РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно парафискалната такса за популяризиране на виното, прилагана от Португалия, C 43/04 (ex NN 38/03)
(нотифицирано под номер C(2010) 4891)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/6/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (1), и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба, с писмо от 20 януари 2003 г. Европейската комисия направи запитване до португалските власти относно парафискалната такса, предназначена „за популяризиране на виното“, която се събира от Института за лозата и виното, както и за мерките, финансирани с приходите от тази такса.
(2)
Постоянното представителство на Португалия към Европейския съюз отговори на Комисията с писмо от 14 март 2003 г. В отговор на въпросите, зададени от службите на Комисията, с факс от 14 май и 22 декември 2003 г. беше изпратена допълнителна информация с писма от 4 август 2003 г., 2 септември 2003 г., 24 февруари 2004 г. и 15 юли 2004 г.
(3)
Тъй като прилагането на въпросния механизъм е започнало през 1995 г. без предварително разрешение от страна на Комисията, той е вписан в регистъра на помощите, за които не е представено уведомление. Наистина мерките, които Португалия изпълнява, са нови помощи, за които Комисията не е уведомена и поради това са неправомерни по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 (3) (настоящ член 108 от ДФЕС).
(4)
С писмо от 6 декември 2004 г. [C(2004) 4522] Комисията уведоми Португалия за решението си да открие официална процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 на ДФЕС по отношение на тази помощ. Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения по разглежданата мярка.
(5)
Португалските власти представиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г. Комисията не е получила мнения от трета заинтересована страна.
II. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(6)
В тази глава са изложени накратко контекстът и основните значими факти, свързани с разглежданите в настоящото решение мерки. Подробностите по тези факти са изложени в решението за откриване на процедурата, посочена в съображение 4 по-горе.
1. Институт за лозата и виното
(7)
Институтът за лозата и виното (ИЛВ) е публичен орган, създаден през 1986 г. с цел да гарантира контрола и общата координация на лозаро-винарския сектор в Португалия. Съгласно разпоредбите на Наредба-закон № 99/97 от 26 април 1997 г.„Основен закон на Института за лозата и виното“ (5), той има общи функции за подпомагане, изследване, контрол, наблюдение и популяризиране на производството и предлагането на пазара на вино и производни продукти и за тази цел разполага с административна и финансова независимост.
(8)
Този орган развива дейности, отредени от националното и общностното законодателство във връзка с лозарския сектор, и по-специално, това е националният орган, определен от португалската държава (6) да отговаря за контрола върху спазването на общностните разпоредби относно лозаро-винарския сектор (7), съгласно параграф 1 от член 72 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино.
(9)
Измежду своите задачи, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, ИЛВ развива два вида дейности:
-
дейности, насочени основно към вината и лозаро-винарските продукти, произвеждани в Португалия, а именно функциите, свързани с кадастъра и лозарското наследство, както и с одита на системите за качество и сертификацията на качествените вина, произведени в определени райони (КВПОР) и на регионалните вина (средно 2,8 % от бюджета на ИЛВ), и
-
дейности, които са предназначени, без разлика, за вината и лозаро-винарските продукти, произхождащи от Португалия и за тези, произхождащи от други държави-членки или от трети държави и които се продават в Португалия, а именно дейностите по управлението и координацията на пазара на виното, контрола и наблюдението на лозарския сектор съгласно националното и общностното законодателство (дейности, които изразходват почти целия бюджет на ИЛВ).
(10)
ИЛВ действа също и като доставчик на някои услуги на трети лица, а именно: (i) организиране и популяризиране на дейности, свързани с обучението за икономическите оператори, браншовите и междубраншовите организации в лозарския сектор и за служителите на ИЛВ; (ii) предоставя на разположение на икономическите субекти от сектора складов капацитет от инфраструктурата на ИЛВ, и (iii) предоставя услуги от лабораторията на ИЛВ, както и обучение на собствения си персонал и на други оператори в лозаро-винарския сектор (финансирано в голяма степен от общностни и национални програми за подпомагане).
2. Мерки за популяризиране на виното
(11)
ИЛВ осигурява също и организацията на популяризиране на виното. Това се изразява в осигуряване на подкрепа за представителните междубраншови асоциации в лозаро-винарския сектор, които предвиждат да развиват дейности, свързани с популяризиране и рекламата на вино и винарски продукти. Тази подкрепа се финансира с част от постъпленията от приходите от таксата за популяризиране върху националните и вносните продукти, чийто процент се определя годишно от португалските власти, които същевременно установяват критериите за подбор на икономическите субекти, получаващи тази подкрепа (8).
(12)
От 1997 г. подкрепата за общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти се предоставя с открита конкурсна процедура на една португалска представителна междубраншова асоциация в лозаро-винарския сектор, наречена Viniportugal. И така, бидейки единствен кандидат от 1997 г. насам, Viniportugal е единственият бенефициер на цялата парафискална такса, предназначена за такива цели.
(13)
Ставката на таксата е предназначена за финансиране на два различни вида кампании за популяризиране:
-
първо, кампании за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия без позоваване на произхода;
-
кампании за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и трети държави.
2.1. Общо популяризиране на виното в Португалия
(14)
По отношение на кампаниите за общо популяризиране на виното в Португалия португалските власти твърдят, че Viniportugal осъществява функции, свързани с подкрепата и извършването на дейности за популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти като популяризиране на културни и научни дейности, свързани със сектора на виното. В този контекст Viniportugal популяризира културата на виното чрез организирането на панаири и изложения на този специалитет, публикации в същата област, дейности по представянето и разпространяването, както и чрез рекламни кампании поради очакването, че популяризирането на виното по принцип влияе пряко върху консумацията му в Португалия.
(15)
Португалските власти отбелязват, че във всички случаи осъществяваните от Viniportugal насърчителни и рекламни дейности не целят да разубеждават потребителите да купуват винарски продукти от други държави-членки или да омаловажават тези продукти. Също така това не носи полза на дадена марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
(16)
Основната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите хора от двата пола сред възрастните потребители към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки.
