РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2011 година
относно мярката за помощ SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08) която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на пристанищния сектор
(нотифицирано под номер C(2011) 4391)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/519/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си (2) в съответствие с член 108, параграф 2, първа алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (3) и като взе предвид техните мнения,
като взе предвид следното:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 4 декември 2008 г., в съответствие с член 88, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, френските органи изпратиха уведомление относно схема за помощ, състояща се от фискални мерки, които съпътстват реформата на пристанищата, въведена със Закон № 2008-660 от 4 юли 2008 г. (4) Уведомлението е заведено под номер 614/08.
(2)
Целта на фискалния инструмент, за който е изпратено уведомление, е да съпътства предвиденото в реформата прехвърляне на оборудването за пристанищна обработка на товари към частни оператори. Инструментът се е състоял от две мерки: от една страна постепенно намаляване в срок до 5 години на наемната стойност, която служи като база за изчисляване на местните данъци на частните оператори, които поемат оборудването за пристанищна обработка на товари, а от друга страна - възможността за местните власти, които управляват морските пристанища, да освободят предприятията за пристанищна обработка на товари от патентен данък за срок до шест години.
(3)
С писмо от 11 декември 2008 г. Комисията прикани френските органи да предоставят допълнителна информация не само за фискалната мярка, за която е изпратено уведомление, но и за процедурата по преотстъпване на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари от страна на големите морски пристанища. По искане на френските органи срокът за отговор беше удължен до 9 февруари 2009 г.
(4)
На 28 януари 2009 г. се състоя среща между френските органи и службите на Комисията. С писмо от 10 февруари 2009 г. френските органи изпратиха на Комисията допълнителна информация.
(5)
С писмо от 9 април 2009 г. (D/2165) Комисията уведоми френските органи за решението си от 8 април 2009 г. да открие предвидената в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) официална процедура за разследване. Това решение беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). То се отнася от една страна до фискалната мярка, за която е изпратено уведомление, а от друга до процедурата по преотстъпване на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари. В края на решението Комисията прикани Франция и заинтересованите страни да представят мнения в определен срок.
(6)
На 11 май 2009 г. (A/18191) Комисията получи мненията на френските органи. В определения срок тя получи и мненията на една заинтересована страна, а именно Организацията на европейските морски пристанища (наричана по долу „EPSO“). Мненията на EPSO бяха препратени до френските органи с писмо от 16 юли 2009 г. (D/60307), които изпратиха коментари по тях с писмо от 27 август 2009 г. (A/28446).
(7)
На 30 ноември 2009 г. се състоя среща между френските органи и службите на Комисията. С писма от 25 януари 2010 г. (A/3263) и от 24 март 2010 г. (A/5136) френските органи изпратиха в Комисията допълнителна информация.
(8)
С писмо от 9 юни 2010 г. (D/7519) в рамките на проведената във Франция реформа на патентния данък Комисията поиска от френските органи да предоставят допълнителна информация. С това писмо Комисията искаше да получи разяснения за влиянието на премахването на патентния данък върху мярката, за която е изпратено уведомление, и върху процедурата.
(9)
С писмо от 2 юли 2010 г. френските органи поискаха удължаване на предоставения им срок за отговор, който им беше предоставен. Комисията получи отговора на френските органи с писмо от 4 август 2010 г. (A/11533).
(10)
В това писмо френските органи информираха Комисията, че оттеглят уведомлението си за частта от фискалната мярка, свързана с възможността, предоставена на местните власти, които управляват морски пристанища, да освободят предприятията за пристанищна обработка на товари от патентния данък за срок до шест години. В действителност в тази мярка се е предвиждала възможността, при определени условия и между 2010 г. и 2015 г., да не се взема предвид наемната стойност на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари. Впрочем тази възможност стана безпредметна поради премахването на патентния данък и беше отменена със закона за бюджета за 2010 г.
(11)
По отношение на фискалната част от уведомлението, свързана с постепенното и ограничено във времето намаляване на наемната стойност, която служи за определяне на местните данъци на частните оператори, които поемат оборудване, апаратура и съоръжения от големите морски пристанища, френските органи съобщиха в писмото си от 2 юли 2010 г., че тя се прилага и към данъка върху недвижимото имущество на предприятията, които плащат местния икономически данък (6), който замества патентния данък. В този контекст френските органи съобщиха на Комисията за имената на четирите предприятия (7), които се възползват от тази мярка, и за размера на произтичащото от нея данъчно предимство за всяко от тях.
(12)
От актуализираното изчисление на получените данъчни предимства за три от засегнатите предприятия става ясно, че данъчното освобождаване е под тавана от двеста хиляди евро за период от три бюджетни години, определен с Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (8). Това не е така с четвъртото засегнато предприятие.
(13)
В този контекст и след различните контакти, установени с Комисията, френските органи решиха да ограничат предоставяното на предприятията предимство в съответствие с мярката, спомената в съображение 11, до определения таван и при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1998/2006.
(14)
Също така с писмо от 20 януари 2011 г. френските органи информираха Комисията за приемането на член 36 от Закон № 2010-1658 от 29 декември 2010 г. за изменение на закона за бюджета за 2010 г. (9), който подчинява ползването на предвиденото в рамките на реформата на пристанищата постепенно данъчно намаление на спазването на Регламент (ЕС) 1998/2006. Френските органи информираха Комисията и за оттеглянето на уведомлението им по отношение на фискалната част от реформата на пристанищата.
(15)
Комисията има предвид оттеглянето от френските органи на уведомлението по отношение на целия фискален инструмент, за който е изпратено уведомление. Настоящото решение се отнася само за процедурата по прехвърляне на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари, която е била предмет на решението на Комисията от 8 април 2009 г. Настоящото решение не засяга условията за експлоатация на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари преди или след преотстъпването им.
2. ОПИСАНИЕ НА ВЪПРОСНАТА МЯРКА
2.1. Елементи от контекста
(16)
Разглежданата мярка е част от реформата на пристанищата, която е предмет на закона за реформата на пристанищата (10). Целта на тази реформа е да подобри резултатите и конкурентоспособността на френските морски пристанища (Дюнкерк, Хавър, Нант Сен Назар, Ла Рошел, Бордо и Марсилия).
(17)
В този контекст законът за реформата на пристанищата има за цел:
-
да определи мисиите на автономните пристанища, които в континентална Франция стават „големи морски пристанища“ (11);
-
да модернизира управлението на големите морски пристанища;
-
да организира координацията между пристанищата с излаз на едно и също море или разположени на една и съща ос на вътрешни водни пътища;
-
да опрости и подобри пристанищната обработка на товари по модела на основните европейски пристанища с въвеждане на интегрирани оператори на терминали, отговорни за всички операции по обработката на товари.
