ДИРЕКТИВА 2011/77/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 септември 2011 година
за изменение на Директива 2006/116/ЕО за срока за закрила на авторското право и някои сродни права
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1, член 62 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид че:
(1)
Съгласно Директива 2006/116/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) срокът на закрила на изпълнителите и продуцентите на звукозаписи е 50 години.
(2)
За изпълнителите този срок започва да тече от изпълнението или, ако записът на изпълнението е законно публикуван или законно публично съобщен в рамките на 50 години след изпълнението, от първото такова публикуване или първото такова публично съобщаване, което от двете събития настъпи по-рано.
(3)
За продуцентите на звукозаписи срокът започва да тече от създаването на звукозаписа или от законното му публикуване в рамките на 50 години след създаването, или, ако не е така публикуван - от законното му публичното съобщаване в рамките на 50 години след създаването.
(4)
Социално признатото значение на творческия принос на изпълнителите следва да се отрази в нивото на закрила, което да отбелязва техния творчески и артистичен принос.
(5)
Изпълнителите обикновено започват своята кариера млади и настоящият 50-годишен срок на закрила, приложим към записа на изпълненията, често не защитава техните изпълнения през целия им живот. В резултат на това някои изпълнители имат по-ниски доходи в края на живота си. Освен това изпълнителите често не могат да се позоват на правата си, за да предотвратят или да ограничат нежелателно използване на изпълненията им приживе.
(6)
Приходите, получени от изключителни права на възпроизвеждане и предоставяне на разположение, предвидени в Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (4), както и справедливо обезщетение за възпроизвеждане за лично ползване по смисъла на същата директива, и от изключителни права на разпространение и отдаване под наем по смисъла на Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (5), следва да бъдат на разположение на изпълнителите най-малко докато са живи.
(7)
Следователно срокът на закрила на записи на изпълнения и на звукозаписи следва да бъде удължен до 70 години след съответното събитие.
(8)
Правата върху записа на изпълнението следва да се върнат обратно при изпълнителя, ако продуцентът на звукозаписи не предлага за продажба достатъчен брой екземпляри от даден звукозапис по смисъла на Международната конвенция за закрила на артистите изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации, който при липса на удължаване на срока на закрила би станал обществено достояние, или ако продуцентът не предоставя на разположение на публиката този звукозапис. Тази опция следва да се предоставя след изтичането на разумен срок, в който продуцентът на звукозаписи да изпълни и двете действия, свързани с използването на звукозаписа. Правата на продуцента на звукозаписи върху звукозаписа следва да се погасят, за да се избегне положение, при което те съществуват едновременно с правата на изпълнителя върху записа на изпълнението, въпреки че вече не са прехвърлени или преотстъпени на продуцента.
(9)
При встъпването в договорни взаимоотношения с продуцент на звукозаписи, изпълнителите обикновено трябва да прехвърлят или преотстъпят на продуцента на звукозаписи своите изключителни права на възпроизвеждане, разпространение, отдаване под наем и предоставяне на разположение на записите на изпълненията си. В замяна на това на някои изпълнители се плащат авансово авторски възнаграждения, като те получават плащанията си само след като продуцентът на звукозаписи си е приспаднал първоначалните авансови плащания и е направил всички договорно определени удръжки. Други изпълнители прехвърлят или преотстъпват своите изключителни права срещу еднократно заплащане (непериодично възнаграждение). Такъв е по-специално случаят с изпълнителите, които свирят в акомпанимент и не се появяват в списъка с имената на изпълнителите („неизвестни изпълнители“), а понякога и с изпълнителите, които се появяват в списъка с имената на изпълнителите („известни изпълнители“).
(10)
Следва да бъдат въведени редица съпътстващи мерки, за да се гарантира, че изпълнителите, които са прехвърлили или преотстъпили своите изключителни права на продуцентите на звукозаписи, действително имат полза от удължаване на срока.