(17)
Viniportugal насърчава също и публикуването на книги, проспекти и практически ръководства за виното с цел да се популяризира културата на виното; асоциацията сключва договори с висше учебни заведения за популяризиране на обучението на професионалисти в областта на виното и ресторантьорството; подпомага португалската асоциация на сомелиерите с цел подобряване качеството на вината, които се сервират на публични места и гарантиране на познаването на качествата на виното по принцип; и накрая, Viniportugal насърчава умерената и отговорна консумация на вино, като си сътрудничи със здравните институции чрез организирането на семинари за борба с високите нива на алкохол в кръвта и за безопасност по пътищата и чрез предложение за кодекс на добрите практики в рекламата на виното, с цел популяризиране на виното по достоен начин и предотвратяване на популяризирането на употребата на алкохол преди юношеска възраст. Португалските власти представиха и рекламни извадки, които доказват спазването на посочените принципи.
2.2. Популяризиране на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(18)
От друга страна, относно кампаниите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и на трети държави, португалските власти посочват, че дейностите, развивани на пазарите на други държави-членки и на трети държави, целят популяризирането на португалските вина и се конкретизират в публикуването на рекламни обяви в специализирани списания, разпространяването на Newsletters, участието в специализирани изложения и насърчаването на посещения в Португалия на журналисти, специализирани в тази област. Те гарантират, че кампаниите нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и че това не носи полза на конкретно предприятие или на отделен производител. В тази връзка португалските власти приведоха примери и мостри от рекламни кампании в специализираната чуждестранна преса.
3. Свързани с обучението мерки
(19)
ИЛВ отговаря за насърчаването и осъществяването на дейности, свързани с техническото обучение и с повишаване на информираността на икономическите субекти в лозаро-винарския сектор, с цел да се гарантира качеството на вината и лозаро-винарските продукти. В периода 1997-2002 г. бяха организирани различни обучения за служителите на ИЛВ (1 449 служители), за други държавни служители и в по-малка степен (135 служители) за операторите в сектора.
(20)
Португалските власти подчертават, че разходите за организираните от ИЛВ обучения през този период, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“ (Система за лозаро-винарска информация и управление - 2000), възлизащо на 367,12 EUR, са били изцяло поети от програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури (PAMAF) 6 и от програма Агро/Мярка 7, и двете съфинансирани от Европейския социален фонд. Те уточняват, че поради това не се е наложило нито ИЛВ, нито икономическите субекти да участват във финансирането на тези обучения.
4. Такса за популяризиране на виното
(21)
Анализираната мярка касае използването на приходите от една парафискална такса, която Институтът за лозата и виното (за по-кратко ИЛВ) събира от операторите в сектора от 1995 г. (9) насам. Таксата има за цел да осигури на този публичен орган достатъчно средства за осъществяването на задачите, свързани с коо рдинацията в лозаро-винарския сектор в Португалия, които представляват над 62 % от бюджета за функционирането на ИЛВ.
(22)
Съгласно член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97 (Наредба-закон 119/97), вината и лозаро-винарските продукти от националната територия, както и продуктите от внос, които се предлагат на пазара в Португалия, се облагат с такса за популяризиране, която представлява компенсация за услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общото популяризиране и общата координация на сектора, или Азорските острови и Мадейра - от съответните регионални служби.
(23)
Таксата за популяризиране се прилага не само за лозаро-винарските продукти, които са произведени и се предлагат на пазара в Португалия, но и за тези, които са произведени в Португалия и предлагат на пазара или в други държави-членки, или в трети държави (износ), както и за лозаро-винарските продукти, произхождащи от други държави-членки или трети държави, които се предлагат на пазара в Португалия (внос).
(24)
Сумата, която трябва да се плати, се определя всяка година от компетентните органи на Министерство на земеделието. Тази сума варира в зависимост от това дали продуктът е разфасован или не, както и от вместимостта на съда (10).
(25)
Приходите от таксата за популяризиране са предназначени, въпреки наименованието ѝ, на първо място - за финансиране на услугите, свързани с общата координация на винарския сектор, които се осъществяват от ИЛВ, и на второ място - за дейностите, свързани с популяризирането на виното и лозаро-винарските продукти.
(26)
При откриването на процедурата Комисията счете, че при упражняването на дейностите, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, отредени на ИЛВ от националното и общностното законодателство, както и при организирането от него на отпускането на помощ за популяризиране на виното, той действа не само като частен оператор, но и като публичен орган, и че следователно помощта за него не е държавна (вж точка 66 от решението за откриване на процедурата).
(27)
По отношение на дейностите на ИЛВ като доставчик на определени услуги на трети страни съгласно пазарните условия (вж по-горе съображение 15), не е имало икономическо предимство за ИЛВ поради позицията му на пазара и следователно липсва и държавна помощ по отношение на него (вж точка 70 от решението за откриване на процедура).
(28)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията счете също така, че не е имало икономическо предимство, и следователно помощ в полза на Viniportugal. Тази междубраншова асоциация е само доставчик на услуги, който е бил избран да предоставя такива услуги съгласно обективни критерии и чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура (вж точка 87 от решението за откриване на процедура).
(29)
На етапа на откриване на процедурата по разследване обаче Комисията е счела, че е имало държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на икономическите оператори във сектора на виното относно финансирането на кампании за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти (вж точка 80 от решението за откриване на процедура).
(30)
По отношение на дейностите, свързани с обучението, Комисията също е счела, че е налице държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж точки 79 и 80 от решението за откриване на процедурата).
(31)
Комисията е открила процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, защото е имала съмнения относно съвместимостта на тези два вида помощи с вътрешния пазар.
(32)
И така по отношение на подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и на трети държави, на етапа на откриване на процедурата Комисията не е имала достатъчно информация, позволяваща ѝ да заключи, че тези кампании, въпреки че упоменават произхода на вината, предават само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, което се основава единствено на произхода им (вж точка 119 от решението за откриване на процедурата).
(33)
По отношение финансирането на помощите за популяризиране и обучение, съгласно практиката на Съда, Комисията счете, че помощ за националните производители може да се финансира от парафискални такси, налагани и върху вноса на същия продукт от производителите в другите държави-членки само доколкото бъдат осигурени гаранции, че те ще могат да ползват тези предимства по същия начин като националните производители. Но на етапа на откриването на процедурата Комисията не разполагаше с достатъчно информация, която да ѝ позволи да заключи, че в конкретния случай не е имало дискриминация между националните продукти и вносните такива. Тоест, тя не е могла да заключи, че продуктите, произхождащи от други държави-членки, които също е трябвало да платят таксата, са ползвали по същия начин и в същата степен като националните продукти всички предимства, произтичащи от таксата (вж точка 135 от решението за откриване на процедура).