(18)
Мисиите на големите морски пристанища ще съсредоточат върху институционални дейности (сигурност, безопасност и пристанищна полиция) и към свързаните с устройството на пристанищата функции. В замяна на това интегрираните оператори на терминали ще отговарят за всички операции по обработката на товари, за да се подобри ефективността на тези дейности.
(19)
Френските органи уточниха, че прехвърлянето на дейностите по пристанищна обработка на товари, които все още се изпълняват от големите морски пристанища, на частни оператори чрез процедура за преотстъпване на оборудването на големите морски пристанища, е част от опростяването и подобряването на пристанищната обработка на товари. Те също така посочиха, че реформата доближава френската система до европейския модел, при който съответните функции на пристанищния орган и на пристанищния оператор са ясно разграничени и при който последният най-често е частно предприятие.
2.2. Процедура по прехвърляне на оборудването
(20)
Големите морски пристанища спират да експлоатират специализираното оборудване, апаратурата и съоръженията за пристанищна обработка на товари (наричани по-долу „оборудването за обработка на товари“) и ги преотстъпват на частни предприятия в съответствие с описаната в член 9 от закона за реформата на пристанищата процедура за продажба.
(21)
Съгласно тази разпоредба (12) процедурата за продажба на оборудването за обработка на товари и преотстъпването на съответните вещни права се разделя на няколко етапа:
-
първоначално голямото морско пристанище договаря условията за прехвърляне на оборудването за обработка на товари с операторите, които редовно използват услугите на пристанището или които са направили значителни инвестиции в терминала.
-
в случай че няма налични оператори или ако договарянето не приключи в срок от три месеца, голямото морско пристанище отправя покана за представяне на кандидатури в рамките на прозрачна и недискриминационна процедура.
-
в случай че поканата за представяне на кандидатури не доведе до успешен резултат и когато в стратегическия проект на голямото морско пристанище е предвидено, пристанището може да създаде дъщерно дружество, на което да възложи въпросната дейност. След пет години се отправя нова покана за представяне на кандидатури. В резултат на поканата за представяне на кандидатури с одобрените оператори се сключват споразумения за експлоатация на терминал.
(22)
Съгласно член 9 от закона за реформата на пристанищата независима национална комисия (а именно националната комисия по оценяване на прехвърлянето на пристанищно оборудване, наричана по-долу „CNECOP“) има задължението да гарантира правилното провеждане и прозрачността на процедурата по прехвърляне на оборудването (13). Нейната роля е да издаде становище относно оценяването на имуществото преди прехвърлянето му. В този контекст тя трябва да отчете икономическия баланс и перспективите за развитие на дейността. За целите на това оценяване CNECOP може да покани експерт, който да оцени стойността на имуществото.
(23)
Становищата на CNECOP се издават въз основа на проектите на акта за прехвърляне, които задължително трябва да бъдат включени в представеното от председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища досие съгласно член 9 от закона за реформата на пристанищата. В тези проекти се посочва описанието на оборудването, което се прехвърля, продажната му цена, както и условията за финансирането му.
(24)
Окончателен акт за прехвърляне не може да бъде подписан преди предварително становище на CNECOP. Това е обикновено становище (с незадължителен характер), което се оповестява на национално и местно равнище.
(25)
В състава на CNECOP участват длъжностно лице от Сметната палата, представител на местните власти и квалифицирано лице, избрано поради компетенциите си в областта на пристанищата. Функциите на член на CNECOP е несъвместима с друга отговорна длъжност в ръководните и надзорни органи на големите морски пристанища или в предприятията за пристанищна обработка на товари, които закупуват публичното оборудване, и за цялата продължителност на мандата и за срок от пет години след прекратяването му.
3. ПРИЧИНИ, ДОВЕЛИ ДО ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(26)
В решението си от 8 април 2009 г. Комисията счете, че не може да се изключи, че прехвърлянето на оборудването за обработка на товари в рамките на процедура по договаряне, включва елементи на помощ. В тази връзка Комисията установи, че становището на CNECOP не е обвързващо. При липсата на обвързващ характер Комисията изрази съмнения по отношение на продажбата на имуществото на пазарни цени. Комисията поставя също въпроса за независимостта на членовете на CNECOP.
(27)
По отношение на разглеждането на съвместимостта с вътрешния пазар на разглежданата процедура по прехвърляне на оборудването Комисията счете, че на този етап никоя от предвидените в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС дерогации не изглеждат приложими в специфичния случай.
(28)
В резултат на това Комисията реши да открие официалната процедура по разследване, за да разсее съмненията си относно определянето на процедурата по прехвърляне на оборудването като държавна помощ и относно съответствието на тези мерки с вътрешния пазар.
4. КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКИТЕ ОРГАНИ
(29)
По отношение на характера на издаденото от CNECOP становище френските органи припомнят, че в състава на тази комисия влизат четирима независими членове, като председателят ѝ се определя от първия председател на Сметната палата, измежду длъжностните лица от Сметната палата и че тя издава становище по досиетата за прехвърляне на публично оборудване, които ѝ представят председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища. Тези досиета съдържат описание на провежданата процедура по договаряне, списък с прехвърленото имущество, проект на акта за прехвърляне, в който се указва по-специално предвидената продажна цена, както и предвидените условия за експлоатация на терминала.
(30)
Те припомнят също така, че задачата на CNECOP е по-специално да гарантира съгласно член L. 3211-18 от Общия кодекс за собствеността на публичноправните субекти, че публичното оборудване не се прехвърля „нито безплатно, нито на по-ниска от пазарнатa стойност цена“, като по този начин се спазва условието за прехвърляне на публичното имущество на пазарна цена.
(31)
Френските органи добавят, че тази комисия издава обикновено становище, което се оповестява публично, за да не се допусне прехвърляне на цена под пазарната, и в тази връзка поема ангажимент становището да бъде публикувано в официалния бюлетин на Министерството на екологията, енергетиката, устойчивото развитие и териториалното устройство на сайта на министерството, както и на местно равнище, като се постави известие във всяко голямо морско пристанище. Те твърдят от друга страна, че ще изпратят писмо до всеки председател на съвет на директорите на голямо морско пристанище - директорът на което носи отговорност за защитата на интересите на пристанището, за да припомнят условията за работата на CNECOP, както и за правилата за прехвърляне на публично имущество, които задължително трябва да се спазват.
