РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 493/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета за създаване на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 2, буква в) и член 74 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета (2) се предвижда задължението да се създадат форми на сътрудничество между служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки, целите на това сътрудничество, функциите на тези служители за връзка и квалификацията, която те би трябвало да имат, както и техните задачи и задължения по отношение на приемащата страна и държавата-членка, от която те са били командировани.
(2)
С Решение 2005/267/ЕО на Съвета (3) бе създадена информационна и координационна мрежа с повишено ниво на сигурност, свързана към Интернет, на отделните служби на държавите-членки, отговарящи за управление на миграционните потоци, за обмен на информация за незаконния миграционен поток, незаконното влизане и имиграция и завръщането на лицата с неправомерен престой. Съгласно посоченото решение елементите, предназначени за обмен на информация, следва да включат мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията.
(3)
С Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (4) бе създадена Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Frontex“). Frontex отговаря за изготвянето на анализи на риска, които са едновременно обобщени и специализирани, и за предоставянето им на Съвета и на Комисията.
(4)
Служителите за връзка по въпросите на имиграцията следва да събират сведения за незаконната имиграция, които се използват или на оперативно ниво, или на стратегическо ниво, или и на двете. Тази информация може да окаже съществен принос към дейността на Frontex във връзка с анализа на риска и за тази цел следва да се създаде по-близко сътрудничество между различните мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията и Frontex.
(5)
Всички държави-членки трябва да могат да инициират срещи, когато такива бъдат сметнати за уместни, между служителите за връзка по въпросите на имиграцията, командировани в дадена трета страна или област, с цел засилване на сътрудничеството между тях. На тези срещи следва да присъстват представители на Комисията и на Frontex. Следва да е възможно да бъдат поканени и други органи и организации, като Европейската служба за подкрепа в областта на убежището и Службата на Върховния комисар на ООН за бежанците.
(6)
С Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) се създава Фонд за външните граници за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, чиято цел е да допринесе за укрепване на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и за прилагане на принципа на солидарност между държавите-членки. Следва да е възможно да се използват ресурсите, с които разполага Фондът за външни граници, за поощряване на дейности, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни, и за подпомагане на укрепването на оперативния капацитет на различните мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията, което би спомогнало за по-ефективно сътрудничество между държавите-членки посредством тези мрежи.
(7)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да бъдат редовно информирани за дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията в специфични страни и/или области, представляващи особен интерес за Съюза, както и относно положението в тези страни и/или области по въпроси, свързани с незаконната имиграция. Подборът на специфичните страни и/или области от особен интерес за Съюза се основава на обективни показатели за миграцията, като статистики за незаконната имиграция и анализи на риска, и друга информация от значение или доклади, изготвени от Frontex и от Службата за подкрепа в областта на убежището, и следва да взема под внимание цялостната външна политика на Съюза.
(8)
Регламент (ЕО) № 377/2004 следва съответно да бъде изменен.
(9)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно адаптиране на настоящите разпоредби на Съюза относно създаването и функционирането на мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията с цел отчитане на промените в правото на Съюза, както и на практическия опит, придобит в този контекст, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(10)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата за основните права на Европейския съюз и отразени в Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи в съответствие с член 6 от Договора за Европейския съюз.
(11)
Обединеното кралство участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (6).
(12)
Ирландия участва в настоящия регламент съгласно член 5, параграф 1 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (7).
(13)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(14)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (9) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(15)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(16)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО на Съвета (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 377/2004 се изменя, както следва:
1.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се заличава второто изречение;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Сведенията, посочени в параграфи 1 и 2, се разпространяват чрез информационната и координационна мрежа с повишено ниво на сигурност, свързана към Интернет, на отделните служби на държавите-членки, отговарящи за управление на миграционните потоци, създадена с Решение 2005/267/ЕО на Съвета (13) („ICONet“), в раздела, предназначен за мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията. Комисията предоставя тази информация и на Съвета.
2.
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 второто тире се заменя със следното:
„-
обменят сведения и практически опит, по-специално на срещи и чрез ICONet,
-
по целесъобразност обменят сведения относно опита във връзка с достъпа на лицата, търсещи убежище, до защита,“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Представителите на Комисията и на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Frontex“), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (14), могат да вземат участие в срещите, организирани в рамките на мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията, но ако оперативни съображения го налагат, срещите могат да се провеждат в отсъствие на тези представители. Когато това е необходимо, други органи и структури могат също да бъдат поканени на тези срещи.