(34)
И така Комисията поиска от португалските власти да предоставят всякаква информация, която би била полезна за оценяването на въпросните мерки, конкретно по повод на недискриминационния характер на метода на финансиране на разглежданите помощи (тоест, помощите за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти, както в Португалия, така и на територията на други държави-членки и трети държави) и на обективния характер на рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави.
(35)
Това решение се ограничава до разследването на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на влизането в сила на новите Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г., без да се засяга позицията, която Комисията ще вземе относно прилагането на таксата за популяризиране след тази дата.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(36)
Вследствие решението за откриване на процедура съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, португалските власти изпратиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г.
1. Помощи за обучение
(37)
По отношение на помощите за обучение португалските власти уточниха следните факти:
(38)
Между 1997 г. и 2000 г. ИЛВ е предприел дейности, свързани с обучението, във връзка с основни въпроси на лозаро-винарския сектор в Португалия, насочени главно към служители на ИЛВ и на други държавни органи, и в по-малка степен към представители на лозаро-винарския сектор.
(39)
Разходите за всички насърчавани и приключени дейности от ИЛВ през въпросния период са изцяло поети от „програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури“ (PAMAF) 6 и от програма „Агро/Мярка 7“, която е отчасти финансирана от Общността - Европейски социален фонд (ЕСФ), и отчасти на национално равнище - чрез „плана за инвестиции и разходи за развитието на централната администрация“ (PIDDAC).
(40)
Единствената дейност през въпросния период, разходите за която са били реално покрити от бюджета на ИЛВ е обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, проведено през 2000 г., на обща стойност от 367,12 EUR, насочено към служителите на регионалните отдели за селско стопанство (регионалните служби на Министерство на земеделието) и служителите на регионалните комитети по лозарство, които са компетентните органи за гарантирането на автентичността и качеството на вината от конкретни райони.
(41)
И накрая португалските власти считат за необходимо да подчертаят, че поради незначителните разходи за тази дейност - само 367,12 EUR - влиянието върху конкуренцията на вътрешен пазар е незначително, или поне de minimus.
2. Помощи за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави.
(42)
По отношение на съмненията, изразени от Комисията по повод подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и трети държави, португалските власти предоставиха следната информация:
(43)
Дейностите на Viniportugal, свързани с популяризирането и рекламата в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави, са от общ характер и нямат за цел популяризирането на определени предприятия или отделни производители.
(44)
Тези кампании не целят да дискредитират лозаро-винарските продукти на други държави-членки и не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки; те съответстват на приложимото общностно законодателство (именно законодателството относно етикетирането, представянето и рекламата на хранителните продукти). Следователно рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз и в трети държави спазват отрицателните критерии, установени в параграфи 18-30 на Основните насоки на Общността, приложими за държавните помощи за рекламата на продуктите, изброени в Приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в Приложение I (11) (наричани по-нататък „Основни насоки за държавните помощи за рекламата“), които са в сила по време на прилагането на въпросната помощ.
(45)
Също така тези дейности изпълняват положителните критерии, изложени в параграф 31 и следващи Основните насоки за държавните помощи за рекламата. В действителност тези дейности целят да запознаят потребителите в други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите в португалския сектор на лозарството, по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(46)
Кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати. Кампаниите не съдържат никакви субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход, което е в съответствие с Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(47)
Следователно португалските власти заявяват, че рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз, както и тези в трети държави трябва да се считат за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 буква в) на ДФЕС и на Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(48)
В подкрепа на своето становище португалските власти представят примери и извадки от рекламни кампании в чуждестранната специализирана преса.
3. Финансиране на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино в други държави-членки и в трети държави
(49)
По отношение на съмненията, изказани от Комисията спрямо финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино в други държави-членки и в трети държави, португалските власти изтъкват, че за периода 1997-2005 г. постъпленията от събирането на таксата върху продуктите, произхождащи от други държави-членки представляват едва 15 % от общите постъпления от тази такса.
Годишни постъпления от събирането на таксата за популяризиране на виното (Средногодишно за 1998-2005 г. (12))
Произход
Сума
(EUR)
%
Национални вина и лозаро-винарски продукти
7 327 957
85 %
Вина и лозаро-винарски продукти от други държави-членки и трети държави
1 293 169
15 %
Общо средногодишни постъпления (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
В този контекст португалските власти считат, че вносните продукти допринасят само за плащането на част от осъщественото в Португалия общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, която е в полза и на националните продукти, и на тези произхождащи от други държави-членки. Също така според португалските власти останалата част от финансирането на общото популяризиране се осигурява от частта от облагането на националните продукти, които ползват в същата степен предимствата, произтичащи от тях. От друга страна португалските власти уточняват, че средните разходи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти са много по-високи, отколкото частта от сумата, отпусната на Viniportugal, която е получена от таксата за популяризиране, начислявана върху продуктите на други държави-членки. Според португалските власти отпусканата годишно помощ на Viniportugal за въпросния период представлява между 25 % и 45 % от приходите от таксата за популяризиране на виното (вж по-горе съображение 15). Само 15 % от тази сума се формират от събраната такса от продукти, внос от други държави-членки. Колкото до останалите 85 %, те са от приходите от таксата върху националните продукти (13). Следователно дейността на Viniportugal се финансира най-вече от постъпленията от събраната такса върху националните продукти.
(51)
Португалските власти добавят, че през същия този период разходите на Viniportugal за акциите, свързани с общото популяризиране на виното в Португалия, представляват средно 32 % от разходите на тази асоциация.
Разходи на Viniportugal (средно годишно за 1998 - 2005 (14))
Акции
Сума
(EUR)
%
Промоционални и рекламни акции в други държави-членки и трети държави
1 119 293
68 %
Акции за общо популяризиране в Португалия
525 698
32 %
Общо средни разходи годишно (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Като се има предвид, че приносът на таксата върху продуктите от други държави-членки за дейностите на Viniportugal представлява едва 15 % от общите приходи на асоциацията от таксата за популяризиране, португалските власти заключават, че следователно той се ограничава до финансирането само на част от разходите за акциите за общо популяризиране, осъществени от Viniportugal в Португалия.
(53)
Тези акции, които според португалските власти могат да бъдат от полза както за националните продукти, така и за внесените такива от други държави-членки, от една страна са финансирани от таксата върху продуктите на други държави-членки, а от друга, от таксата върху националните продукти.