(32)
Френските органи добавят, че в този контекст съгласно член L. 313-6 от Кодекса на финансовите юрисдикции председателите на съвети на директорите подлежат на глоба в размер до удвоеното им годишно брутно възнаграждение или заплата, които получават към датата на нарушението, за всяко необосновано предимство, което са се опитали да предоставят или са предоставили на други лица, независимо дали това предимство е финансово или в натура, и което носи вреда за хазната, местната власт или заинтересованата организация.
(33)
Френските органи освен това се задължават да уведомят Европейската комисия преди подписването на акта за прехвърляне за всяко решение на председател на съвет на директорите на голямо морско пристанище, което не е в съответствие със становището на CNECOP.
(34)
По отношение на компетентността и независимостта на членовете на CNECOP, френските органи изпращат до Комисията автобиографиите на четиримата членове на CNECOP, включително и на нейния председател, и описват подробно квалификациите на всеки от тях по отношение на компетенциите на CNECOP. Според френските органи всички тези лица са били предложени поради познанията си относно процесите по прехвърляне и приватизация или поради опита им в областта на пристанищата, както свидетелстват автобиографиите им.
(35)
Френските органи припомнят именно в този контекст, че независимостта на длъжностните лица от Сметната палата спрямо законодателната власт и спрямо изпълнителната власт е гарантирана от Конституцията от 4 октомври 1958 г. и потвърдена с Решение на Конституционния съвет 2001-448 DC от 25 юли 2001 г., както и че независимостта на депутатите по отношение на изпълнителната власт е гарантирана от член 16 от Декларацията за правата на човека и гражданските права от 26 август 1789 г., който прогласява принципа за разделение на властите и е включен в Преамбюла на Конституцията от 4 октомври 1958 г.
(36)
От друга страна френските органи припомнят, че в съответствие с член 6 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г., приет в приложение на Закон № 2008-660 (14), правилата за конфликт на интереси представляват допълнителна гаранция за независимостта на членовете на CNECOP, които са задължителни за членовете за целия срок на мандата им и за период от пет години след изтичането му:
-
с мандат на член на управителен съвет, на съвет на директорите или на надзорен съвет на дружество за пристанищна обработка на товари, което закупува публично пристанищно оборудване, както и с упражняване на дейност срещу възнаграждение от такива предприятия; и
-
с мандат на член на надзорен съвет или съвет на директорите на голямо морско пристанище.
(37)
На последно място френските органи припомнят, че експертният капацитет на CNECOP може да бъде засилен, тъй като в член 7 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г. се предвижда възможността експерт да определи по-точно стойността на имуществото преди прехвърлянето му на предприятия за обработка на товари.
(38)
Като се има предвид горепосоченото, френските органи считат, че предвидените в закона за реформата на пристанищата процедури по прехвърляне предвиждат достатъчни гаранции, за да е сигурно, че прехвърлянето на оборудването за пристанищна обработка на товари и свързаните с него вещни права ще се извърши по пазарна стойност и съответно няма да има елемент на държавна помощ.
5. КОМЕНТАРИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА И КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКИТЕ ОРГАНИ ПО КОМЕНТАРИТЕ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА
(39)
В подкрепа на позицията на френските органи организацията на европейските морски пристанища (EPSO) подчертава, че като въвежда така наречения „модел на собственика“(landlord model), разглежданата реформа допринася за подобряването на конкурентоспособността на френските пристанища, както и за цялостната работа на европейските пристанища. Прехвърлянето на дейности за пристанищна обработка на товари от големите морски пристанища на частни оператори на практика ще модернизира управлението на големите френски морски пристанища, като ги приспособи към най-разпространения в Европейския съюз и по света модел.
(40)
Като има предвид сложността на една такава реформа, както и социалните и финансови последици от нея, ESPO посочва, че предвиждането на придружаващи мерки от съответната държава-членка при реформа с такъв мащаб най-често е единственото средство, за да бъде приемлива за всички участници.
(41)
Макар и да не желае да представи подробна оценка относно определянето като държавна помощ на разглежданите мерки, ESPO отбелязва, че условията за оценяване на оборудването са такива, че прехвърлянето на пазарна цена е гарантирано.
(42)
Френските органи вземат под внимание мненията на ESPO.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(43)
След откриването на предвидената в член 108, параграф 2 от ДФЕС официална процедура по разследване и като се имат предвид представените в този контекст доводи от френските органи и заинтересованата страна Комисията счита, че въпросната мярка не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(44)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС „всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(45)
Определянето на една национална мярка като държавна помощ предполага, че трябва да бъдат изпълнени следните кумулативни условия: 1) въпросната мярка предоставя предимство чрез държавни ресурси, 2) това предимство е селективно и 3) въпросната мярка нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите-членки (15).
(46)
Първо, уместно е да се отбележи, че в настоящия контекст, за да се изключи всякакво предимство, въпросното публично имущество, а именно оборудването за пристанищна обработка на товари, трябва да бъде продадено на пазарна цена.
(47)
В тази връзка Комисията отбелязва, че продажбата на оборудването за пристанищна обработка на товари не се извършва в рамките на открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура, тъй като, това е само в случай че договарянето с вече наличните оператори не приключи успешно или няма наличен оператор, се прилага такава процедура (вж. съображение 20 по-горе).
(48)
При все това Комисията установява, че при продажба с договаряне предложената процедура предвижда създаването на национална комисия за оценяване на прехвърленото имущество, а именно CNECOP. Комисията отбелязва, че преди продажбата CNECOP трябва да издаде публично становище относно стойността на имуществото, предмет на продажбата.
(49)
В рамките на решението си от 8 април 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията отбеляза, че тъй като издаденото становище на CNECOP не е било обвързващо, не може да се изключи продажба на имуществото на по-ниска от пазарната цена.
(50)
Като вземат предвид изразените от Комисията съмнения, с писма от 20 януари 2010 г. и 24 март 2010 г. френските органи съобщиха, че директорът на транспортните служби е изпратил писма до всички председатели на съвети на директорите на големите морски пристанища на 16 март 2009 г. и 18 март 2010 г., в които разяснява рамката на договарянето за прехвърляне на оборудване за пристанищна обработка на товари и уточнява условията, които трябва да се спазват, за да бъде изпълнено прехвърлянето.
