РЕШЕНИЕ 2010/127/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 март 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Еритрея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 16 февруари 2009 г. Съветът прие Обща позиция 2009/138/ОВППС (1) за прилагане на Резолюция 1844 (2008) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН), с която бяха въведени ограничителни мерки срещу тези, които се стремят да попречат или спрат един мирен политически процес, или тези, които заплашват със сила временните федерални институции на Сомалия или мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM), или извършват действия, подкопаващи стабилността в Сомалия или региона.
(2)
На 14 януари 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1862 (2009) относно граничния спор между Джибути и Еритрея и неговите евентуални последици за подрегионалната стабилност и сигурност.
(3)
На 23 декември 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1907 (2009), с която се налага оръжейно ембарго спрямо Еритрея, а всички държави се призовават да извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени съгласно тази резолюция или по силата на общото и пълно оръжейно ембарго спрямо Сомалия, наложено съгласно параграф 5 от Резолюция 733 (1992) на ССООН, засилено и изменено с последващи резолюции.
(4)
С Резолюция 1907 (2009) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации се въвеждат също ограничителни мерки срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, като тези лица и образувания се определят от комитета, който бе създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН и чийто мандат бе разширен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнението на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят продажбата или доставката на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, за Еритрея от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка независимо дали произхождат от нейна територия.
2. Забранява се предоставянето за Еритрея от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1.
3. Забранява се също снабдяването от граждани на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка с изделията, посочени в параграф 1 от Еритрея, както и предоставянето от Еритрея на граждани на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1, независимо дали произхождат от територията на Еритрея.
Член 2
1. Държавите-членки извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. За въздухоплавателни средства и кораби, превозващи товари от и към Еритрея, се прилага изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от дадена държава-членка.
3. При откриване на изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, държавите-членки ги конфискуват и ги унищожават или правят употребата им невъзможна.
Член 3
Предвидените в член 4, член 5, параграф 1 и член 6, параграфи 1 и 2 ограничителни мерки се налагат срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, както и правителствени и образувания с държавно участие, или всяко лице, което действа от тяхно име или по тяхно указание, определени от Комитета, създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН, чийто мандат е продължен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН („Комитета по санкциите“), че са:
-
действали в нарушение на оръжейното ембарго и свързаните с него мерки, посочени в член 1;
-
предоставили подпомагане от Еритрея на въоръжени опозиционни групировки, които целят да дестабилизират региона;
-
възпрепятствали прилагането на Резолюция 1862 (2009) на ССООН относно Джибути;
-
укривали, финансирали, улеснявали, подпомагали, организирали, обучавали или подстрекавали лица или групировки да извършат насилствени действия или терористични актове срещу други държави или техните граждани в региона;
-
възпрепятствали разследванията или дейността на Групата за наблюдение, повторно създадена с Резолюция 1853 (2008) на ССООН.
Съответните лица и образувания са изброени в приложението.
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, както и прякото или непрякото предоставяне на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, включително инвестиции, брокерски или други финансови услуги, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на оръжията и военното оборудване, от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка, на лица и образувания, посочени в член 3.
Член 5
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхната територия на лицата, посочени в член 3.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане на своята територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите прецени отделно за всеки конкретен случай, че такова пътуване е оправдано по хуманитарни съображения, в това число религиозни задължения, или когато Комитетът по санкциите смята, че едно изключение би допринесло за целите на мира и стабилността в региона.
4. В случаите, когато по силата на параграф 3 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своята територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, за които се отнася.
Член 6
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени в член 3.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата или образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да разрешат освобождаване от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, на финансови средства и икономически ресурси, които:
а)
са необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане за храни, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
са предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
са предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
г)
са необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета по санкциите и одобрение от него;
д)
подлежат на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или решение, при условие че правото на задържане или решението е било налице преди датата на приемане на Резолюция 1907 (2009) на ССООН и не е в полза на лице или образувание, посочено в параграф 1 от настоящия член, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
4. Параграф 2 не се прилага по отношение на добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други приходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки подлежат на ограничителни мерки,
при условие че към всички тези лихви, други приходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
5. Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да бъде извършено, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши, когато е уместно, достъпа до такива средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на три работни дни от датата на нотифицирането.
Член 7
Съветът съставя списъка, който се съдържа в приложението, и го изменя съгласно определеното от Комитета по санкциите.
Член 8
Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя в зависимост и съгласно съответните решения на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Член 10
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 1 март 2010 година.