(11)
Първата съпътстваща мярка следва да бъде въвеждането на задължение за продуцентите на звукозаписи да заделят, поне веднъж годишно, сума, съответстваща на 20 % от прихода от изключителни права на разпространение, възпроизвеждане и предоставяне на разположение на звукозаписи. „Приход“ означава приходът, получен от продуцента на звукозаписи, преди приспадане на разходите.
(12)
Тези суми следва да бъдат изплащани единствено в полза на изпълнителите, на чиито изпълнения е направен звукозапис, и които са прехвърлили или преотстъпили своите права на продуцента на звукозаписи срещу еднократно заплащане. Заделените по този начин суми следва да бъдат разпределяни между неизвестните изпълнители най-малко веднъж годишно на индивидуален принцип. Това разпределение следва да бъде възложено на дружества за колективно управление на права, като за приходите, които не подлежат на разпределение, могат да се прилагат национални правила. За да се избегне налагането на несъразмерна тежест при събирането и управлението на тези приходи, държавите-членки следва да могат да регулират степента, в която микропредприятията са обвързани със задължението да дават своя дял, когато подобни плащания биха изглеждали неразумни, що се отнася до разходите по събирането и управлението на приходите.
(13)
Член 5 от Директива 2006/115/ЕО обаче вече дава на изпълнителите неотменимо право на справедливо възнаграждение за отдаване под наем inter alia на звукозаписи. Също така съгласно установените договорни практики изпълнителите обикновено не прехвърлят, нито преотстъпват на продуцентите на звукозаписи правото си да претендират еднократно справедливо възнаграждение за излъчване и публично съобщаване съгласно член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО и на справедливо обезщетение за възпроизвеждането за лично ползване съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО. Следователно при изчисляването на общата сума, която да бъде заделена от продуцентите на звукозаписи за плащане на допълнителното възнаграждение, приходите на продуцента на звукозаписи, получени от отдаване под наем на звукозаписи, или еднократните справедливи възнаграждения за излъчване и публично съобщаване, или справедливото обезщетение, получено за възпроизвеждането за лично ползване, следва да бъдат изключени.
(14)
Втора съпътстваща мярка, предназначена да възстанови равновесието в договорите, чрез които изпълнителите прехвърлят срещу авторски възнаграждения своите изключителни права на продуценти на звукозаписи, следва да бъде „изчистването на старите задължения“ за изпълнителите, които са преотстъпили своите гореспоменати изключителни права на продуценти на звукозаписи срещу авторско или друго възнаграждение. За да могат изпълнителите да се възползват изцяло от удължения срок на закрила, държавите-членки следва да гарантират, че по силата на сключени договори между продуцентите на звукозаписи и изпълнителите за времето на удължения срок на изпълнителите се изплаща авторско или друго възнаграждение, без оглед на авансови плащания или договорно определени удръжки.
(15)
В интерес на правната сигурност следва да бъде предвидено, че при отсъствие на ясни указания в договора за противното, договорното преотстъпване или прехвърляне на права върху записа на изпълнението, сключено преди датата, до която държавите-членки следва да приемат мерките за изпълнение на настоящата директива, ще продължи да поражда правно действие по време на удължения срок.
(16)
Държавите-членки следва да могат да предвидят възможност за предоговаряне на определени условия в тези договори, предвиждащи периодични плащания, в полза на изпълнителите. Държавите-членки следва да разполагат с подходящи процедури, в случай че предоговарянето се окаже неуспешно.
(17)
Настоящата директива не следва да засяга националните правила и споразумения, които са съвместими с нейните разпоредби, като колективни договори, сключени в държавите-членки между организации, представляващи изпълнителите, и организации, представляващи продуцентите.