(51)
В тези писма председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища се информират от една страна, че CNECOP системно ще изисква от големите морски пристанища да извършват експертиза с цел оценяване на имуществото, което ще се прехвърля. В този контекст преди сезирането на CNECOP се изисква извършване на независима техническа оценка на пазарната стойност на пристанищното оборудване от независим експерт, която да бъде включена в представеното на CNECOP досие.
(52)
Председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища от друга страна се информират, че „дори и законът да не му придава характер на съгласувано становище, е изключено да не се спази“, така че акт за прехвърляне, който не е в съответствие с издадено от CNECOP становище, не може да бъде подписан. Следователно при хипотезата за отрицателно становище на CNECOP е уместно или „да се поднови договарянето, ако в съответствие с датата на сезиране на CNECOP […] остава време, и да се представи, ако се налага, ново досие“, или „да се констатира, че договарянето е завършило неуспешно, и да се приложи процедура за покана за представяне на кандидатури“.
(53)
Посочва също, че участващите в управлението на големите морски пристанища лица методично ще се противопоставят на всяко решение на надзорния съвет на пристанището, което не е в съответствие със становище на CNECOP, а на председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища се припомнят налаганите санкции, ако предоставят необосновано предимство на трети лица при упражняване на функциите си.
(54)
Комисията счита, че изпратените на председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища предписания по отношение от необходимостта от извършване на независимо оценяване на оборудването за обработка на товари, което ще се прехвърля, и по отношение на обвързващия характер на становището на CNECOP, гарантират, че въпросното оборудване няма да бъде продадено на по-ниска от пазарната цена.
(55)
Комисията отбелязва, че тези факти се подкрепят и от изискването становището на CNECOP да бъде оповестено както на национално, така и на местно равнище от съответните пристанища. Оповестяването има за цел да се позволи, когато е целесъобразно, да бъдат оспорени условията по прехвърлянето на въпросното оборудване за обработка на товари.
(56)
По отношение на независимостта и квалификациите на членовете на CNECOP за целите на оценяването на прехвърленото имущество, френските органи изпратиха на Комисията автобиографиите на четиримата ѝ членове, включително и на председателя.
(57)
В тази връзка е уместно е да се посочи, че един от членовете, този от Сметната палата, е бил предложен от първия председател на Сметната палата за председател на CNECOP и че той притежава професионален опит, пряко свързан с морското дело. Френските органи припомнят в този контекст, че независимостта на длъжностните лица от Сметната палата спрямо законодателната власт и спрямо изпълнителната власт е гарантирана от Конституцията от 4 октомври 1958 г. и потвърдена с Решение на Конституционния съд 2001-448 DC от 25 юли 2001 г.
(58)
Членът на CNECOP, на когото е възложено да представлява местните власти, притежава от своя страна експертни познания, пряко свързани с морските пристанища. Френските органи припомнят в този контекст, че независимостта на депутатите по отношение на изпълнителните власт е гарантирана с член 16 от Декларацията за правата на човека и гражданските права от 26 август 1789 г., който прогласява принципа за разделение на властите и е включен в Конституцията от 4 октомври 1958 г.
(59)
Що се отнася до двамата членове, предложени в качеството им на квалифицирани лица, от автобиографиите им става ясно, че единият притежава компетенции в областта на пристанищата, а другият компетенции в областта на прехвърлянето на публично имущество.
(60)
Френските органи също така посочват, че съгласно член 6 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г. (16) правилата за конфликт на интереси са задължителни за членовете на CNECOP за целия срок на мандата им и за период от пет години след изтичането му (вж. съображение 36).
(61)
Комисията установява, че тези правила за конфликт на интереси в настоящия случай са още една гаранция за независимостта на членовете на CNECOP.
(62)
Въз основа на тези данни и предвид конкретните обстоятелства по случая Комисията счита, че задължението за оценяване на пазарната стойност от независим експерт, въз основа на която квалифицираните и независими членове на CNECOP издават обвързващо становище, дава възможност по принцип да се гарантира, че прехвърлянията ще бъдат извършени съгласно пазарните условия.
(63)
Чрез стриктното спазване на условията и обстоятелствата, споменати в точка 6. Оценка на мярката става ясно, че няма причина да се счита, че прехвърлянето на оборудване за пристанищна обработка на товари, което се извършва в рамките на продажба чрез договаряне, предоставя икономическо предимство на купувачите на това оборудване. В противния случай това не би било случая с евентуални индивидуални трансакции, които няма да са в точно съответствие с изброените условия.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(64)
Като се имат предвид гореизложените съображения, Комисията
-
отбелязва оттеглянето на уведомлението за двете придружаващи мерки, за които е изпратено уведомление, като част от фискалната част на реформата на пристанищата, и които са посочени в съображение 2 от настоящото решение;
-
счита, че процедурата по прехвърляне на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари, която беше предмет и на решението на Комисията от 8 април 2009 г. и която е описана в съображения 16-25 от настоящото решение, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
ПРИЕ СЛЕДНОТО РЕШЕНИЕ:
Член първи
Мярката за прехвърляне на пристанищно оборудване към частните оператори, която Франция възнамерява да приведе в действие в рамките на пристанищната реформа, предвидена от закон № 2008-660 от 4 юли 2008 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Следователно привеждането в действие на мярката е разрешено.
Член втори
Адресат на настоящото решение е Република Франция.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2011 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 29 juni 2011
om stödåtgärd SA.27106 (C 13/09 - f.d. N 614/08) som Frankrike planerar att genomföra till förmån för hamnsektorn
[delgivet med nr K(2011) 4391]
(Endast den franska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2011/519/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (1), särskilt artikel 62.1 a,
efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2) i enlighet med artikel 108.2 första stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (3) och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
(1)
Genom en skrivelse av den 4 december 2008 anmälde de franska myndigheterna i enlighet med artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt en stödordning bestående av skatteåtgärder som åtföljer lag nr 2008-660 av den 4 juli 2008 om hamnreform (4). Anmälan registrerades med nr N 614/08.
(2)
Syftet med den anmälda skattebestämmelsen var att stödja den överföring av anläggningar för godshantering som föreskrivs i reformen till privata operatörer. Bestämmelsen omfattade två åtgärder. Den första åtgärden är en gradvis minskning, med en giltighetstid begränsad till fem år, av det hyresvärde som ligger till grund för beräkning av lokala skatter för privata operatörer som övertar anläggningar för godshantering. Den andra åtgärden är en möjlighet för lokala myndigheter som förvaltar kusthamnar att befria godshanteringsföretag från taxe professionnelle (lokal skatt på inkomst av yrkesmässig verksamhet, nedan kallad taxe professionnelle) under en begränsad period på sex år.
