransdagen för fartyg C 241 från den 31 december 2007 till den 31 augusti 2008.
(28)
Italien har bekräftat att detta stöd inte beviljades och har framhållit att det vid den tidpunkten inte fanns tillräckligt underlag för att bevilja ett sådant stöd, i enlighet med kommissionens beslut av den 21 oktober 2008 (21), där den sista utbetalningen på 10 miljoner euro via den italienska stödordningen bedömdes vara oförenlig med den inre marknaden.
IV. BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET
(29)
I beslutet om att inleda förfarandet ifrågasatte kommissionen att de omständigheter som Italien och De Poli åberopat för att motivera leveransförseningen av fartyg C 241 (liksom för fartyg C 242, C 243 och C 244 som inte ingår i den här bedömningen) skulle kunna anses utgöra sådana förseningar till följd av oväntade och betydande, berättigade avbrott som inverkar på ett varvs arbetsprogram på grund av exceptionella yttre omständigheter som företaget inte kan förutse, som avses i paragraf 29 i den italienska stödordningen.
(30)
De tvivel som uttrycktes i beslutet om att inleda förfarandet avser alla fyra fartygen (C 241, C 242, C 243 och C 244) men är även relevanta enbart för fartyg C 241.
(31)
I beslutet ställer sig kommissionen frågan för det första om de ingångna avtalen med Arcoin S.p.A. kan anses vara slutliga eller om de snarare är avsedda att ge De Poli möjlighet att uppfylla den tidsfrist som ställs för att stöden ska anses förenliga med den inre marknaden för att först därefter söka efter en slutlig köpare.
(32)
För det andra ifrågasätter kommissionen att fartygsägarnas överlåtelse av köpeavtalen i sig varit en av orsakerna till leveransförseningarna.
(33)
För det tredje framför kommissionen antagandet att De Poli tagit på sig order som översteg den egna effektiva produktionskapaciteten, eftersom varvet under perioden 2005-2008 planerat för tillverkning av 18 fartyg, varav hälften i de två största dockorna och den andra hälften i en mindre struktur.
(34)
Slutligen ifrågasatte kommissionen att de anförda leveransförseningarna av viktiga komponenter verkligen skulle varit så oförutsebara som Italien anfört, och hävdade att de istället utgjorde normala handelsrisker som ett seriöst varv skulle planera för i arbetsprogrammet. Kommissionen ansåg framför allt att De Poli kan ha ökat förseningsrisken genom att beställa en del fartygskomponenter alltför sent.
(35)
I sina synpunkter på beslutet av den 16 juni 2008 om att inleda förfarandet anför Italien med avseende på fartyg C 241 att De Poli hade den produktionskapacitet som krävdes för att kunna leverera fartygen inom 36 månader från det datum som angavs i köpeavtalet. Förseningen uppgavs enbart bero på leverantörens försenade leverans av växeln, som av Italien betecknas som en sådan betydande, exceptionell, oförutsebar yttre omständighet som avses i paragraf 29 i den italienska stödordningen.
(36)
I de synpunkter från De Poli som inkom samma dag anförs att bara det faktum att varvet och Arcoin S.p.A. tillhör medlemmar av familjen De Poli inte räcker för att ifrågasätta det avtal som ursprungligen slöts den 28 januari 2005. Argumentet stöds av de italienska myndigheterna, som framhåller att dessa direkta kopplingar mellan varvet och Arcoin S.p.A. inte förelåg när avtalet om fartyg C 241 ingicks (bortsett från att Arcoin S.p.A ägdes av medlemmar i familjen De Poli som inte alla var aktieägare i De Poli-varvet).
(37)
På denna punkt framhåller De Poli att det i rederisektorn är vanligt att beställa fartyg som sedan överlåts ute på marknaden i slutskedet av eller under tillverkningsfasen.
(38)
I fråga om arbetsplaneringen för fartyg C 241 framhåller De Poli att fartygstillverkningens komplexitet gör att det vanligen går flera månader från det att avtalet ingåtts fram till dess tillverkningen påbörjas. Varvet uppger att det är praxis i branschen att under perioden från det att avtalet undertecknats och fram till dess att arbetet faktiskt påbörjas vidta vissa förberedande åtgärder för arbetet, däribland fastställande av slutliga konstruktionsritningar och förhandlingar med olika leverantörer.