(54)
Останалата част от таксата, събрана върху националните продукти - за дейността на Viniportugal, е предназначена за финансиране на всички акции за популяризиране и реклама на португалските вина в други държави-членки и в трети държави, бидейки по този начин единственият източник за финансиране на тези дейности.
(55)
В заключение португалските власти заявяват, че няма дискриминация между националните вина и лозаро-винарски продукти и произхождащите от други държави-членки, доколкото i) и едните и другите допринасят за финансирането на дейностите, свързани с общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия, и доколкото тези дейности са в полза и на националните продукти и на внасяните от други-държави-членки; ii) промоционалните и рекламните кампании, осъществявани от Viniportugal в други държави-членки и в трети държави, които носят полза изключително за португалското вино, са изключително финансирани с част от постъпленията от събраната такса върху националните вина и лозаро-винарски продукти.
(56)
Според португалските власти механизмът на финансиране на въпросните помощи следва да се счита съвместим с членове 107 и 110 на ДФЕС.
IV. ПРЕЦЕНКА
1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(57)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими за производството на продукти от лозаро-винарския сектор и търговията с тях по силата на член 71 от Регламент (ЕО) № 1493/99 (15) относно общата организация на пазарите на тези продукти.
(58)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(59)
За попадането на дадена мярка в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да бъдат кумулативно изпълнени следните четири условия: 1) мярката трябва да се финансира от държавата или с държавни средства, 2) тя трябва да касае избирателно определени производствени предприятия или сектори, 3) тя трябва да включва икономическо предимство за предприятията бенефициери, 4) тя трябва да засяга търговията в рамките на Общността и да нарушава или да представлява заплаха от нарушаване на конкуренцията.
(60)
В решението за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изразява съмнения по следните въпроси: първо, относно съвместимостта на мерките за популяризиране на пазари на други държави-членки и трети държави с член 107 от ДФЕС; второ, относно съвместимостта на мерките, свързани с обученията, организирани от ИЛВ, с член 107 от ДФЕС; и трето, относно съвместимостта на финансирането чрез парафискалната такса на мерките, свързани с популяризиране на пазарите на други държави-членки и трети държави. Следователно Комисията ограничава своето разследване до тези въпроси.
1.1. Държавни средства
(61)
Помощите, които са обект на настоящата процедура по разследване, са финансирани чрез парафискална такса, предназначена за популяризиране на виното.
(62)
По отношение на въпроса дали приходите от парафискалните такси могат да се разглеждат като държавни средства, следва да се отбележи, че не трябва да се прави никаква разлика по отношение на държавните средства, когато помощта се отпуска директно от държавата и когато помощта се отпуска от държавни или частни организации, които са посочени или създадени от държавата. (16)
(63)
На 15 юли 2004 г. Съдът на Европейските общности в решението си по делото Pearle (17) (дело C-345/02) постанови, че задължителните такси, събирани от посреднически орган за всички предприятия в определен професионален сектор, не трябва да се разглеждат като държавни средства, ако са спазени следните четири кумулативни условия:
а)
Съответната мярка е определена от професионална организация, която представлява предприятията и работещите в даден професионален сектор, и не служи като инструмент за осъществяване на определена от държавата политика;
б)
Така определените цели се финансират изцяло от вноските на предприятията в този сектор;
в)
Начинът на финансиране и ставката/сумата на вноските се определят в професионалната организация в сектора, от представители на служителите и работниците, без никаква намеса от страна на държавата.
г)
Вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без евентуална намеса на държавата.
(64)
Мярката, за която е направено уведомление, изглежда не отговаря на всичките тези условия. Таксата, предвидена „за популяризиране на виното“, е установена от португалски орган с наредба-закон (вж. съображение 11), като инструмент за изпълнение на политика, която е определена от португалското правителство, а именно популяризиране на виното. Освен това, португалският орган има възможност, в качеството си на законодател, да се намесва при определянето на финансовите условия за мярката и използването на вноските. В разглеждания случай интервенцията на португалската държава в този смисъл личи ясно от разпоредбите на Наредбите-закони № 137/95 от 14 юни и № 119/97 от 15 май.
(65)
Тъй като условията a), в) и г) от решението по случая Pearle не са изпълнени, приходите от така наречената такса за популяризиране следователно се приемат като „държавни средства“.
1.2. Наличие на селективно предимство
(66)
Следователно има основание да се провери дали анализираният механизъм „нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки“. Наличието на помощ следва да бъде установено при потенциалните бенефициери на популяризирането на вино и неговото финансиране.
(67)
И така, за да представлява помощ по смисъла на член 107, отпуснатата компенсация с държавни средства трябва да носи икономическо предимство, която не би била получена при нормални пазарни условия, и Това предимство трябва да бъде селективно. Критерият за селективност е изпълнен, когато споменатото предимство е предвидено за някои предприятия или за даден сектор на дейност. В разглеждания случай, в който виненият сектор и винарските продукти са ясно определени, това условие следователно е изпълнено.
(68)
При откриването на процедурата по разследване Комисията идентифицира като бенефициери икономическите оператори, ползващи се от услугите, предоставени от ИЛВ и Viniportugal. Независимо от въпроса дали финансирането на дейностите на ИЛВ представлява държавна помощ за този орган, поставя се също и въпросът за възможната квалификация като държавни помощи, по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, на услугите предоставени от този орган на винарския сектор. Няма съмнение, че операторите във въпросния сектор (производители, преработватели, търговци на едро, търговци на дребно и др.) са предприятия, упражняващи икономическа дейност.
(69)
Съгласно практиката на Съда се приемат именно като помощи интервенциите, които под различна форма облекчават разходите, които обикновено обременяват бюджета на предприятието и които, по този начин, без да бъдат субсидии в точния смисъл на думата, са от същото естество и водят до същия резултат (18).
(70)
Следователно е важно, на второ място, да се отговори на въпроса дали, и евентуално доколко, дейностите, финансирани с тези „държавни средства“, а именно услугите, предлагани на сектора от ИЛВ и промоционалните кампании, организирани от Viniportugal, представляват икономическо предимство за операторите от сектора.