(3)
Genom en skrivelse av den 11 december 2008 uppmanade kommissionen de franska myndigheterna att inkomma med kompletterande upplysningar om den anmälda skattebestämmelsen samt om förfarandet för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering i de stora kusthamnarna. På begäran av de franska myndigheterna förlängdes tidsfristen för att inkomma med svar till den 9 februari 2009.
(4)
Den 28 januari 2009 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionens avdelningar. Genom en skrivelse av den 10 februari 2009 översände de franska myndigheterna kompletterande upplysningar till kommissionen.
(5)
Genom en skrivelse av den 9 april 2009 (D/2165) underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut av den 8 april 2009 att inleda det formella granskningsförfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Beslutet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (5). Beslutet gäller både den anmälda skattebestämmelsen och förfarandet för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering. I beslutet uppmanar kommissionen Frankrike och berörda parter att inkomma med sina synpunkter inom en viss tidsfrist.
(6)
Den 11 maj 2009 (A/18191) mottog kommissionen de franska myndigheternas synpunkter. Inom den fastställda tidsfristen mottog kommissionen även synpunkter från en berörd part, det vill säga den europeiska hamnorganisationen (European Seaports Organisation, nedan kallad ESPO). Genom en skrivelse av den 16 juli 2009 (D/60307) översändes ESPO:s synpunkter till de franska myndigheterna, som kommenterade dem genom en skrivelse av den 27 augusti 2009 (A/28446).
(7)
Den 30 november 2009 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionens avdelningar. Efter det mötet översände de franska myndigheterna kompletterande upplysningar till kommissionen genom skrivelser av den 25 januari 2010 (A/3263) och den 24 mars 2010 (A/5136).
(8)
Med anledning av den reform av taxe professionnelle som genomförts i Frankrike bad kommissionen genom en skrivelse av den 9 juni 2010 (D/7519) de franska myndigheterna att inkomma med kompletterande upplysningar. Kommissionen ville genom skrivelsen få klargöranden när det gäller den effekt som indragningen av taxe professionnelle har för den anmälda bestämmelsen och för förfarandet.
(9)
Genom en skrivelse av den 2 juli 2010 bad de franska myndigheterna om en förlängning av tidsfristen. De franska myndigheternas svar inkom till kommissionen genom en skrivelse av den 4 augusti 2010 (A/11533).
(10)
Genom den skrivelsen informerade de franska myndigheterna kommissionen om att de drog tillbaka sin anmälan med avseende på den skattemässiga aspekten av möjligheten för lokala myndigheter som förvaltar kusthamnar att befria godshanteringsföretag från taxe professionnelle under en begränsad period på sex år. Åtgärden innebar i praktiken en möjlighet att vid beräkningen av taxe professionnelle, på vissa villkor och under perioden 2010-2015, göra undantag för hyresvärdet på särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering. Möjligheten saknar dock grund eftersom taxe professionnelle har dragits in och dessutom upphävts genom 2010 års finanslag.
(11)
När det gäller den skatteåtgärd i anmälan som avser en gradvis och tidsbegränsad minskning av det hyresvärde som ligger till grund för fastställandet av lokala skatter för privata operatörer som övertar anläggningar, utrustningar och installationer i stora kusthamnar meddelar de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 2 juli 2010 att minskningen även gäller fastighetsskatten för företag avseende den lokala skatt (contribution économique territoriale) (6) som ersätter taxe professionnelle. De franska myndigheterna har i det avseendet informerat kommissionen om vilka de fyra företag som mottar stöd (7) enligt denna åtgärd är och om beloppet på den skatteförmån som stödet innebär för vart och ett av dessa företag.
(12)
För tre av de berörda företagen uppgår de beräknade skatteförmåner som mottagits till en skattebefrielse som är lägre än det tak på 200 000 euro under en period om tre på varandra följande beskattningsår som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse (8). Detta gäller inte det fjärde berörda företaget.
(13)
Mot denna bakgrund och med anledning av flera kontakter med kommissionen beslutade de franska myndigheterna att begränsa den fördel som, med tillämpning av den åtgärd som nämns i punkt 11 kan beviljas företagen upp till det tak och på de villkor som anges i förordning (EG) nr 1998/2006.
(14)
Genom en skrivelse av den 20 januari 2011 underrättade de franska myndigheterna dessutom kommissionen om antagandet av artikel 36 i lag nr 2010-1658 av den 29 december 2010 om ändring av 2010 års finanslag (9), genom vilken den gradvisa skattesänkning som föreskrivs inom ramen för hamnreformen underordnas förordning (EG) nr 1998/2006. De franska myndigheterna har även meddelat kommissionen att de återkallar sin anmälan beträffande denna sistnämnda skatteåtgärd i hamnreformen.
(15)
Kommissionen noterar att de franska myndigheterna återkallar sin anmälan när det gäller alla delar i den anmälda skattebestämmelsen. Detta beslut gäller endast det förfarande för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering som omfattades av kommissionens beslut av den 8 april 2009. Detta beslut gäller inte driftsvillkoren för de särskilda anläggningarna, utrustningarna och installationerna för godshantering före eller efter deras överlåtelse.
2. DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
2.1 Bakgrund
(16)
Åtgärden i fråga ingår i den hamnreform som är föremål för lagen om hamnreform (10). Syftet med reformen är att förbättra de franska hamnarnas effektivitet och konkurrenskraft (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux och Marseille).
(17)
Mot denna bakgrund har lagen om hamnreform följande syften:
-
Att omdefiniera uppdragen för självständiga hamnar (ports autonomes) som i den europeiska delen av Frankrike blir ”stora kusthamnar” (11).
-
Att modernisera förvaltningen av de stora kusthamnarna.
-
Att organisera samordningen mellan hamnar längs samma kust eller belägna längs samma vattenväg.
-
Att förenkla och rationalisera hamnarnas godshantering enligt modellen för de största europeiska hamnarna och upprätta integrerade terminaloperatörer med ansvar för all godshantering.
(18)
De stora kusthamnarnas uppdrag kommer att vara inriktade på statsmaktens verksamheter (säkerhet, skydd och hamnpolis) och på de funktioner som avser hamnområdenas planering. De integrerade terminaloperatörerna kommer däremot att ha ansvaret för all godshantering i syfte att förbättra den verksamhetens effektivitet.