(18)
В някои държави-членки се прилага единен срок на закрила по отношение на музикални композиции с текст, който срок се изчислява от смъртта на последния преживял автор, докато в други държави-членки се прилагат отделни срокове на закрила по отношение на музиката и на текста. Повечето от музикалните композиции с текст се пишат в съавторство. Например операта често е плод на труда на либретист и композитор. Още повече, че в музикални жанрове като джаз, рок и поп музика, творческият процес често се извършва в сътрудничество.
(19)
Следователно хармонизацията на срока на закрила на музикалните композиции с текст, чиито текст и музика са създадени с цел да се използват заедно, е непълна и възпрепятства свободното движение на стоки и услуги, като например трансгранични услуги по колективно управление. С цел да се гарантира премахването на подобни пречки, всички такива творби, намиращи се под закрила към датата, до която държавите-членки се изисква да транспонират настоящата директива, следва да имат еднакъв хармонизиран срок на закрила във всички държави-членки.
(20)
Директива 2006/116/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(21)
Доколкото целите на съпътстващите мерки не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, доколкото националните мерки в тази област биха довели до нарушаване на конкуренцията или биха засегнали обхвата на изключителните права на продуцентите на звукозаписи, определени от законодателството на Съюза, и могат да бъдат по-добре постигнати на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(22)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (6) държавите-членки се поощряват да изготвят, за самите себе си и в интерес на Съюза, свои собствени таблици, които доколкото е възможно илюстрират съответствието между настоящата директива и приетите от тях мерки по нейното транспониране, и да ги предоставят на разположение на обществеността,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2006/116/ЕО
Директива 2006/116/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следният параграф:
„7. Срокът на закрила на музикална композиция с текст изтича 70 години след смъртта на последното от следните преживели лица, независимо дали тези лица са посочени като съавтори: автора на текста и композитора на музикалната композиция, при условие че и двата вида принос към творбата са били създадени конкретно за съответната музикална композиция с текст.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 второто изречение се заменя със следното:
„Обаче
-
ако записът на изпълнението е законно публикуван или законно публично съобщен по друг начин различен от звукозапис в рамките на този период, правата изтичат 50 години след датата на първото публикуване или първото публично съобщаване, в зависимост от това, кое от двете събития е настъпило по-рано;
-
ако записът на изпълнението чрез звукозапис е законно публикуван или законно публично съобщен в рамките на този период, правата изтичат 70 години след датата на първото публикуване или първото публично съобщаване, в зависимост от това, кое от двете събития е настъпило по-рано.“;
б)
в параграф 2 второто и третото изречение числото „50“ се заменя с числото „70“;
в)
вмъкват се следните параграфи:
„2а. Ако 50 години след законното публикуване на звукозапис, или ако той не е бил публикуван - 50 години след неговото законно публично съобщаване, продуцентът на звукозаписи не предлага достатъчно екземпляри от звукозаписа за продажба или не го предоставя на разположение на обществеността по жичен или безжичен път, по такъв начин, че членовете на обществеността да могат да получат достъп до него по време и от място, които лично са избрали, изпълнителят може да прекрати договора, с който той е прехвърлил или преотстъпил своите права върху записа на своето изпълнение на продуцента на звукозаписи (по-нататък „договор за прехвърляне или преотстъпване на права“). Правото на прекратяване на договора за прехвърляне или преотстъпване на права може да бъде упражнено, ако продуцентът не изпълни, в срок до една година от получаване на уведомлението на изпълнителя за намерението му да прекрати договора за прехвърляне или преотстъпване на права съгласно предходното изречение, и двете действия по използването, посочени в това изречение. Отказът на изпълнителя от правото да прекрати договора е недействителен. Когато звукозаписът съдържа запис на изпълненията на няколко изпълнители, те могат да прекратят своите договори за прехвърляне или преотстъпване на права в съответствие с приложимото национално законодателство. Ако договорът за прехвърляне или преотстъпване на права бъде прекратен съгласно настоящия параграф, правата на продуцента на звукозаписи върху звукозаписа се погасяват.