RÅDETS BESLUT 2010/127/GUSP
av den 1 mars 2010
om restriktiva åtgärder mot Eritrea
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och
av följande skäl:
(1)
Den 16 februari 2009 antog rådet gemensam ståndpunkt 2009/138/Gusp om restriktiva åtgärder mot Somalia (1) om genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution 1844 (2008) om införande av restriktiva åtgärder mot dem som försöker förhindra eller blockera en fredlig politisk process, eller mot dem som hotar de federala övergångsinstitutionerna i Somalia eller Afrikanska unionens uppdrag i Somalia (Amisom) med våld, eller som vidtar åtgärder för att underminera stabiliteten i Somalia eller i regionen.
(2)
Den 14 januari 2009 antog FN:s säkerhetsråd resolution 1862 (2009) om gränstvisten mellan Djibouti och Eritrea och dess eventuella inverkan på den subregionala stabiliteten och säkerheten.
(3)
Den 23 december 2009 antog FN:s säkerhetsråd resolution 1907 (2009), varigenom ett vapenembargo mot Eritrea infördes och där alla stater uppmanas att, i enlighet med sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt, inspektera fartyg och alla lasttransporter till och från Eritrea inom sitt territorium, inbegripet kusthamnar och flygplatser, om den berörda staten har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller artiklar som det är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera enligt resolutionen eller enligt det allmänna och fullständiga vapenembargo mot Somalia som införts enligt punkt 5 i FN:s säkerhetsråds resolution 733 (1992) och som utvidgats och ändrats genom senare resolutioner.
(4)
Genom FN:s säkerhetsråds resolution 1907 (2009) införs också restriktiva åtgärder mot personer och enheter, inklusive men inte begränsat till eritreanska politiska och militära ledare, som angetts av den kommitté som inrättats i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution 751 (1992) och som utvidgats genom FN:s säkerhetsråds resolution 1844 (2008).
(5)
Det krävs ytterligare insatser från unionen för att genomföra vissa åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Medlemsstaterna ska vida nödvändiga åtgärder för att förhindra försäljning eller leverans av vapen och likartad materiel av alla slag, inbegripet skjutvapen och ammunition, militärfordon och militär utrustning, paramilitär utrustning samt reservdelar till ovanstående, till Eritrea av medlemsstaternas medborgare eller från medlemsstaternas territorier eller med användning av fartyg eller luftfartyg som för deras flagg, oavsett om de har sitt ursprung i deras territorier eller inte.
2. Tillhandahållande till Eritrea av teknisk rådgivning, utbildning, ekonomiskt eller annat stöd med anknytning till militär verksamhet eller tillhandahållande, tillverkning, underhåll eller användning av de artiklar som avses i punkt 1, från medlemsstaternas medborgare eller från medlemsstaternas territorier, ska vara förbjudet.
3. Upphandling, genom försorg av medlemsstaternas medborgare eller med användning av fartyg som för deras flagg eller av deras luftfartyg, av de artiklar som avses punkt 1 från Eritrea samt tillhandahållande av Eritrea av teknisk rådgivning, utbildning, ekonomiskt eller annat stöd med anknytning till militär verksamhet till medlemsstaternas medborgare, eller tillhandahållande, tillverkning, underhåll eller användning av de artiklar som avses i punkt 1, ska också vara förbjudet, oavsett om de har sitt ursprung i Eritreas territorium eller inte.
Artikel 2
1. Medlemsstaterna ska, i enlighet med sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt, inspektera alla lasttransporter till och från Eritrea inom sitt territorium, inbegripet kusthamnar och flygplatser, om de har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
2. För luftfartyg och fartyg som transporterar varor till eller från Eritrea ska det krävas ytterligare information före ankomst eller avresa för alla varor som förs in eller ut ur en medlemsstat.
3. Medlemsstaterna ska vid upptäckt av artiklar, som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera, beslagta och göra sig av med dessa (antingen genom att förstöra dem eller göra dem obrukbara).
Artikel 3
Restriktiva åtgärder enligt artiklarna 4 och 5.1 samt 6.1 och 6.2 ska införas mot personer och enheter, inklusive men inte begränsat till, eritreanska politiska och militära ledare, samt statliga och halvstatliga enheter, eller personer eller enheter som handlar på deras vägnar eller under deras ledning, som angetts av den kommitté som inrättats i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution 751 (1992) och som utvidgats genom FN:s säkerhetsråds resolution 1844 (2008) (sanktionskommittén) och som
-
bryter mot vapenembargot och dithörande åtgärder enligt artikel 1,
-
som lämnar stöd från Eritrea till väpnade oppositionsgrupper, vars syfte är att destabilisera regionen,
-
som hindrar genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1862 (2009) om Djibouti,
-
som hyser, finansierar, underlättar för, stöder, organiserar, utbildar eller uppmuntrar personer eller grupper att begå vålds- eller terrorhandlingar mot andra stater eller deras medborgare i regionen,
-
som hindrar utredningar eller arbete av den övervakningsgrupp som återinrättats genom FN:s säkerhetsråds resolution 1853 (2008).