(71)
По отношение на услугите на ИЛВ е уместно да се разбере от една страна дали, и евентуално доколко, ако ги нямаше осигурените от ИЛВ услуги, икономическите оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия би трябвало да поемат разходите за тези услуги и дали те представляват разходи, които обикновено обременяват бюджета на предприятието. За тази цел услугите следва да се разделят на три групи:
1.2.1. Услуги на ИЛВ като общ координатор на сектора
(72)
Комисията счита, че услугите и дейностите на ИЛВ като общ координатор на лозаро-винарския сектор, и по-специално функциите, свързани с надзора, контрола, сертификацията, одита, управлението на пазарните механизми, са следствие от прилагането на изискванията, установени от общностното и националното законодателство, и като такива те не са нормално обременяващи бюджета на предприятието дейности, а са дейности, които са свързани с основни функции на държавата.
1.2.2. Услуги, свързани с обучението
(73)
Все пак по отношение на финансирането на организирането на обученията, от които са могли да се възползват икономическите оператори в сектора, ясно личи, че става въпрос за предимство за тях, защото обучението е дейност, която обикновено натоварва бюджета на предприятията.
(74)
Според информацията, предоставена от португалските власти при откриването на процедурата, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, което е струвало 367,12 EUR, всички организирани от ИЛВ обучения са били съфинансирани от Европейския социален фонд и следователно не са били финансирани от приходите от парафискалната такса. Поради тази причина тези обучения не са предмет на настоящата процедура по разследване.
(75)
По отношение на единственото обучение, финансирано с приходи от таксата за популяризиране на виното, а именно обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Комисията констатира, че една нова информация би могла да промени квалификацията му като държавна помощ. Съгласно новата информация, която беше предоставена, това обучение е било изключително предназначено за служителите на регионалните отдели на Министерство на земеделието и на служителите на Регионалните лозарски комитети, които са компетентни държавни органи за контрол и проверка на автентичността и качеството на вината в съответните региони. От тази информация следва, че не става въпрос за мярка за помощ, предназначена за бенефициерите на услугите, предоставяни от ИЛВ, а за мярка за вътрешно обучение на държавната администрация.
(76)
Следователно тази мярка за обучение не представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.2.3. Услуги, свързани с осъществяването на промоционални кампании
(77)
По отношение на осъществяването на кампании за популяризиране на вино и винарски продукти чрез Viniportugal, действително има икономическо предимство за икономически оператори от сектора, особено лозаро-винарския сектор в Португалия. Организацията на популяризирането на тези продукти е разход, който обикновено обременява бюджета на предприятието.
(78)
Следователно Комисията заключава, че предоставянето на услуги, състоящи се в осъществяване на промоционални кампании, представлява селективно предимство посредством държавни средства за икономически оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия.
1.3. Ефект върху търговията и нарушаване на конкуренцията
(79)
С цел да се установи дали въпросните помощи попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва на последно място да се определи дали те могат да засегнат търговията между държавите-членки и дали нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производства.
(80)
Съдът констатира, че когато дадено предимство, осигурено от държава-членка, укрепва позицията на една категория предприятия спрямо други конкурентни предприятия във вътреобщностната търговия, последните следва да се считат засегнати от това предимство (19).
(81)
Изглежда, че разглежданите мерки могат да засегнат търговията между държави-членки, доколкото те облагодетелстват националната продукция в ущърб на продукцията на други държави-членки. В действителност лозарският сектор е изключително отворен за конкуренцията на общностно ниво и следователно е много чувствителен към всякакви мерки в полза на производството на една или друга държава-членка.
(82)
Фактът, че има търговски обмен между държави-членки в сектора на виното и винарските продукти, изглежда е доказан от наличието на обща организация на пазарите в този сектор.
(83)
Следващата таблица показва като пример нивото на вътреобщностния търговски обмен на тези продукти от 1999 до 2004 г. (20).
1 000 хл
Година
Внос ЕС
Износ ЕС
1999 (ЕС-15)
35 595
40 921
2000 (ЕС-15)
-
-
2001 (ЕС-15)
32 699
35 558,4
2002 (ЕС-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ЕС-15)
33 024,7
35 343
2004 (ЕС-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Следователно по отношение на финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с част от приходите от така наречената такса за популяризиране на виното, Комисията потвърждава своята позиция относно наличието на държавна помощ за икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(85)
Комисията счита, че мерките в полза на икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти им осигуряват предимство, финансирано с държавни средства, което другите оператори не могат да ползват. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като облагодетелства определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Законосъобразност на помощите за популяризиране и реклама
(86)
Португалските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС за механизмите, с които е установена въпросната парафискална такса, нито за финансирането на акциите в полза на сектора на виното.
3. Разследване на съвместимостта на помощите за популяризиране и реклама
(87)
Принципът на несъвместимост, посочен в член 107, параграф 1 от ДФЕС, обаче има изключения.
(88)
По-специално член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че могат да се считат като съвместими с вътрешния пазар помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(89)
Според Съобщение на Комисията относно определянето на правила за оценка на незаконните държавни помощи, всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999, трябва да се оценява съгласно правилата и основните насоки, които са в сила в момента на отпускането на помощта.
(90)
Така съвместимостта на помощите, отпуснати преди 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена с оглед на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, изброени в Приложение II към Договора за ЕИО (21), а за помощите, отпуснати след тази дата, с оглед на цитираните по-горе Основни насоки, приложими за държавните помощи за рекламата, без да се нарушават специалните правила за временно прилагане, установени в гореспоменатите Основни насоки.
(91)
Рамката от 1987 г. и Основните насоки обаче по същество споделят едни и същи принципи. Те предвиждат отрицателни и положителни критерии, които трябва да бъдат спазвани от всички режими за национални помощи. Така че не следва да става въпрос за рекламни акции, които противоречат на член 28 от Договора (настоящият член 34 от ДФЕС) или на производното общностно право и те не трябва да бъдат насочени в зависимост от определени предприятия.
3.1. Кампании за общо популяризиране в Португалия
(92)
Според информацията, изпратена от португалските власти, може да се заключи, че целите на тези мерки съчетават много положителни критерии, приети във визираните по-горе документи, тъй като те се вписват в целите за развитието на малките и средните предприятия и на някои региони, или дори в целите за разработване на висококачествени продукти и за здравословно хранене.
(93)
Освен това португалските власти обясняват, че посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и не са в полза на марка на конкретно предприятие или отделен производител.
(94)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 108), Комисията е счела, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционалните мерки в разглеждания случай до 1 януари 2002 г., са спазили критериите, установени в общностните разпоредби, приложими в тази област.