2б. Когато по силата на договор за прехвърляне или преотстъпване на права изпълнителят има право да претендира непериодично възнаграждение, изпълнителят има правото да получава допълнително годишно възнаграждение от продуцента на звукозаписи за всяка пълна година след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - петдесетата година от неговото законно публично съобщаване. Отказът на изпълнителя от правото на допълнително годишно възнаграждение е недействителен.
2в. Общата сума, която да бъде заделена от продуцент на звукозаписи за плащане на годишното допълнително възнаграждение, посочено в параграф 2б, съответства на 20 % от приходите, получени от продуцент на звукозаписи през годината, предхождаща годината, за която се плаща въпросното възнаграждение, от възпроизвеждане, разпространение и предоставяне на разположение на тези звукозаписи, след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - петдесетата година от неговото законно публично съобщаване.
Държавите-членки гарантират, че продуцентите на звукозаписи са длъжни при поискване да предоставят на изпълнителите, които имат право на годишно допълнително възнаграждение, посочено в параграф 2б, всякаква информация, която може да бъде необходима за осигуряване на плащането на това възнаграждение.
2г. Държавите-членки гарантират, че правото на получаване на допълнително годишно възнаграждение, посочено в параграф 2б, се управлява от дружества за колективно управление на права.
2д. Когато изпълнител има право на периодични плащания, след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - след петдесетата година от неговото законно публично съобщаване, от плащанията за изпълнителя не се приспадат нито авансови плащания, нито договорно определени удръжки.“
3)
В член 10 се добавят следните параграфи:
„5. Член 3, параграфи 1-2д във версията в сила на 31 октомври 2011 г., се прилагат за записи на изпълнения и за звукозаписи, по отношение на които правата на изпълнителя и на продуцента на звукозаписи по силата на тези разпоредби във версията в сила на 30 октомври 2011 г. продължават да са защитени към 1 ноември 2013 г., както и за записи на изпълнения и звукозаписи, създадени след тази дата.
6. Член 1, параграф 7 се прилага спрямо музикални композиции с текст, от които поне музикалната композиция или текстът се ползват със закрила в минимум една държава-членка на 1 ноември 2013 г., както и спрямо музикални композиции с текст, създадени след тази дата.
Първа алинея от настоящия параграф не засяга действия по използването, осъществени преди 1 ноември 2013 г. Държавите-членки приемат необходимите разпоредби за закрила, по-специално, на правата, придобити от трети страни.“
4)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
Преходни мерки
1. При липса на ясни указания в договора за противното се счита, че договор за прехвърляне или преотстъпване на права, сключен преди 1 ноември 2013 г., продължава да има правно действие и след момента, в който по силата на член 3, параграф 1 във версията от 30 октомври 2011 г., правата на изпълнителя престават да се ползват със закрила.
2. Държавите-членки могат да предвидят, че договори за прехвърляне или преотстъпване на права, по които изпълнител има право на периодични плащания, сключени преди 1 ноември 2013 г., могат да бъдат изменени след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - след петдесетата година от неговото законно публично съобщаване.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 1 ноември 2013 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Докладване
1. До 1 ноември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет доклад относно прилагането на настоящата директива, предвид развитието на пазара на цифрови технологии, придружен ако е необходимо от съответни предложения за последващо изменение на Директива 2006/116/ЕО.
2. До 1 януари 2012 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет доклад за оценка на евентуалната необходимост от удължаване срока на закрила на правата на изпълнителите и продуцентите в аудиовизуалния сектор. Ако е подходящо Комисията прави предложения за последващо изменение на Директива 2006/116/ЕО.
Член 4
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 27 септември 2011 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/77/EU
av den 27 september 2011
om ändring av direktiv 2006/116/EG om skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 53.1, 62 och 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/116/EG (3) är skyddstiden för utövande konstnärer och fonogramframställare 50 år.