(39)
Enligt den preliminära arbetsplanering som De Poli överlämnade till de italienska myndigheterna (22) skulle fartyg C 241 börja konstrueras under första kvartalet 2006 och levereras under andra halvåret 2007. Men enligt den ändrade arbetsplaneringen skulle arbetet på C 241 i stället inledas den 28 september 2006 (i den sydliga dockan, en av varvets två dockor).
(40)
Leveransen av växeln är enligt De Poli en avgörande etapp i fartygskonstruktionen och följs av att växeln kopplas till motorn, propellern monteras och skrovet slutförs. Många olika etapper i monteringen, förberedelserna och konstruktionen skulle enligt uppgift kunna utföras först efter det att växeln monterats. De Poli framhåller att delar som växeln normalt sett inte beställs i förväg för att inte orsaka lagringskostnader och kostnader för förhandsbetalningar. Företaget framhåller vidare att den leverantör som orsakade problemet är ledande i branschen, med bevisad erfarenhet och att det därför inte fanns något skäl att tro att växeln inte skulle levereras i tid.
(41)
De Poli hävdar att de hela tiden hade kapacitet att i tid leverera de 18 fartyg som beställdes under perioden 2005-2008 eftersom de hade en dödvikt på 10 000 ton per år medan varvet tidigare haft en kapacitet på över 12 000 ton per år. Varvet hävdar vidare att nio av de 18 fartyg som beställdes under perioden i fråga var små (20 meter totalt och 25 ton) medan bara de nio återstående var lika stora som C 241. Detta visar enligt De Poli att varvet hade tillräcklig kapacitet för att fylla alla beställningar som angavs i de fastställda villkoren och att de inte gjort åtaganden som översteg De Polis produktionskapacitet.
(42)
De Poli erinrar slutligen om att kommissionen tidigare vid olika tillfällen (även i fråga om De Poli) godtagit ansökningar om förlängning av leveransfrister som motiverats av sen leverans av viktiga beståndsdelar.
VI. BEDÖMNING
(43)
Först och främst har det formella granskningsförfarandet av Italiens ansökningar avseende fartygen C 242, C 243 och C 244 inte längre någon grund eftersom Italien formellt dragit tillbaka ansökan om förlängning av leveransfristen för de tre ovannämnda fartygen och inga medel betalats ut. Därför avslutas förfarandet utan någon avslutande bedömning.
(44)
Den nedanstående bedömningen avser därför enbart fartyg C 241 och hänvisar till fartygen C 242, C 243 och C 244 enbart där det är relevant för denna bedömning.
(45)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. I artikel 107.1 i EUF-fördraget fastställs kumulativa villkor för när en nationell stödåtgärd ska anses utgöra statligt stöd: åtgärden ska medföra en selektiv fördel, avse statliga medel, snedvrida konkurrensen och negativt påverka handeln mellan medlemsstaterna.
(46)
Den åtgärd som Italien planerar att genomföra till förmån för De Poli till stöd för konstruktionen av fartyget C 241, och som består av ekonomiskt bistånd med 6 % (cirka 1,3 miljoner euro) av kontraktsvärdet för stöd är onekligen ett sådant statligt stöd som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Åtgärden finansieras av italienska staten. Medlen är avsedda att täcka kostnader som brukar uppkomma i varvet vid fartygskonstruktion och gynnar därför De Poli. Åtgärden är selektiv eftersom den enbart gynnar De Poli och eftersom den ger en bättre ställning i förhållande till övriga europeiska konkurrenter snedvrider åtgärden konkurrensen på den europeiska fartygskonstruktionsmarknaden och påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(47)
I det föreliggande ärendet finns två skäl till att kommissionen ifrågasätter att stödet till De Poli skulle vara förenligt med den inre marknaden. Dels sägs i den italienska stödordningens paragraf 29 att stöden får beviljas för fartyg som beställts inom tre år från det att det slutliga avtalet undertecknats, dels sägs i paragraf 33 att de slutliga avtalen måste upprättas innan förordningen om en tillfällig skyddsordning upphör att gälla, dvs. den 31 mars 2005.