(95)
Считано от 1 януари 2002 г. точка 8 от Основните насоки на Общността за държавните помощи за реклама на продуктите, изброени в приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в приложение I предвижда, че промоционалните акции, като популяризирането на научни знания, организирането на панаири и изложения, участието в тях и подобните на тях акции за връзки с обществеността, включително анкети и пазарни проучвания, не се считат като реклама. Държавните помощи относно това популяризиране в широк смисъл са предмет на точки 13 и 14 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор.
(96)
Точка 13.2 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор предвижда, че помощи могат да бъдат отпускани за използване на експерти или услуги от този тип, включително технически проучвания, проучвания за осъществимост и проектиране, както и пазарни проучвания, когато тези дейности са свързани с развитието на качеството на селскостопанските продукти. Освен това в точка 14 се разрешава отпускането на помощи за предоставяне на техническа помощ в селскостопанския сектор. По-специално, разрешени са помощи за разпространяване на нови техники.
(97)
Описаните по-горе помощи могат да бъдат причислени към една или друга от тези категории, тъй като в крайна сметка те имат за цел предоставяне на техническа помощ за съответното производство чрез осигуряване на подкрепа за качествените селскостопански продукти, както и общото разпространение на техните характеристики.
(98)
В тези случаи са разрешени помощи, покриващи 100 % от разходите. Но за да се избегне отпускането на значителни суми на големи компании, общата сума на помощта, която може да бъде отпусната по тези две точки, не може да надвишава 100 000 EUR на бенефициер за срок от три години или, ако става въпрос за помощи, отпускани на предприятия, които влизат в категорията на малките и средни предприятия, съгласно дефиницията за тях, дадена от Комисията, 50 % от допустимите разходи, като се прилага най-високият размер. За целите на изчисляването на размера на помощта, получателят на услугата се приема за бенефициер.
(99)
Португалските власти обясниха, че по отношение на общите акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер следователно ще бъде под прага от 100 000 EUR за три години.
(100)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 114), Комисията счита, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционални акции в разглеждания случай след 1 януари 2002 г., изглежда отговарят на критериите, установени в общностните документи, приложими в тази област.
(101)
Предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията потвърждава позицията, изразена при откриване на процедурата (22) относно съвместимостта с общностните разпоредби, приложими към кампаниите за общо популяризиране на вино, организирани от Viniportugal в Португалия.
-
в това изразяване на позиция Комисията отбелязва специално уверенията, представени от страна на португалските власти относно: целите на мярката - развитие на малките и средните предприятия на някои региони, дори разработване на висококачествени продукти и здравословно хранене (точка 32 от Основните насоки за държавните помощи за реклама);
-
същността на кампаниите: посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции, са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да омаловажават съответните продукти и не са в полза на марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
-
определянето на таван за подпомагането: мерките се финансират изцяло от парафискалните такси и финансовите усилия на професионалистите в тези кампании по дефиниция достигат 50 % от разходите им. Освен това, тъй като се касае за акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер, ще бъде следователно под прага от 100 000 EUR за три години.
3.2. Кампании за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(102)
По отношение на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, осъществени от Viniportugal, по-специално след 1 януари 2002 г., Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на тези кампании с разпоредбите на Основните насоки за държавните помощи за реклама.
(103)
Съгласно точка 4.1 на основните насоки, приемливи са рекламните кампании, пряко или косвено организирани от държава-членка на пазара на други държави-членки с цел да запознаят потребителите с цяла една категория продукти на друга държава-членка. Все пак тези кампании трябва да предоставят обективна информация за характеристиките на съответните продукти и не трябва да включват субективни твърдения за качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход.
(104)
При откриването на процедурата обаче Комисията не разполагаше с достатъчно информация, за да може да стигне до заключение, че тези кампании, въпреки че отбелязват произхода на вината, предоставят само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход. Така че португалските власти бяха приканени да докажат, че евентуалното позоваване на произхода на продуктите наистина спазва тези условия.
(105)
Комисията отчита уверенията, представени от страна на португалските власти по отношение на i) общия характер на промоционалните кампании на Viniportugal (вж по-горе съображение 37); ii) факта, че дейностите по насърчаване и рекламните дейности на Viniportugal в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави не касаят специфични браншове и нямат за цел популяризиране на определени предприятия или отделни производители (вж по-горе съображение 37); iii) факта, че кампаниите не целят омаловажаването на лозаро-винарските продукти на други държави-членки, че те не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки и че те са в съответствие с приложимото общностно законодателство (а именно законодателството свързано с етикетирането, представянето и рекламата на хранителни продукти) (вж по-горе съображение 38); iv) факта, че тези дейности целят запознаването на потребителите от други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите на португалския винарски сектор по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС (вж по-горе съображение 39); и накрая, v) факта, че кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати, и че те не съдържат никакво субективно твърдение относно качеството на продуктите, основаващо се единствено на техния произход (вж по-горе съображение 40).
(106)
На базата на допълнителната информация, предоставена от португалските власти, и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на формалната разследваща процедура, Комисията е в състояние да заключи, че съмненията, изразени при откриването на процедурата, относно субективния характер на кампаниите за популяризиране и реклама, организирани на пазарите на държави-членки и трети държави, са разсеяни.
(107)
С оглед на изложените доводи Комисията счита, че помощта за общото популяризиране на виното в Португалия, както и помощта за популяризирането и рекламата на португалско вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, е съвместима с положителните и отрицателните критерии, установени в Основните насоки за държавните помощи за реклама.
4. Финансиране на помощите
(108)
По отношение на държавните помощи, финансирани чрез парафискална такса, финансираните с помощите акции както и финансирането на самите помощи трябва да бъдат проучени от Комисията. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на държавна помощ с общия пазар би направила несъвместими и самите помощи, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(109)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавните помощи, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че те да бъдат част от мярката (23). С оглед на възможността такса или част от такса да се разглеждат като неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта, съгласно релевантното национално законодателство (24), в смисъл, че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта. Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (25) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (26).
(110)
Следователно е уместно да се разгледа дали таксата за популяризиране на виното отговаря на посочените по-горе условия.