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавата-членка, която осъществява председателството на Съвета на Европейския съюз, поема инициативата да проведе такива срещи. Ако държавата-членка, която осъществява председателството, не е представена в съответната страна или област, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, поема инициативата за провеждане на такава среща. Тези срещи могат да се провеждат и по инициатива на други държави-членки.“
3.
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Държавата-членка, която осъществява председателството на Съвета на Европейския съюз, или ако тази държава-членка не е представена в съответната страна или област, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, изготвя в края на всяко шестмесечие доклад за Европейския парламент, Съвета и Комисията относно дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията в специфични страни и/или области от особен интерес за Съюза, както и за положението в тези страни и/или области по въпросите, свързани с незаконната имиграция, като взема предвид всички съответни аспекти, включително правата на човека. Подборът, който се извършва след консултация с държавите-членки и Комисията, на специфичните страни и/или области от особен интерес за Съюза се основава на обективни показатели за миграцията, като статистики за незаконната имиграция и анализи на риска и друга информация от значение или доклади, изготвени от Frontex и от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, и следва да взема предвид цялостната външна политика на Съюза.
2. Докладите на държавите-членки, посочени в параграф 1, се изработват по образец, определен с Решение 2005/687/ЕО на Комисията от 29 септември 2005 г. относно формата на доклада за дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията и относно положението на приемащата страна по въпроси, свързани с незаконната имиграция (15) и указват съответните критерии за подбор.
3. Въз основа на докладите на държавите-членки, посочени в параграф 1, и като взема предвид аспектите, свързани с правата на човека, когато е необходимо, Комисията ежегодно предоставя на Европейския парламент и на Съвета обобщение на фактите и по целесъобразност препоръки относно развитието на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 5 април 2011 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 493/2011
av den 5 april 2011
om ändring av rådets förordning (EG) nr 377/2004 om inrättande av ett nätverk av sambandsmän för invandring
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 79.2 c och 74,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
I rådets förordning (EG) nr 377/2004 (2) fastslås skyldigheten att fastställa samarbetsformer mellan medlemsstaternas sambandsmän för invandring, målen för ett sådant samarbete, sambandsmännens uppgifter och lämpliga kvalifikationer samt deras skyldigheter mot värdlandet och den utsändande medlemsstaten.
(2)
Genom rådets beslut 2005/267/EG (3) inrättades ett säkrat webbaserat informations- och samordningsnätverk för de myndigheter och liknande som hanterar migrationsfrågor i medlemsstaterna för utbyte av information om olaglig migration, olagliga inresor, olaglig invandring och återsändande av personer som vistas olagligt. Enligt det beslutet ska informationsutbytet omfatta nätverken av sambandsmän för invandring.
(3)
Genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (4) inrättades en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex). Frontex har till uppgift att utarbeta allmänna och särskilt anpassade riskanalyser, som ska överlämnas till rådet och kommissionen.
(4)
Sambandsmännen för invandring ska samla in information om olaglig invandring för användning på antingen operativ eller strategisk nivå eller bådadera. Sådan information kan på ett betydelsefullt bidra till Frontex verksamhet med anknytning till riskanalys och ett närmare samarbete bör därför inrättas mellan de olika nätverken av sambandsmän för invandring och Frontex.
(5)
När så anses lämpligt bör alla medlemsstater kunna ta initiativ till möten mellan sambandsmän för invandring som utstationerats till ett särskilt tredjeland eller en särskild region, i syfte att stärka samarbetet mellan dem. Företrädare för kommissionen och Frontex bör delta i dessa möten. Det bör också vara möjligt att bjuda in andra organ och myndigheter, såsom Europeiska stödkontoret för asylfrågor och FN:s flyktingkommissariat.
(6)
Genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG (5) inrättas för perioden från den 1 januari 2007 till den 31 december 2013 fonden för yttre gränser, som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar”, i syfte att bidra till att stärka området med frihet, säkerhet och rättvisa och tillämpa principen om solidaritet mellan medlemsstaterna. Det bör vara möjligt att använda de resurser som finns tillgängliga i fonden för yttre gränser för att förbättra den verksamhet som organiseras av medlemsstaternas konsulära och andra myndigheter i tredjeländer, samt för att öka den operativa kapaciteten i nätverken av sambandsmän för invandring och därigenom främja ett effektivare samarbete mellan medlemsstaterna via dessa nätverk.