(48)
På den sistnämnda punkten har Italien anfört att det faktum att avtalen överlåtits från ett rederi till ett annat efter det att förordningen om en tillfällig skyddsordning upphört att gälla inte kan tolkas som ett tecken på att det ursprungliga avtalet för fartyg C 241, som undertecknades den 28 januari 2005, inte skulle ha varit ett sådant "slutligt avtal" som avses i paragraf 29 i den italienska skyddsordningen.
(49)
Kommissionen medger att det i rederibranschen är relativt vanligt att avtal överlåts till tredje man. I ett tidigare beslut (23) om förlängning av den treåriga fristen för beställning av två fartyg ansåg kommissionen till exempel att trots att avtalen överlåtits kunde det första avtalet anses utgöra et slutliga avtalet, eftersom det avsåg samma produkt och den nya innehavaren trädde i den tidigares ställde och övertog dennes rättigheter och skyldigheter. I det föreliggande ärendet anser kommissionen dock att överlåtelsen av egendomen i sig inte påverkade avtalens natur och därmed inte heller villkoren för stödens förenlighet med den inre marknaden.
(50)
I det föreliggande ärendet påverkade överlåtelsen av avtalen mellan rederierna inte heller produkttypen eller avtalets natur och den nya ägaren trädde i allt väsentligt i motpartens ställe och övertog dennes rättigheter och skyldigheter. Därför anser kommissionen att det ursprungliga avtalet även är att betrakta som det slutliga avtalet och att stöden i den italienska stödordningen därför på denna punkt är förenliga med den inre markanden.
(51)
När det gäller villkoren för att förlänga den treåriga leveransfristen sägs i den italienska stödordningen att kommissionen kan bevilja en förlängning när detta anses berättigat "på grund av det berörda fartygsbyggnadsprojektets komplicerade tekniska karaktär eller på grund av förseningar till följd av oväntade och betydande, berättigade avbrott som inverkar på ett varvs arbetsprogram på grund av exceptionella yttre omständigheter som företaget inte kan förutse".
(52)
Kommissionen måste alltså bedöma om Italien i tillräcklig grad visat att de villkor för att förlänga fristen som föreskrivs i den italienska stödordningen var uppfyllda i fråga om leverans av fartyget C 241.
(53)
Innan Italiens uppgifter bedöms vill kommissionen inledningsvis framhålla att EU-domstolen i dom av den 16 mars 2000 i Astilleros Zamacona-målet (24) ansåg att det var frågan om "en undantagsbestämmelse [avseende exceptionella omständigheter] i förhållande till de principer som anges i det första stycket i samma artikel [treårsfristen]. Bestämmelsen måste därför tolkas restriktivt." Uttalandet tyder på att domstolen anser att uttrycket "exceptionella omständigheter" som förekommer i bestämmelsen bör tillämpas på mycket specifika situationer. Domstolen ansåg även att det är den berörda medlemsstaten som ska visa att de förmodade exceptionella omständigheterna medfört en sådan störning av varvets arbetsprogram att leveransen av fartyget försenats, samt att det förelegat ett orsakssamband mellan dessa båda händelser.
(54)
Italien hävdar att den försenade leveransen av fartyget C 241 beror på att leveranden av växeln försenades (med sex månader) och på den därav följande glidningen på en månad i monteringsarbetet. Kommissionen konstaterar att detta är det enda skäl som Italien anger till stöd för förseningen. I ansökan om förlängning sägs inget om de nya specifikationer som angavs när avtalet överläts.
(55)
Enligt kommissionens praxis (25) ska omständigheterna för att anses vara "exceptionella" inte omfatta vanligt förekommande eller normala händelser som varvets arbetsprogram rimligen bör ta hänsyn till. Såsom exceptionella omständigheter kan räknas kraftiga förseningar i leverans av viktiga komponenter, men smärre förseningar är inte nödvändigtvis exceptionella även om planeringen av fartygskonstruktionen kan vara lång och komplex. Med tanke på att sådana här undantag ska tolkas restriktivt kommer kommissionen uppmärksamt att bedöma eventuella tecken på att varvet skulle ha kunnat förutse, undvika eller minska förseningarna, till exempel med avseende på tidsplaneringen av beställningarna inom ramen för det berörda arbetsprogrammet. Kravet på att händelsen ska vara oförutsebar utesluter alla omständigheter som rimligtvis borde ha kunnat förutses av parterna.
