РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 931/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2011 година
относно изискванията за възможността за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета относно храните от животински произход
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се установяват общите принципи на възможността за проследяването по отношение на храните. В посочения член се предвижда, че възможността за проследяване трябва да бъде създадена на всички етапи на производството, преработката и разпространението. В него е предвидено също, че стопанските субекти в хранителната промишленост трябва да могат да установят всяко лице, което им е доставило храна. Стопанските субекти също трябва да могат да установят предприятията, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(2)
Възможността за проследяване е необходима, за да се гарантира безопасността на храните и достоверността на информацията, предоставяна на потребителите. По-конкретно, необходимо е да се използва възможността за проследяване на храните от животински произход, за да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(3)
За да се постигне възможността за проследяване на храните, установена с член 18 от Регламент (ЕО) 178/2002, са необходими наименованието и адресът както на стопанския субект, който доставя дадена храна, така и тези на стопанския субект, на който тя се доставя. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в областта на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(4)
Кризите с храни в миналото показаха, че документирането не винаги е било достатъчно, за да се установи източникът на подозрителните храни. Опитът при изпълнението на Регламент (ЕО) № 178/2002, на Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2), на Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (3) и на Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (4) показва, че стопанските субекти не винаги разполагат с необходимата информация, необходима, за да гарантират, че системите им са в състояние да установят дали преработката и складирането на храни са правилни, по-специално в областта на храните от животински произход. В резултат на посочените обстоятелства са отчетени ненужно високи икономически загуби, дължащи се на липсата на възможност за бързо и пълно проследяване на храните.
(5)
Поради това, целесъобразно е да се установят правила за конкретния сектор на храните от животински произход, за да се гарантира правилното прилагане на изискванията, предвидени в член 18 на Регламент (ЕО) № 178/2002. Посочените правила следва да дават възможност форматът, в който се предоставя съответната информация, да бъде определян като се проявява (известна) гъвкавост.
(6)
По-специално, целесъобразно е да се предостави информация за обема или количеството на храната от животински произход, препратка за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, както и подробно описание на храната и датата на изпращане.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват разпоредби за прилагане на изискванията за възможност за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002, към стопанските субекти в хранителната промишленост по отношение на храните от животински произход.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на храните, определени в член 2, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 852/2004 като непреработени и преработени продукти.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на храни, съдържащи както продукти от растителен произход, така и преработени продукти от животински произход.
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на производството на храни следва да гарантират, че на стопанските субекти в сферата на производството на храни, на които се доставят храните, и при поискване - на компетентните органи, се предоставя следната информация за пратките храни от животински произход:
а)
точно описание на храната,
б)
обем или количество на храната,
в)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
г)
наименование и адрес на изпращача (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
д)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
е)
наименование и адрес на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
ж)
информация за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, и
з)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се предоставя в допълнение към всяка информация, изисквана по силата на съответните разпоредби на законодателството на Съюза по отношение на възможността на проследяване на храните от животински произход.
3. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се актуализира ежедневно и да се съхранява най-малко докато може основателно да се допусне, че храната е била консумирана.
Когато бъде поискано от компетентния орган, стопанският субект в сферата на производството на храни предоставя информацията незабавно. Подходящата форма, под която трябва да се предостави информацията, се избира от доставчика на храната, стига изисканата по силата на параграф 1 информация да е ясно и недвусмислено указана и стопанският субект, на който е доставена храната, да може да я намери.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2011 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 931/2011
av den 19 september 2011
om de spårbarhetskrav som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 för livsmedel av animaliskt ursprung
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (1), särskilt artikel 18.5, och
av följande skäl:
(1)
I artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002 fastställs de allmänna principerna för spårbarhet av livsmedel. Det föreskrivs att livsmedel ska kunna spåras på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. Det fastställs även att livsmedelsföretagare måste kunna identifiera de personer från vilka de erhållit livsmedel. Dessa företagare måste även kunna identifiera de företag som erhållit deras produkter. På begäran ska informationen göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.
(2)
Spårbarhet behövs för att säkerställa livsmedelssäkerheten och tillförlitligheten hos konsumentinformationen. Det är särskilt viktigt att tillämpa spårbarhet på livsmedel av animaliskt ursprung för att kunna bidra till att icke säkra livsmedel avlägsnas från marknaden och därmed kunna skydda konsumenterna.