4.1. Таксата за популяризиране на виното като неразделна част от помощите за популяризиране
(111)
На първо място следва да се разгледа дали приходите от таксата са непременно предназначени за финансиране на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че както Decreto-Lei 137/95, така и Decreto-Lei 119/97, чиято дерогация е той, определят, че „процент от приходите от таксата за популяризиране, който се определя всяка година от министъра на земеделието, който обаче никога не е по-малко от 25 %, ще бъде предназначен за акциите за общо популяризиране на виното и винарските продукти“ (член 11, параграф 2 от Decreto-Lei 119/97). В този смисъл една част от приходите от таксата, съгласно съответното национално законодателство, е задължително предназначена за финансирането на мерки за насърчаване, които са предмет на помощта.
(112)
Освен това член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97, който определя рамката за прилагане на таксата, постановява, че „вината и лозаро-винарските продукти […] подлежат на облагане с такса за популяризиране, която представлява равностойността на услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общо популяризиране и общата координация на сектора“. На второ място трябва да се разгледа дали приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че таксата за популяризиране е единственият източник за финансиране на помощите за популяризиране и реклама, които са предмет на настоящото проучване, така че намаляването на приходите от таксата предполага намаляване на средствата за финансиране на мерките за популяризиране.
(113)
Следователно Комисията счита, че в разглеждания случай приходите от таксата са задължително предназначени за финансирането на помощта и че приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В крайна сметка следва да се заключи, съгласно практиката на Съда на ЕС, че съществува връзка на задължително предназначение между таксата и помощта по силата на приложимото национално законодателство и че таксата за популяризиране на виното е неразделна част от разглежданата мярка за помощ. Следователно финансирането на акциите с таксата трябва също да бъде разгледано от Комисията.
4.2. Облагане с таксата на продуктите за износ
(114)
Както бе посочено по-горе в съображение 9, с таксата се облагат както португалските продукти, предназначени за консумация в Португалия, така и продуктите за износ.
(115)
Въпреки това в решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 143) Комисията твърди, че изглежда няма дискриминация между предназначените за националния пазар национални продукти и предназначените за износ при осъществяването на кампании за популяризиране и реклама извън португалската територия.
(116)
По отношение на въпроса в каква степен продуктите, предназначени за износ, се ползват в същата степен от мерките за общо популяризиране в Португалия, предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай, и при липсата на мнения на трети лица в обратен смисъл след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията е в състояние да заключи, че последната категория продукти се ползва в голяма степен от всички предимства, произтичащи от таксата, а от друга страна се ползва значително от промоционалните дейности на територията на други държави-членки и трети държави.
4.3. Облагане на вносните продукти с таксата
(117)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (27) Комисията обикновено приема, че финансирането на помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който се простира отвъд самата помощ. Въпросната такса наистина представлява задължителен налог. Също според практиката на съда Комисията счита, че помощ за националните производители може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на същия продукт от производители в други държави-членки, само доколкото има гаранции, че те могат да ползват всичките тези предимства по същия начин като националните производители.
(118)
Така при откриването на официална процедура по разследване Комисията отбеляза, че доколкото е трябвало да се плати таксата и за продуктите, произхождащи от други държави-членки, португалските власти трябва да докажат и че не е имало никаква дискриминация между националните продукти и тези от внос, и че следователно продуктите, произхождащи от други държави-членки, за които също е трябвало да се плати таксата, са ползвали като националните продукти, по същия начин и в еднаква степенвсички предимства произтичащи от нея (28).
(119)
Вече бе установено, че кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществени от Viniportugal, са финансирани с част от постъпленията от таксата за популяризиране на вино.
(120)
В своето становище и в допълнителната информация, португалските власти гарантират, че приносът на постъпленията от събраната такса върху продуктите от внос се ограничава до финансирането само на една част от разходите за акциите за общо популяризиране, които Viniportugal е организирал в Португалия. Те твърдят, че промоционалните и рекламни кампании, осъществени на пазарите на други държави-членки и трети държави в подкрепа на португалското вино и лозаро-винарски продукти, са финансирани изключително с постъпленията от събраната такса за националните продукти.
(121)
Информацията, предоставена от португалските власти, доказва, че кампаниите за общо популяризиране в Португалия носят съразмерна полза на вносните продукти. Действително, както е описано по-горе в съображения 16-17, главната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите пълнолетни потребители от двата пола към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки. Португалските власти представиха и рекламни извадки от кампаниите за популяризиране, целящи да насърчат консумацията на вино, и по принцип вносните продукти се възползват в същата степен от посочените мерки.
(122)
Предоставената информация обаче не е достатъчна, за да се докаже, че постъпленията от събраната такса за вносните продукти не са допринесли за финансирането на кампаниите за насърчаване и рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави, които за сметка на това носят полза изключително за португалското вино. По-специално, според представените от португалските власти данни през периода от 1998 до 2005 г. средно постъпленията от събраната такса за вносните продукти е била 1 293 169 EUR, докато през същия този период Viniportugal е заделял средно годишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия (вж по-горе съображения 36 и 38).
(123)
Освен това, дори и националното законодателство да предвижда задължението да се задели процент, който никога не е по-нисък от 25 %, от приходите от таксата за акции за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, не съществува отделно счетоводство за тези две части на прихдите от таксата. Португалските власти можаха да представят само приблизителни оценки на частта от приходите от събраната такса за вносните продукти, предназначена за общо популяризиране.
(124)
Но като се има предвид съдебната практика, цитирана по-горе в събажение 116, поради това, че финансираните с таксата мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, както и поради факта, че таксата приема дискриминационен характер, против разпоредбите на член 110 от ДФЕС, доколкото за продуките, произхождащи от други-държави членки, също трябва да се плати такса, без обаче тези продукти да ползват всички предимства произтичащи от нея, Комисията счита, че приходите, получени от облагането с таксата на внасяните от други държави-членки продукти, с оглед финансирането на осъщетвяваните от Viniportugal акции за насърчаване на пазарите на други държави-членки и трети държави, представляват несъвместимо финансиране на помощта от гледна точка на правилата за свободното движение на стоките, и следователно така финансираните държавни помощи са в същата степен несъвместими с договора.
(125)
Комисията може основателно да заключи въз основа на предоставените от португалските власти сведения и уверения (вж. съображение 104 от настоящото решение), че производителите и търговците от други държави-членки са се възползвали в същата степен като португалските производители от мерките за помощ за общо популяризиране, осъществени в Португалия.
(126)
В замяна на това португалските власти не оспорват, че производителите и търговците от други държави-членки не могат да се възползват от мерките за помощ за популяризиране и реклама извън страната, осъществявани изключително в подкрепа на португалските вина.