(56)
Kommissionen medger att det är möjligt att det föreligger ett orsakssamband mellan den försenade leveransen av komponenter som var viktiga för fartygskonstruktionen och ansökan om förlängning av leveransfristen (26). Men i den specifika situationen i det föreliggande ärendet ifrågasätter kommissionen främst om det föreligger några exceptionella och oförutsebara omständigheter, eftersom det i det föreliggande ärendet inte tycks finnas tillräckliga bevis för att dra slutsatsen att förseningen uppfyller kraven i paragraf 29 i den italienska stödordningen.
(57)
Såsom redan framhållits har kommissionen tidigare medgivit att kraftiga förseningar av viktiga komponenter kan anses utgöra exceptionella omständigheter. En ansökan om förlängning måste dock alltid bedömas mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet. Eftersom De Poli råkat ut för samma typ av störningar vid olika tillfällen (inte bara därför att De Poli redan tidigare lämnat in liknande ansökningar om förlängning (27) utan även därför at de andra tre avtalen som ingicks samma dag som avtalet om konstruktion av fartyg C 241 också givit upphov till upprepade ansökningar om förlängning - se punkt 1, 6 och 7) anser kommissionen att dessa förseningar inte längre kan anses vara exceptionella. De störningar som uppkommit och som regelbundet återkommer kan inte anses vara helt och hållet oförutsebara.
(58)
Det är just de senaste störningarna som tyder på att De Poli inte agerat med försiktighet i produktionsplaneringen.
(59)
Enligt det ursprungliga arbetsprogrammet skulle fartyg C 241 börja tillverkas under första kvartalet 2006 och sedan levereras under andra halvåret 2007, dvs. inom en tillverkningsperiod på mellan 15 och 24 månader.
(60)
Enligt det ändrade arbetsprogrammet skulle däremot tillverkningen inledas först den 28 september 2006 medan leveransen av fartyget planerades till den 30 december 2007, dvs. bara en månad innan den sista leveransdagen som sattes ut till den 28 januari 2008. Efter dessa ändringar avsåg arbetsprogrammet en sammanlagd tidsperiod på enbart 15 månader för fartygstillverkningen, enligt avtalsvillkoren. Enligt de uppgifter som Italien lämnat planerades tillverkningen i den södra dockan av fartyg av samma typ eller till och med av mindre storlek (fartygen C 229 och C 240) ta 22 respektive 20 månader från det att konstruktionen inleddes fram till leverans.
(61)
Det faktum att konstruktionen skulle påbörjas först den 28 september 2006 och att leveransen av fartyget sattes ut till den 30 december 2007, dvs. bara en månad innan den sista leveransdagen den 28 januari 2008, lämnade ingen som helst marginal för eventuella förseningar i produktionsprocessen, trots att varvet redan tidigare upplevt förseningar som berodde på leverans av komponenter eller på förseningar i tillverkningen, vilket framgår av de andra ansökningarna om förlängning av leveransfrister som De Poli lämnat in.
(62)
Eftersom det vidare är frågan om en period med stark efterfrågan (Italien har lämnat uppgifter som visar att beställningarna på dieselmotorer mellan 2003 och 2005 ökade med cirka 60 procent) är det rimligt att anse att beställningarna av viktiga komponenter som växeln och de avtalade leveransdatumen rimligtvis borde ha fastställts med viss framförhållning. De Polis påstående att detta inte hör till sedvanorna räcker inte för att man ska kunna anse att varvet betett sig på ett sätt som var berättigat eller vidtagit rimliga åtgärder för att undvika eller minska förseningarna, i synnerhet med tanke på den kraftiga efterfrågan och de förseningar som redan tidigare uppkommit.
(63)
Kommissionen anser istället att beställningen av växeln den 26 maj 2006 med leverans i september 2007 gav mycket små för att inte säga obefintliga marginaler för eventuella förseningar med tanke på att leveransdagen för fartyget C 241 inföll den 31 december 2007. De Poli framhåller själv att det även efter leverans av växeln återstår mycket att göra (se punkt 39), en omständighet som tycks bekräfta att varvets arbetsplanering borde ha innehållit en säkerhetsmarginal för förseningar i leverans av för fartyget viktiga komponenter.