(19)
De franska myndigheterna har preciserat att överföringen av den godshanteringsverksamhet som fortfarande bedrivs av de stora kusthamnarna till privata operatörer genom ett förfarande för överlåtelse av anläggningarna i de hamnarna ingår i arbetet för att förenkla och rationalisera hamnarnas godshantering. Enligt de franska myndigheterna innebär reformen även en tillnärmning av det franska systemet till den europeiska modellen, där hamnmyndighetens och hamnoperatörens respektive funktioner är tydligt åtskilda och där operatören för det mesta är ett privat företag.
2.2 Förfarandet för överlåtelse av anläggningar
(20)
De stora kusthamnarna upphör att driva de särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering (nedan kallade godshanteringsanläggningar) som de överlåter till privata företag enligt det försäljningsförfarande som beskrivs i artikel 9 i lagen om hamnreform.
(21)
Enligt den här bestämmelsen (12) är förfarandet för försäljning av godshanteringsanläggningar och överlåtelse av de sakrätter som hör till dessa uppdelat i följande faser:
-
Först förhandlar den stora kusthamnen om villkoren för överföringen av godshanteringsanläggningen med de operatörer som regelbundet använder hamnens tjänster eller som har gjort stora investeringar i terminalen.
-
Om det inte finns några operatörer eller om förhandlingarna inte leder någonstans inom en tidsfrist på tre månader, infordrar den stora kusthamnen intresseanmälningar inom ramen för ett öppet och icke-diskriminerande förfarande.
-
Om infordran av intresseanmälningar inte får något resultat och om den strategiska planen för den stora kusthamnen så föreskriver, får kusthamnen inrätta en filial som ska anförtros den berörda verksamheten. Efter fem år ska en ny infordran av intresseanmälningar organiseras. Vid slutet av denna infordran ska terminalavtal ingås med de operatörer som godkänns.
(22)
Enligt artikel 9 i lagen om hamnreform ska en nationell oberoende kommission för utvärdering av överlåtelser av hamnanläggningar (dvs. commission nationale d’évaluation des cessions d’outillages portuaires, nedan kallad CNECOP) ha ansvaret för att se till att allt genomförs i god ordning och att förfarandet för överlåtelse av anläggningarna är öppet (13). Kommissionens roll är att avge ett yttrande där tillgångarna utvärderas före överlåtelsen. Inom ramen för detta ska den beakta den ekonomiska jämvikten och möjligheterna att utveckla verksamheten. CNECOP får för detta ändamål även ta hjälp av en expert för att beräkna tillgångarnas värde.
(23)
CNECOP:s yttranden avges på grundval av de förslag till överlåtelsehandlingar som ska finnas i den akt som översänds av ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner enligt artikel 9 i lagen om hamnreform. Dessa förslag innehåller en beskrivning av de anläggningar som ska överlåtas, deras försäljningspris och villkoren för deras finansiering.
(24)
Ingen slutgiltig överlåtelsehandling får undertecknas utan förhandsyttrande från CNECOP. Det handlar om ett enkelt yttrande (icke bindande) som offentliggörs på nationell och lokal nivå.
(25)
Bland CNECOP:s ledamöter finns en domare från den franska revisionsrätten, en företrädare för de lokala myndigheterna och en kvalificerad person som valts på grundval av sin kompetens på området för hamnfrågor. Funktionen som ledamot i CNECOP är oförenlig med andra funktioner med ansvar i lednings- eller tillsynsorgan i stora kusthamnar eller godshanteringsföretag som är spekulant på offentliga anläggningar under hela mandattiden och i fem år efter mandatets upphörande.
3. SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET
(26)
I sitt beslut av den 8 april 2009 ansåg kommissionen att det inte kan uteslutas att överlåtelsen av godshanteringsanläggningar inom ramen för ett underhandsförfarande har inslag av statligt stöd. Kommissionen konstaterade i detta avseende att CNECOP:s yttrande inte är bindande. Eftersom denna bindande karaktär saknas uttryckte kommissionen tvivel om huruvida tillgångarna säljs till marknadspris. Kommissionen ifrågasatte även om CNECOP:s ledamöter var oberoende.
(27)
Eftersom det rör sig om en granskning av om detta överlåtelseförfarande av godshanteringsanläggningar är förenligt med den inre marknaden bedömde kommissionen att inget av de undantag som anges i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget är tillämpligt i detta ärende.
(28)
Kommissionen beslutade därför att inleda det formella granskningsförfarandet för att skingra alla tvivel rörande frågan om förfarandet för överlåtelse av godshanteringsanläggningar kan betecknas som statligt stöd och rörande åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden.
4. KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE
(29)
Vad beträffar det yttrande som utfärdas av CNECOP erinrar de franska myndigheterna om att denna kommission består av fyra oberoende ledamöter, vars ordförande utses bland domarna i den franska revisionsrätten av dess förste ordförande och att den utfärdar ett yttrande om de överlåtelseakter rörande offentliga anläggningar som översänds av ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner. Dessa akter innehåller en beskrivning av det underhandsförfarande som följts, en förteckning över de tillgångar som överlåtelsen gäller, ett förslag till överlåtelsehandling i vilket särskilt det beräknade försäljningspriset anges och de planerade villkoren för terminalens utnyttjande.
(30)
De erinrar även om att CNECOP enligt artikel L. 3211-18 i den franska allmänna lagen om offentliga juridiska personers egendom särskilt har i uppdrag att säkerställa att offentliga anläggningar inte överlåts ”utan ersättning eller till ett pris som understiger marknadsvärdet”, vilket motsvarar kravet på överlåtelse av offentliga tillgångar till marknadspris.
(31)
De franska myndigheterna tillägger att CNECOP avger ett enkelt yttrande som offentliggörs för att hindra överlåtelser till ett pris som understiger marknadspriset. De förbinder sig att i detta avseende se till att yttrandet offentliggörs i den officiella bulletinen på webbplatsen för ministeriet för ekologi, energi, hållbar utveckling och fysisk planering samt på lokal nivå genom affischering i alla stora kusthamnar. De uppger att de dessutom översänder en skrivelse till alla ordförande för de stora kusthamnarnas direktioner, som har ansvaret för att bevaka hamnens intressen, där de erinrar om CNECOP:s arbetsordning samt om de regler för överlåtelse av offentliga tillgångar som de är skyldiga att följa.