(2)
För utövande konstnärer inleds skyddstiden vid framförandet eller, i fråga om upptagningar av ett framförande som lagligen ges ut eller lagligen offentliggörs inom 50 år efter framförandet, vid en första sådan utgivning eller ett första sådant offentliggörande, beroende på vilket som infaller först.
(3)
För fonogramframställare inleds skyddstiden när upptagningen görs på ett fonogram eller när fonogrammet lagligen givits ut inom 50 år efter upptagningen, eller, om det inte givits ut på detta sätt, när det lagligen offentliggjorts inom 50 år efter upptagningen.
(4)
Den socialt erkända betydelsen av utövande konstnärers kreativa bidrag bör speglas i en skyddsnivå som motsvarar deras kreativa och konstnärliga bidrag.
(5)
Utövande konstnärer är i regel unga när de inleder sin karriär och den gällande skyddstiden på 50 år som är tillämplig på upptagningar av framföranden är ofta för kort för att skydda deras framföranden under hela deras livstid. En del utövande konstnärer drabbas därför av ett inkomstbortfall under slutet av sin livstid. Dessutom saknar utövande konstnärer ofta möjlighet att åberopa sina rättigheter för att förhindra eller begränsa en tvivelaktig användning av deras framföranden som kan ske medan de ännu lever.
(6)
Intäkter från ensamrätterna till mångfaldigande och tillgängliggörande, enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (4), samt skälig ersättning för mångfaldigande för privat bruk i den mening som avses i det direktivet och intäkterna från ensamrätterna till spridning och uthyrning enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/115/EG av den 12 december 2006 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättigheter (5), bör tillfalla utövande konstnärer åtminstone under deras livstid.
(7)
Skyddstiden för upptagningar av framföranden och för fonogram bör därför förlängas till 70 år efter den relevanta händelsen.
(8)
Rättigheterna till upptagningen av framförandet bör återgå till den utövande konstnären om en fonogramframställare inte saluför tillräckligt antal exemplar i den mening som avses i Internationella konventionen om skydd för utövande konstnärer, framställare av fonogram samt radioföretag, av ett fonogram som utan en förlängning inte längre skulle skyddas av upphovsrätt, eller inte gör ett sådant fonogram tillgängligt för allmänheten. Det alternativet bör vara tillgängligt sedan fonogramframställaren har haft en rimlig tid på sig att utföra båda dessa former av utnyttjande. Därför bör fonogramframställarens rättigheter till fonogrammet upphöra, för att undvika en situation där dessa rättigheter skulle existera parallellt med den utövande konstnärens rättigheter till upptagningen av framförandet medan de senare rättigheterna inte längre överlåts eller upplåts till fonogramframställaren.
(9)
När utövande konstnärer ingår ett avtalsförhållande med en fonogramframställare måste de i regel överlåta eller upplåta sina ensamrätter till mångfaldigande, spridning, uthyrning och tillgängliggörande av upptagningarna till fonogramframställaren. I utbyte får en del av de utövande konstnärerna ett förskott på royalties och börjar få betalningar först sedan fonogramframställaren har tjänat in förskottet och gjort eventuella avtalsenliga avdrag. Andra utövande konstnärer överlåter eller upplåter sina ensamrätter mot en engångsbetalning (icke-återkommande betalning). Detta gäller särskilt utövande konstnärer som medverkar i bakgrunden och som inte omnämns i listan över medverkande (”icke-etablerade artister”) men ibland även för utövande konstnärer som omnämns i listan över medverkande (”etablerade artister”).
(10)
En rad kompletterande åtgärder bör införas för att säkerställa att utövande konstnärer som har överlåtit eller upplåtit sina ensamrätter till fonogramframställare verkligen får nytta av förlängningen.
(11)
En första kompletterande åtgärd bör vara åläggandet av en skyldighet för fonogramframställarna att minst en gång om året avdela ett belopp som motsvarar 20 % av intäkten från ensamrätterna till spridning, mångfaldigande och tillgängliggörande av fonogram. Med intäkt avses fonogramframställarens intäkt före avdrag för kostnader.