(64)
I beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande ifrågasatte kommissionen om inte överlåtelsen av avtalet till en ny ägare i sig kan ha orsakat förseningar. På denna punkt konstaterar kommissionen i synnerhet att överlåtelsen av avtalet från Arcoin S.p.A. till Elbana Navigazione S.p.A. skedde först den 20 juli 2006, dvs. flera månader efter det ursprungligen planerade datumet i arbetsplaneringen (första kvartalet 2006). I det föreliggande ärendet kan det inte uteslutas att överlåtelsen av avtalet mellan rederierna i sig kan ha orsakat förseningar i produktionen och den därpå följande leveransen av fartyget, i synnerhet med tanke på att avtalet i samband med överlåtelsen även ändrades med avseende på fartygets egenskaper.
(65)
Med tanke på den påbjudna restriktiva tolkningen av exceptionella omständigheter anser kommissionen att Italien inte i tillräcklig grad kunnat visa varför dessa omständigheter inte kunde undvikas eller varför de negativa följderna av omständigheterna inte i väsentlig grad kunde minskas med hjälp av noggrann planering och orderhantering från De Polis sida. Med hänsyn till det ovan sagda anser kommissionen att de omständigheter som åberopats till stöd för förlängningsansökan inte kan anses vara exceptionella och oförutsebara omständigheter eftersom leveransförseningarna av fartyget C 241 varken var oväntade eller berättigade i enlighet med paragraf 29 i den italienska stödordningen.
(66)
Italien ansökte om åtta månaders förlängning av leveransfristen för fartyg C 241, från den 31 december 2007 till den 31 augusti 2008, men lämnade motiveringar enbart för sju av de åtta månaderna.
(67)
Till skillnad från de andra ärenden där man ansökt om förlängning av leverans av fartyg som skulle tillverkas av De Poli (28) avser Italiens ansökan i det föreliggande ärendet en längre tid än den försening som av Italien själv åberopas som skäl (försenad leverans av växeln). Däremot har inget orsakssamband kunnat visas mellan den försening som låg till grund för förlängningsansökan och den försenade leveransen av viktiga komponenter.
(68)
De Poli levererade fartyget först den 3 november 2008. Med andra ord var förseningen inte bara större än den försening som åberopades som skäl till ansökan, utan dessutom skedde leveransen efter den frist som begärts. Italien har inte lämnat någon förklaring till varför leveransen av fartyget skedde med ytterligare två månaders försening och kommissionen har inte emottagit några ytterligare ansökningar om förlängning avseende dessa två månader.
(69)
Därav följer att även om den ursprungliga förseningen hade kunnat motiveras och kommissionen hade beviljat den förlängning som begärts och även om det statliga stöd som beviljats enligt den italienska stödordningen skulle ha bedömts vara förenligt med den inre marknaden så skulle fartyg C 241 i vilket fall som helst inte stått färdigt när den slutliga förlängningen av leveransfristen löpte ut.
VII. SLUTSATSER
(70)
Med avseende på fartygen C 242, C 243 och C 244 har Italien formellt dragit tillbaka ansökan om förlängning av leveransfristerna och inga medel har betalats ut, varför skälet till förfarandet undanröjts och förfarandet alltså kan avslutas i denna del.
(71)
Med avseende på fartyg C 241 ger den ovanstående bedömningen vid handen att de villkor som ställs för att bevilja förlängning av den treåriga leveransfristen inte är uppfyllda och att den faktiska leveransen av fartyget i vilket fall som helst skedde efter det att den frist som man ansökt om redan hade löpt ut. Konstruktionen av fartyg C 241 bör därmed inte ingå bland de projekt som är berättigde till stöd i enlighet med den italienska stödordningen N 59/04, med utgångspunkt i förordningen om en tillfällig skyddsmekanism.
(72)
Eftersom Italien bekräftat att inget stöd betalats ut till De Poli är det inte nödvändigt att återkräva stödet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd som Italien planerar att genomföra till förmån för De Poli, avseende förlängningen av den treåriga leveransfristen för fartyg C 241 på grundval av den italienska stödordningen N 59/04 som bygger på förordningen om en tillfällig skyddsordning, är oförenligt med den inre marknaden.
Detta stöd får därför inte genomföras.
Artikel 2
Italien ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
Artikel 3
Med avseende på fartygen C 242, C 243 och C 244 har det formella granskningsförfarandet inte längre någon grund efter det att Italien formellt dragit tillbaka ansökan om förlängning av leveransfristen, och förfarandet avslutas därför i denna del.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 27 oktober 2010.