(32)
De franska myndigheterna tillägger i detta sammanhang att enligt artikel L. 313-6 i den franska lagen om finansdomstolar kan ordföranden åläggas böter till ett belopp som kan uppgå till det dubbla beloppet på den årliga bruttoersättning eller bruttolön som de uppbär vid det datum då överträdelsen begås. Detta gäller alla oberättigade fördelar som de har försökt skaffa sig själva eller har skaffat andra personer, oavsett om fördelen i fråga är ekonomisk eller i natura och om den är till skada för statskassan, samhället eller det berörda organet.
(33)
De franska myndigheterna förpliktar sig dessutom att innan överlåtelsehandlingen undertecknas underrätta Europeiska kommissionen om alla beslut som fattas av en ordförande för en stor kusthamns direktion och som avviker från ett yttrande från CNECOP.
(34)
När det gäller CNECOP-ledamöternas kompetens och oberoende översänder de franska myndigheterna till kommissionen de fyra ledamöternas meritförteckningar, inklusive ordförandens meritförteckning. Dessutom beskriver de varje ledamots kvalifikationer med avseende på CNECOP:s behörigheter. Enligt de franska myndigheterna har alla dessa personer föreslagits på grundval av deras kunskaper om processen för överföring och privatisering eller deras erfarenheter på området för hamnfrågor, vilket deras meritförteckningar vittnar om.
(35)
De franska myndigheterna erinrar i detta sammanhang särskilt om att den oberoende ställning som domarna i den franska revisionsrätten har med avseende på lagstiftande makt och verkställande makt garanteras genom Frankrikes konstitution av den 4 oktober 1958 och bekräftas genom konstitutionsrådets beslut nr 2001-448 DC av den 25 juli 2001. Parlamentsledamöternas oberoende ställning med avseende på lagstiftande makt garanteras genom artikel 16 i den franska deklarationen om mänskliga och medborgerliga rättigheter av den 26 augusti 1789, som stadfäster principen om maktdelning och anförs i inledningen till konstitutionen av den 4 oktober 1958.
(36)
De franska myndigheterna erinrar dessutom om att CNECOP:s ledamöter, enligt artikel 6 i dekret nr 2008-1032 av den 9 oktober 2008 antaget med tillämpning av lag nr 2008-660 (14), omfattas av regler som utgör en kompletterande garanti för deras oberoende genom att det uppdraget under hela mandattiden och under en tid på fem år efter dess upphörande är oförenligt med följande typer av uppdrag:
-
Alla uppdrag som ledamot av en styrelse, direktion eller tillsynsnämnd i ett godshanteringsföretag som är spekulant på offentliga godshanteringsanläggningar samt avlönad verksamhet ett sådant företag.
-
Alla uppdrag som ledamot av en stor kusthamns tillsynsnämnd eller direktion.
(37)
Slutligen erinrar de franska myndigheterna om att CNECOP:s sakkunskap kan stärkas. Enligt artikel 7 i dekret nr 2008-1032 av den 9 oktober 2008 har CNECOP möjlighet att ta hjälp av en expert för en mer exakt beräkning av tillgångarnas värde före deras överlåtelse till godshanteringsföretagen.
(38)
Mot bakgrund av ovanstående anser de franska myndigheterna att de överlåtelseförfaranden som föreskrivs i lagen om hamnreform innehåller alla garantier som krävs för att säkerställa att överlåtelsen av godshanteringsanläggningarna och de sakrätter som hör till dessa kommer att göras till marknadsvärdet och att den följaktligen inte har några inslag av statligt stöd.
5. SYNPUNKTER FRÅN DEN BERÖRDA PARTEN OCH KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE OM DEN BERÖRDA PARTENS SYNPUNKTER
(39)
ESPO hävdar, till stöd för de franska myndigheternas ståndpunkt, att reformen i fråga bidrar till att förbättra de franska hamnarnas konkurrenskraft och till de europeiska hamnarnas totala effektivitet genom att den så kallade värdskapsmodellen (landlord model) införs. En överföring av den godshanteringsverksamhet som drivs av de stora kusthamnarna till privata operatörer kommer att modernisera förvaltningen av Frankrikes stora kusthamnar genom en anpassning till den mest valda modellen i EU och världen.
(40)
Med hänsyn till reformens komplexitet samt dess sociala och finansiella konsekvenser framhåller ESPO att den berörda medlemsstatens bistånd i en reform som är så omfattande ofta är det enda sättet att göra den godtagbar för alla berörda parter.
(41)
Utan att vilja göra någon närmare bedömning av åtgärdernas karaktär av statligt stöd konstaterar ESPO att villkoren för anläggningarnas utvärdering är sådana att de garanterar att deras överlåtelse kommer att ske till marknadspris.
(42)
De franska myndigheterna noterar ESPO:s synpunkter.
6. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN
(43)
Till följd av det formella granskningsförfarande som inletts på grundval av artikel 108.2 i EUF-fördraget och med hänsyn till de argument som inom ramen för förfarandet lagts fram av de franska myndigheterna och den berörda parten bedömer kommissionen att åtgärden i fråga inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(44)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.
(45)
För att en nationell åtgärd ska anses utgöra statligt stöd måste följande kumulativa villkor uppfyllas: 1) Åtgärden i fråga är en fördel som ges med hjälp av statliga medel. 2) Denna fördel är selektiv. 3) Åtgärden i fråga snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och kan påverka handeln mellan medlemsstaterna (15).
(46)
Det är för det första lämpligt att framhålla att de berörda offentliga tillgångarna, det vill säga hamnarnas godshanteringsanläggningar, måste säljas till marknadspris för att man i detta sammanhang ska kunna utesluta varje form av fördel.
(47)
I detta avseende konstaterar kommissionen att försäljningen av hamnarnas godshanteringsanläggningar inte görs inom ramen för ett villkorslöst anbudsförfarande som är öppet, tydligt och icke-diskriminerande. Det är nämligen bara om underhandsförhandlingarna inte leder till ett resultat med de operatörer som redan är verksamma i hamnen eller om det inte finns några operatörer där som ett sådant förfarande genomförs (se punkt 21).
(48)
Kommissionen konstaterar när det gäller underhandsförsäljning att det föreslagna förfarandet innebär att en nationell oberoende kommission för utvärdering av överlåtna tillgångar ska inrättas, dvs. CNECOP. Kommissionen noterar att CNECOP före överlåtelsen ska avge ett offentligt yttrande om värdet på de tillgångar som är föremål för försäljningen.
(49)
I sitt beslut av den 8 april 2009 att inleda det formella granskningsförfarandet konstaterar kommissionen att CNECOP:s yttrande inte är bindande och att det inte kan uteslutas att tillgångarna säljs till ett lägre pris än marknadspriset.