(12)
Betalningen av dessa belopp ska reserveras uteslutande för utövande konstnärer vars framföranden är upptagna på fonogram och som har överlåtit eller upplåtit sina rättigheter till fonogramframställare mot en engångsbetalning. Belopp som har avdelats på detta sätt ska minst en gång om året fördelas individuellt till icke-etablerade utövande konstnärer. En sådan fördelning bör anförtros rättighetsförvaltande organisationer och det är tillåtet att tillämpa nationella regler för intäkter som inte är fördelningsbara. För att undvika införandet av en oproportionerlig börda vid insamlingen och förvaltningen av dessa intäkter bör medlemsstaterna kunna införa regler om i vilken utsträckning mikroföretag omfattas av skyldigheten att bidra, när sådana betalningar skulle framstå som oskäliga i förhållande till kostnaderna för att samla in och förvalta dessa intäkter.
(13)
Enligt artikel 5 i direktiv 2006/115/EG har dock utövande konstnärer redan en oeftergivlig rätt till skälig ersättning för uthyrning av bland annat fonogram. Av avtalspraxis följer även att utövande konstnärer i regel varken överlåter eller upplåter sina rättigheter enligt artikel 8.2 i direktiv 2006/115/EG att kräva en enda skälig ersättning för utsändning och återgivning för allmänheten till fonogramframställarna och enligt artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG att kräva skälig ersättning för mångfaldigande för privat bruk. Därför bör man vid beräkningen av det totalbelopp som en fonogramframställare bör avdela för betalning av tilläggsersättningen inte ta med sådana intäkter som fonogramframställaren har haft från uthyrning av fonogram från den enda skäliga ersättningen för utsändning och annan återgivning för allmänheten eller från den skäliga ersättning som erhållits för privat kopiering.
(14)
En andra kompletterande åtgärd utformad att återskapa balans i avtal genom vilka utövande konstnärer på royaltybasis överlåter sina ensamrätter till en fonogramframställare bör vara en ”nollställning” för de utövande konstnärer som har överlåtit sina ovannämnda ensamrätter till fonogramframställare i utbyte mot royalty eller ersättning. För att utövande konstnärer fullt ut ska kunna dra nytta av den förlängda skyddstiden bör medlemsstaterna se till att en royalty- eller ersättningsnivå utan avdrag för förskottsbetalningar eller avtalsenliga avdrag betalas till den utövande konstnären enligt avtal mellan utövande konstnärer och fonogramframställare under förlängningstiden.
(15)
Av rättssäkerhetsskäl bör det, i avsaknad av tydliga uppgifter om motsatsen i avtalet, föreskrivas att en avtalsbaserad överlåtelse eller upplåtelse av rättigheter till upptagningen av ett framförande, som avtalats före det datum då medlemsstaterna senast ska anta åtgärder för att genomföra detta direktiv, ska fortsätta att gälla under den förlängda skyddstiden.
(16)
Medlemsstaterna bör kunna föreskriva att vissa villkor i de avtal som avser återkommande betalningar kan omförhandlas till förmån för utövande konstnärer. Medlemsstaterna bör ha inrättat förfaranden som kan användas vid den eventualitet att omförhandlingarna misslyckas.
(17)
Detta direktiv bör inte påverka nationella regler och avtal som är förenliga med dess bestämmelser, såsom kollektivavtal som ingåtts i medlemsstaterna mellan organisationer som företräder utövande konstnärer och framställarorganisationer.
(18)
I en del medlemsstater används en gemensam skyddstid för musikverk med text, som beräknas från dödsdagen för den sist överlevande upphovsmannen, medan separata skyddstider gäller för musik och text i andra medlemsstater. Musikverk med text är till övervägande del gemensamt skrivna verk. Exempelvis är en opera ofta ett verk av en librettoförfattare och en kompositör. Inom genrer som jazz, rock och pop utgörs den skapande processen dessutom ofta av ett samarbete.