Berörda personer och enheter förtecknas i bilagan.
Artikel 4
Medlemsstaterna ska vida nödvändiga åtgärder för att förhindra direkt eller indirekt leverans, försäljning eller överföring av vapen och likartad materiel av alla slag, inbegripet skjutvapen och ammunition, militärfordon och militär utrustning, paramilitär utrustning samt reservdelar till ovanstående, och direkt eller indirekt tillhandahållande av teknisk rådgivning eller utbildning, ekonomiskt eller annat stöd, inbegripet investering, förmedling och andra finansiella tjänster, med anknytning till militär verksamhet eller till tillhandahållande, tillverkning, underhåll eller användning av vapen och militär utrustning, av medlemsstaternas medborgare eller från medlemsstaternas territorier eller med användning av fartyg eller luftfartyg som för deras flagg, till de personer och enheter som avses i artikel 3.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att de personer som avses i artikel 3 reser in till eller passerar genom deras territorium.
2. Punkt 1 ska inte innebära att en medlemsstat är skyldig att vägra sina egna medborgare inresa till det egna territoriet.
3. Punkt 1 ska inte gälla om sanktionskommittén i enskilda fall fastställer att en sådan resa är motiverad av humanitära skäl, inbegripet religiösa skyldigheter, eller om sanktionskommittén drar slutsatsen att ett undantag på annat sätt skulle främja målen för fred och stabilitet i regionen.
4. När en medlemsstat enligt punkt 3 tillåter personer som angetts av sanktionskommittén att resa in till eller passera genom dess territorium ska tillståndet endast gälla det ändamål för vilket det ges och de personer som berörs av det.
Artikel 6
1. Alla penningmedel och ekonomiska resurser som direkt eller indirekt ägs eller kontrolleras av de personer eller enheter som avses i artikel ska frysas.
2. Inga penningmedel eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för, eller utnyttjas till gagn för, de personer eller enheter som avses i punkt 1.
3. Medlemsstaterna får medge undantag från de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2 för penningmedel och ekonomiska resurser som
a)
är nödvändiga för att täcka grundläggande utgifter, inklusive betalning av livsmedel, hyra, amorteringar och räntor på bostadskrediter, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för allmännyttiga tjänster,
b)
är avsedda endast för betalning av rimliga arvoden och ersättning för utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster,
c)
är avsedda endast för betalning av avgifter eller serviceavgifter, i enlighet med nationell lag, för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta penningmedel och ekonomiska resurser,
d)
är nödvändiga för att täcka extraordinära utgifter, efter det att den berörda medlemsstaten har anmält ett sådant beslut till sanktionskommittén och det har godkänts av denna,
e)
är föremål för kvarstad i enlighet med ett rättsligt eller administrativt beslut eller en skiljedom, i vilket fall penningmedlen och de ekonomiska resurserna får användas för att tillgodose ett sådant kvarstadsbeslut eller en sådan dom, förutsatt att kvarstadsbeslutet eller domen meddelats före dagen för antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1907 (2009) och inte är till gagn för en person eller enhet som avses i punkt 1 i denna artikel, efter det att den berörda medlemsstaten har gjort en anmälan till sanktionskommittén.
4. Punkt 2 ska inte tillämpas på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller övriga intäkter från sådana konton, eller
b)
betalningar till frysta konton enligt avtal, överenskommelser eller förpliktelser som ingåtts eller uppkommit före det datum då dessa konton blev föremål för restriktiva åtgärder,
förutsatt att punkt 1 fortfarande tillämpas på räntan, övriga intäkter och betalningar.
5. De undantag som avses i punkt 3 a, b och c kan göras efter det att den berörda medlemsstaten till sanktionskommittén har anmält att den avser att i förekommande fall bevilja tillgång till sådana penningmedel och ekonomiska resurser och sanktionskommittén inte har fattat ett negativt beslut inom tre arbetsdagar efter en sådan anmälan.
Artikel 7
Rådet ska upprätta förteckningen i bilagan och ändra den i enlighet med sanktionskommitténs beslut.
Artikel 8
Detta beslut ska i förekommande fall ses över, ändras eller upphävas i enlighet med tillämpliga beslut som fattas av FN:s säkerhetsråd.
Artikel 9
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Artikel 10
Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 1 mars 2010