(50)
Med hänsyn till kommissionens tvivel informerade de franska myndigheterna genom skrivelser av den 20 januari 2010 och den 24 mars 2010 om de skrivelser som sänts av direktören för transporttjänster till alla ordförande för de stora kusthamnarnas direktioner, daterade den 16 mars 2009 och den 18 januari 2010. I skrivelserna klargörs ramen för förhandlingarna om godshanteringsanläggningarnas överlåtelse. Dessutom preciseras de villkor som måste uppfyllas för denna överlåtelse.
(51)
Enligt dessa skrivelser informeras ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner om att CNECOP systematiskt kommer att begära att hamnarna tar hjälp av experter för att utvärdera de tillgångar som ska överlåtas. Innan ärendet hänskjuts till CNECOP ska en oberoende teknisk utvärdering av hamnanläggningarnas marknadsvärde utföras av en oberoende expertbyrå, vilken ska ingå i den akt som lämnas till CNECOP.
(52)
Ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner ska dessutom underrättas om att ”även om ett samtycke inte krävs enligt lagen måste yttrandet beaktas” och ingen överlåtelsehandling som avviker från det yttrande som avgivits av CNECOP får undertecknas. Vid ett negativt yttrande från CNECOP ska ”förhandlingarna återupptas om det datum då ärendet ska hänskjutas till CNECOP […] så medger och i förekommande fall en ny akt lämnas in”, eller så ska det ”konstateras att förhandlingarna har misslyckats och ett förfarande för infordran av intresseanmälningar genomföras”.
(53)
Dessutom anges att regeringens företrädare i de stora kusthamnarna systematiskt kommer att invända mot beslut från hamnens tillsynsorgan som avviker från ett yttrande från CNECOP. Ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner erinras även om de påföljder som de riskerar om de i samband med utövandet av sina funktioner ger tredje man en oberättigad fördel.
(54)
Kommissionen anser att de föreskrifter som riktar sig till ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner rörande kravet att låta utföra en oberoende utvärdering av de godshanteringsanläggningar som ska överlåtas, samt rörande den bindande karaktären hos CNECOP:s yttrande, utgör en garanti för att anläggningarna i fråga inte säljs till ett lägre pris än marknadspriset.
(55)
Kommissionen noterar att dessa omständigheter förstärks av det faktum att CNECOP:s yttrande måste omfattas av ett offentliggörande på nationell nivå som säkerställs av de nationella myndigheterna, och ett offentliggörande på lokal nivå som säkerställs av de berörda hamnarna. Dessa offentliggöranden är i förekommande fall sådana att villkoren för de aktuella godshanteringsanläggningarnas överlåtelse kan bestridas.
(56)
När det gäller CNECOP-ledamöternas kompetens och oberoende avseende utvärderingen av de överlåtna tillgångarna har de franska myndigheterna till kommissionen översänt de fyra ledamöternas meritförteckningar, inklusive ordförandens meritförteckning.
(57)
Kommissionen konstaterar att en av dessa ledamöter är ledamot av den franska revisionsrätten och har föreslagits till ordförande för CNECOP av revisionsrättens förste ordförande. Denna ledamot har yrkeserfarenheter som har ett direkt samband med sjöfartsfrågor. De franska myndigheterna erinrar i detta sammanhang om att den oberoende ställning som domarna i den franska revisionsrätten har med avseende på lagstiftande makt och verkställande makt garanteras genom Frankrikes konstitution av den 4 oktober 1958 och bekräftas genom konstitutionsrådets beslut nr 2001-448 DC av den 25 juli 2001.
(58)
Den ledamot i CNECOP som har ansvaret för att företräda de lokala myndigheterna har sakkunskaper som har ett direkt samband med kusthamnarna. De franska myndigheterna erinrar i detta sammanhang om att parlamentsledamöternas oberoende ställning med avseende på lagstiftande makt garanteras genom artikel 16 i den franska deklarationen om mänskliga och medborgerliga rättigheter av den 26 augusti 1789, som stadfäster principen om maktdelning och anförs i inledningen till konstitutionen av den 4 oktober 1958.
(59)
Vad beträffar de två ledamöter som föreslagits i egenskap av sakkunniga personer framgår det tydligt av deras meritförteckningar att de har kompetens på området för hamnfrågor respektive området för överföringar av offentliga tillgångar.
(60)
De franska myndigheterna har dessutom gjort gällande att enligt artikel 6 i dekret nr 2008-1032 av den 9 oktober 2008 (16) omfattas CNECOP:s ledamöter av regler om oförenlighet under hela mandattiden och under en tid på fem år efter uppdragets upphörande (se punkt 36).
(61)
Kommissionen konstaterar att i detta fall utgör dessa regler om oförenlighet en kompletterande garanti för CNECOP-ledamöternas oberoende.
(62)
På grundval av dessa faktorer och med hänsyn till omständigheterna i detta fall anser kommissionen att kravet på att en oberoende expertbyrå ska utföra en värdering av anläggningarnas marknadsvärde som ska ligga till grund för ett bindande yttrande från de kompetenta och oberoende CNECOP-ledamöterna i princip ger möjlighet att garantera att överlåtelsen genomförs i enlighet med marknadsvillkoren.
(63)
Om villkoren som anges i kapitel 6 Bedömning av åtgärden strikt följs finns inga skäl att anse att den överlåtelse av godshanteringsanläggningar som görs inom ramen för en underhandsförsäljning kan innebära att en ekonomisk fördel ges till köparna av det materialet. Det är däremot inte fallet om eventuella individuella transaktioner som inte strikt följer dessa villkor genomförs.
7. SLUTSATSER
(64)
Mot bakgrund av ovanstående
-
beaktar kommissionen att anmälan rörande de två stödjande åtgärder som anmälts i egenskap av skattebestämmelser inom ramen för hamnreformen och som identifieras i punkt 2 i detta beslut har återkallats,
-
anser kommissionen att det förfarande för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering som omfattades av kommissionens beslut av den 8 april 2009 och som beskrivs i punkterna 16-25 i det här beslutet inte utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Beslutet om att överföra godshanteringsanläggningar i hamnar till privata operatörer, som Frankrike planerar att genomföra som ett led i den hamnreform som fastställs i lag nr 2008-660 av den 4 juli 2008, utgör inte ett stöd som omfattas av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Genomförandet av denna åtgärd godkänns.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
Utfärdat i Bryssel den 29 juni 2011.