(19)
Följaktligen är harmoniseringen av skyddstiden för musikverk med text, vars text och musik skapats i syfte att användas tillsammans, ofullständig, något som ger upphov till hinder för den fria rörligheten för varor och tjänster, exempelvis när det gäller kollektiv rättighetsförvaltning över nationsgränserna. För att se till att sådana hinder avskaffas bör samma harmoniserade skyddstid tillämpas i samtliga medlemsstater för alla sådana verk som omfattas av ett skydd det datum då medlemsstaterna är skyldiga att införliva detta direktiv i sin nationella lagstiftning.
(20)
Direktiv 2006/116/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
(21)
Eftersom målen för de åtföljande åtgärderna inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, då nationella åtgärder inom området antingen leder till störning av konkurrensen eller påverkar räckvidden för de ensamrätter som en fonogramframställare har enligt unionslagstiftningen, och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(22)
I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (6) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna, samt att offentliggöra dessa tabeller.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar av direktiv 2006/116/EG
Direktiv 2006/116/EG ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 1 ska följande punkt läggas till:
”7. Skyddstiden för ett musikverk med text ska upphöra 70 år efter dödsdagen för den sist avlidne av följande personer, oberoende av om dessa personer betecknas som medförfattare eller inte: textförfattaren och kompositören, förutsatt att båda bidragen skapades specifikt för motsvarande musikaliska komposition med text.”
2.
Artikel 3 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 andra meningen ska ersättas med följande:
”Dock gäller att
-
om en upptagning av framförandet i annan form än på ett fonogram lagligen ges ut eller lagligen offentliggörs under denna tid, ska rättigheterna upphöra 50 år från dagen för en första sådan utgivning eller ett första sådant offentliggörande, beroende på vilket som infaller först,
-
om en upptagning av framförandet på ett fonogram lagligen ges ut eller lagligen offentliggörs inom denna tid, ska rättigheterna upphöra 70 år från dagen för en första sådan utgivning eller ett första sådant offentliggörande, beroende på vilket som infaller först.”
b)
I punkt 2 andra och tredje meningen ska siffran ”50” ersättas med siffran ”70”.
c)
Följande punkter ska införas:
”2a. Om fonogramframställaren, 50 år efter det att fonogrammet lagligen getts ut, eller, om någon sådan utgivning inte ägt rum, 50 år efter det att det lagligen offentliggjordes, inte saluför fonogrammet i tillräckligt antal exemplar eller gör det tillgängligt för allmänheten, på trådbunden eller trådlös väg, på sådant sätt att allmänheten kan ta del av det från en plats och vid en tidpunkt som de själva väljer, får den utövande konstnären säga upp det avtal genom vilket den utövande konstnären överlåtit eller upplåtit sina rättigheter avseende upptagningen av sitt framförande till en fonogramframställare (nedan kallat överlåtelse- eller upplåtelseavtal). Rätten att säga upp överlåtelse- eller upplåtelseavtalet kan utövas om framställaren inom ett år efter det att den utövande konstnären meddelat sin avsikt att säga upp överlåtelse- eller upplåtelseavtalet i enlighet med den förra meningen inte utför båda formerna av utnyttjande som avses i den meningen. Den utövande konstnären kan inte frånsäga sig denna uppsägningsrätt. Om ett fonogram innehåller en upptagning av flera utövande konstnärers gemensamma framförande, får överlåtelse- eller upplåtelseavtalen sägas upp i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning. Om överlåtelse- eller upplåtelseavtalet sägs upp i enlighet med denna punkt, ska fonogramframställarens rättigheter till fonogrammet upphöra.