(3)
För att spårbarhet av livsmedel enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002 ska kunna uppnås behövs namn på och adress till både den livsmedelsföretagare som levererar livsmedlen och den livsmedelsföretagare som tar emot livsmedlen. Detta krav bygger på principen om ”ett steg bakåt - ett steg framåt”, som innebär att livsmedelsföretagare måste ha ett system som gör att de kan identifiera sina direkta leverantörer och sina direkta kunder, förutom då de är slutkonsumenter.
(4)
Tidigare livsmedelskriser har visat på att dokumentationen inte alltid har varit tillräcklig för att möjliggöra en fullständig spårbarhet av misstänkta livsmedel. Under tillämpningen av förordning (EG) nr 178/2002, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (2), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (3) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (4) har erfarenheterna visat att livsmedelsföretagare vanligtvis inte har tillgång till den information de behöver för att säkerställa att deras system för att identifiering av hantering eller lagring av livsmedel är tillräckliga, särskilt i sektorn för livsmedel av animaliskt ursprung. Detta har resulterat i att denna sektor har drabbats av onödigt stora ekonomiska förluster på grund av man inte snabbt och fullständigt kunnat spåra livsmedlen.
(5)
Därför bör särskilda regler för den specifika sektorn för livsmedel av animaliskt ursprung fastställas för att säkerställa en korrekt tillämpning av kraven i artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002. Dessa regler bör medge (viss) flexibilitet vad gäller det format i vilket den relevanta informationen görs tillgänglig.
(6)
Det bör särskilt lämnas ytterligare information om volymen eller kvantiteten av livsmedel av animaliskt ursprung, en referens som identifierar partiet, satsen eller försändelsen, beroende på vad som är tillämpligt, en detaljerad beskrivning av livsmedlet och avsändningsdatum.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för spårbarhetskraven i förordning (EG) nr 178/2002 för livsmedelsföretagare beträffande livsmedel av animaliskt ursprung.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Denna förordning ska gälla för livsmedel som definieras som obearbetade och bearbetade produkter i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 852/2004.
2. Denna förordning ska inte gälla för livsmedel som innehåller både produkter av vegetabiliskt ursprung och bearbetade produkter av animaliskt ursprung.
Artikel 3
Spårbarhetskrav
1. Livsmedelsföretagare ska se till att följande information om försändelser av livsmedel av animaliskt ursprung görs tillgänglig för den livsmedelsföretagare som tar emot livsmedlen och, på begäran, den behöriga myndigheten:
a)
En noggrann beskrivning av livsmedlet.
b)
Livsmedlets volym eller kvantitet.
c)
Namn på och adress till den livsmedelsföretagare som levererat livsmedlet.
d)
Namn på och adress till avsändaren (ägaren) om denna är någon annan än den livsmedelsföretagare som levererat livsmedlet.
e)
Namn på och adress till den livsmedelsföretagare till vilken livsmedlet levererats.
f)
Namn på och adress till mottagaren (ägaren) om denna är någon annan än den livsmedelsföretagare till vilken livsmedlet levererats.
g)
En referens som identifierar partiet, satsen eller försändelsen, beroende på vad som är tillämpligt.
h)
Avsändningsdatum.
2. Den information som avses i punkt 1 ska göras tillgänglig utöver den information som krävs enligt tillämpliga bestämmelser i unionslagstiftningen om spårbarhet av livsmedel av animaliskt ursprung.
3. Den information som avses i punkt 1 ska uppdateras dagligen och ska åtminstone finnas tillgänglig tills det finns goda skäl att anta att livsmedlet har konsumerats.
På begäran av den behöriga myndigheten ska livsmedelsföretagaren utan onödigt dröjsmål tillhandahålla informationen. Hur informationen lämpligen ska göras tillgänglig avgör leverantören av livsmedlet, så länge som den information som begärs i punkt 1 klart och otvetydigt finns tillgänglig och åtkomlig för den livsmedelsföretagare som tar emot livsmedlet.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 juli 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 september 2011.