(7)
Europaparlamentet, rådet och kommissionen bör regelbundet underrättas om verksamheten i nätverken av sambandsmän för invandring i specifika länder och/eller regioner av särskilt intresse för unionen, och om situationen i dessa länder och/eller regioner i frågor som rör olaglig invandring. Valet av de specifika länderna och/eller regionerna av särskilt intresse för unionen bör grunda sig på objektiva indikatorer om migration, såsom statistik om olaglig invandring, samt riskanalyser och andra relevanta uppgifter eller rapporter framtagna av Frontex och Europeiska stödkontoret för asylfrågor, och bör beakta unionens övergripande politik för yttre förbindelser.
(8)
Förordning (EG) nr 377/2004 bör därför ändras i enlighet med detta.
(9)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att anpassa nuvarande unionsbestämmelser om inrättande av nätverk av sambandsmän för invandring och om deras arbetssätt för att ta hänsyn till ändringar av unionsrätten samt praktiska erfarenheter på detta område, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(10)
Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och som återspeglas i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, i enlighet med artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen.
(11)
Förenade kungariket deltar i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och i enlighet med artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (6).
(12)
Irland deltar i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och i enlighet med artikel 6.2 i rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (7).
(13)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning.
(14)
När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (8), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A och E i rådets beslut 1999/437/EG (9) om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet.
(15)
När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (10), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A och E i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (11).
(16)
När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A och E i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/261/EG (12).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändring
Förordning (EG) nr 377/2004 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 3 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 1 ska andra meningen utgå.
b)
Följande punkt ska läggas till:
”3. Den information som avses i punkterna 1 och 2 ska göras tillgänglig i det säkrade webbaserade informations- och samordningsnätverket för de myndigheter och liknande som hanterar migrationsfrågor i medlemsstaterna som inrättats genom rådets beslut 2005/267/EG (13) (ICONet), i den del som ägnas åt nätverken av sambandsmän för invandring. Kommissionen ska också lämna denna information till rådet.
2.
Artikel 4 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 1 ska andra strecksatsen ersättas med följande:
”-
utbyta information och praktiska erfarenheter, särskilt på möten och via ICONet,
-
vid behov utbyta information om erfarenheter vad gäller asylsökandes tillgång till skydd,”
b)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. Företrädare för kommissionen och Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex) som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (14) får delta i de möten som organiseras inom ramen för nätverket av sambandsmän för invandring, men om det krävs av operativa skäl får möten hållas utan närvaro av dessa företrädare. Andra organ och myndigheter får när så är lämpligt också bjudas in.
c)
Punkt 3 ska ersättas med följande:
”3. Den medlemsstat som innehar ordförandeskapet för Europeiska unionens råd ska ta initiativ till sådana möten. Om den medlemsstat som innehar ordförandeskapet inte är företrädd i landet eller regionen i fråga, ankommer det på den medlemsstat som tillförordnats att inneha ordförandeskapet att ta initiativ till mötet. Sådana möten får också hållas på andra medlemsstaters initiativ.”
3.
Artikel 6 ska ersättas med följande:
”Artikel 6
1. Den medlemsstat som innehar ordförandeskapet för Europeiska unionens råd eller, om den medlemsstaten inte är företrädd i landet eller regionen i fråga, den medlemsstat som tillförordnats att inneha ordförandeskapet, ska i slutet av varje halvår upprätta en rapport till Europaparlamentet, rådet och kommissionen om verksamheten vid nätverk för sambandsmän för invandring i specifika länder och/eller regioner av särskilt intresse för unionen, samt om situationen i dessa länder och/eller regioner när det gäller olaglig invandring, och därvid beakta alla relevanta aspekter, inbegripet människorättsaspekter. Valet av de specifika länderna och/eller regionerna av särskilt intresse för unionen ska, efter samråd med medlemsstaterna och kommissionen, grunda sig på objektiva indikatorer om migration, såsom statistik om olaglig invandring, samt riskanalyser och andra relevanta uppgifter eller rapporter framtagna av Frontex och Europeiska stödkontoret för asylfrågor, och ska beakta unionens övergripande politik för yttre förbindelser.
2. De rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 1 ska utarbetas i enlighet med den modell som fastställts genom kommissionens beslut 2005/687/EG av den 29 september 2005 om utformningen av rapporter om verksamheten inom nätverken av sambandsmän för invandring och situationen i värdlandet rörande olaglig invandring (15) och ange relevanta urvalskriterier.
3. Kommissionen ska på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 1, med beaktande av människorättsaspekter där det är relevant, varje år till Europaparlamentet och rådet överlämna en sammanfattande faktarapport och, när så är lämpligt, rekommendationer om utvecklingen av nätverken av sambandsmän för invandring.
Artikel 2
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 5 april 2011.