2b. När ett överlåtelse- eller upplåtelseavtal ger den utövande konstnären rätt att kräva en engångsersättning ska den utövande konstnären ha rätt till en årlig tilläggsersättning från fonogramframställaren för varje helt år som följer direkt på det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen gavs ut, eller om någon sådan utgivning inte ägt rum, det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen offentliggjordes. Den utövande konstnären kan inte frånsäga sig rätten att få en sådan årlig tilläggsersättning.
2c. Det totalbelopp som en fonogramframställare ska avsätta för betalning av den årliga tilläggsersättning som avses i punkt 2b ska motsvara 20 % av de intäkter som fonogramframställaren har erhållit från mångfaldigande, spridning och tillgängliggörande av fonogrammet i fråga under det år som föregått utbetalningen av den nämnda ersättningen och som följer direkt på det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen gavs ut, eller om någon sådan utgivning inte ägt rum, det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen offentliggjordes.
Medlemsstaterna ska se till att fonogramframställarna är skyldiga att på begäran ge utövande konstnärer som har rätt till den årliga tilläggsersättning som avses i punkt 2b all information som kan behövas för att betalningen av ersättningen ska kunna säkerställas.
2d. Medlemsstaterna ska se till att rätten att uppbära den årliga tilläggsersättning som avses i punkt 2b förvaltas av rättighetsförvaltande organisationer.
2e. Om en utövande konstnär har rätt till en regelbundet återkommande betalning, får inga förskottsbetalningar eller avtalsenliga avdrag avräknas från betalningarna till den utövande konstnären det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen gavs ut, eller om någon sådan utgivning inte ägt rum, det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen offentliggjordes.”
3.
I artikel 10 ska följande punkter läggas till:
”5. Artikel 3.1-3.2e i dess gällande lydelse den 31 oktober 2011 ska gälla för upptagningar av framföranden och fonogram för vilka den utövande konstnären och fonogramframställaren fortfarande omfattas av skydd, med stöd av dessa bestämmelser i deras gällande lydelse den 30 oktober 2011, den 1 november 2013 och för upptagningar av framföranden och fonogram som kommer till stånd efter det datumet.
6. Artikel 1.7 ska gälla för musikaliska kompositioner med text för vilka åtminstone den musikaliska kompositionen eller texten åtnjuter skydd i minst en medlemsstat den 1 november 2013 och för musikaliska kompositioner med text som skapas efter det datumet.
Första stycket i denna punkt ska inte påverka några former av utnyttjande som skett före den 1 november 2013. Medlemsstaterna ska anta de bestämmelser som behövs för att skydda i synnerhet tredje parts förvärvade rättigheter.”
4.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 10a
Övergångsåtgärder
1. I avsaknad av tydliga uppgifter om motsatsen i avtal ska ett överlåtelse- eller upplåtelseavtal som har slutits före den 1 november 2013 anses ha fortsatt verkan efter den tidpunkt då den utövande konstnären på grundval av artikel 3.1 i dess gällande lydelse den 30 oktober 2011 inte längre skulle åtnjuta skydd.
2. Medlemsstaterna får föreskriva att överlåtelse- eller upplåtelseavtal som fastställer att en utövande konstnär har rätt till en regelbundet återkommande betalning och som ingåtts före den 1 november 2013 kan ändras efter det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen gavs ut, eller om någon sådan utgivning inte ägt rum, det femtionde året efter det att fonogrammet lagligen offentliggjordes.”
Artikel 2
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 november 2013. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa åtgärder ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Rapportering
1. Senast den 1 november 2016 ska kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om genomförandet av detta direktiv, mot bakgrund av utvecklingen av den digitala marknaden, vid behov åtföljt av ett förslag om ytterligare ändring av direktiv 2006/116/EG.
2. Senast den 1 januari 2012 ska kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén med en bedömning av det eventuella behovet av att förlänga skyddstiden för utövande konstnärers och framställares rättigheter i den audiovisuella sektorn. Om det är lämpligt ska kommissionen lägga fram ett förslag om ytterligare ändring av direktiv 2006/116/EG.
Artikel 4
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 5
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 27 september 2011.