(127)
Действително съгласно постоянната практика на Съда, когато приходите от облагането на националните и вносните продукти въз основа на идентични критерии са предназначени за финансиране на дейности, които носят полза специално за обложените национални продукти, може а се получи така, че таксата, събирана по едни и същи критерии, представява все пак една дискриминационна такса, доколкото тежестта ѝ върху националните продукти се неутрализира от предимствата, за чието финансиране тя служи, докато тази върху вносните продукти представлява нетен разход (29).
(128)
Следователно в разглеждания случай не може да се изключи, че е имало дискриминация по отношение на вносните продукти. И обратното, от предоставената от португалските власти информация следва, че вносните продукти са били облагани с таксата в същата степен като националните продукти, но не са ползвали предимствата, финансирани от нея, в същата степен като националните продукти. Както бе посочено по-горе в съображение 122, съгласно цифровите данни, предоставени от португалските власти, през периода 1998-2005 г. средните приходи от събирането на таксата върху вносните продукти са били 1 293 169 EUR, докато за същия период Viniportugal е заделял средногодишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия. Не съществува отделно счетоводство, което да може да удостовери, че приходите от таксата, получени от вносните продукти, са изключително предназначени за общо популяризиране в Португалия. Следователно парафискалните такси и приходите от тях са в нарушение на член 110 от ДФЕС.
(129)
Въз основа на информацията, която ѝ беше предоставена след откриването на официална процедура по разследване, Комисията не е в състояние да заключи, че помощите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на пазарите на други държави-членки и трети държави не са били финансирани, дори и частично, с приходи от таксата за популяризиране на виното върху вносните продукти. В действителност не е работа на Комисията да разглежда служебно каква информация е можело да ѝ бъде представена, но Комисията трябва, от една страна, да търси всички необходими гледни точки, а от друга страна, да се основава на информацията, с която разполага в момента на приемане на решението (30). Следователно Комисията счита и заключава, че финансирането на тези мерки за помощ трябва да се приема като несъвместимо с вътрешния пазар.
(130)
В заключение, доколкото финансирането на държавна помощ се приема като несъвместимо с приложимите правила на договора, така финансираната помощ трябва също да се разглежда от Комисията като несъвместима за времето, през което е съществувало неправомерното финансиране, защото правомерността на финансирането на държавната помощ е необходимо условие за декларирането на нейната съвместимост (31).
V. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(131)
Комисията изразява съжалението си, че Португалия е приложила горепосочените мерки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(132)
Комисията стигна до следните заключения:
-
Португалия е извършила неправомерно финансиране на кампаниите за общо популяризиране на виното посредством такса върху националните и вносните продукти от други държави-членки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС;
-
единствената акция, свързана с обучението, финансирана с приходите от парафискалната такса, не представлява помощ;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществявани на територията на Португалия, могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, финансирани чрез такса върху производството на вино и лозаро-винарски продукти, с която се облагат и продуктите, произхождащи от други държави-членки, отговарят на общностните разпоредби, приложими за горепосочените бенефициери. Комисията обаче констатира също и наличието на нарушение на член 110 от ДФЕС по отношение на финансирането на помощите. Поради тази причина Комисията не може да обяви въпросния режим за съвместим, тъй като той създава дискриминация между вносните и националните продукти.
(133)
Настоящото решение се ограничава до проучване на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на която влизат в сила новите Основни насоки на Общността относно държавните помощи в сектор селско и горско стопанство 2007-2013 г., без това да засяга позицията, която Комисията ще вземе по отношение на прилагането на таксата след посочената дата.
(134)
Комисията счита за уместно в разглеждания случай да приеме условно решение, като използва възможността, предвидена в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 съгласно който Комисията може да придружи своето положително решение с условия, позволяващи ѝ да признае съвместимостта с общия пазар, както и със задължения, позволяващи ѝ да контролира спазването на решението.
(135)
С цел да коригира нарушението на член 110 и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросните помощи съвместими с член 107 от ДФЕС.
(136)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото изплащане. Така Португалия трябва да възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (32);
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Единствено акцията за обучение, финансирана с приходите от парафискалната такса, възлизаща на 367,12 EUR, не представлява помощ.
Член 2
Държавните помощи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти на португалска територия, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват държавни помощи, съвместими с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г.
Член 3
1. Държавните помощи за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват, без да се засяга прилагането на член 2, държавни помощи, съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., при условие че Португалия спази условията, посочени в параграф 2 на настоящия член.
2. Португалия възстановява на задължените с таксата лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, за периода от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните пр одукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия установява степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия проверява за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, които тези продукти ползват изключително;
-
възстановяването се извършва в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаването на молбата;
-
възстановените суми се актуализират, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (33);
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично отказват плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 4
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 20 juli 2010
om den skatteliknande avgift för säljfrämjande åtgärder för vin C 43/04 (ex NN 38/03) som genomförts av Portugal
[delgivet med nr K(2010) 4891]
(Endast den portugisiska texten är giltig)
(2011/6/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) (1), särskilt artikel 108.2 första stycket,
efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2), och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Till följd av ett klagomål begärde Europeiska kommissionen, genom en skrivelse av den 20 januari 2003, att de portugisiska myndigheterna skulle lämna uppgifter om en skatteliknande avgift för ”säljfrämjande åtgärder för vin”, som tas ut av institutet för vinodling och vin, samt om de åtgärder som finansieras med intäkterna från denna avgift.
(2)
Portugals ständiga representation vid Europeiska unionen svarade kommissionen genom en skrivelse av den 14 mars 2003. Som svar på de frågor som kommissionen ställt genom fax av den 14 maj och den 22 december 2003 lämnades kompletterande uppgifter genom skrivelser av den 4 augusti 2003, den 2 september 2003, den 24 februari 2004 och den 15 juli 2004.
(3)
Eftersom det ifrågavarande systemet har tillämpats sedan 1995 utan godkännande av kommissionen, fördes det in i registret över icke-anmälda stöd. De åtgärder som Portugal genomfört utgör nytt stöd som inte har anmälts till kommissionen och som därför är olagligt i den mening som avses i artikel 1 f i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (nu artikel 108 i EUF-fördraget). (3)
(4)
Genom en skrivelse av den 6 december 2004 (C(2004) 4522) informerade kommissionen Portugal om sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget avseende detta stöd. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga.
(5)
De portugisiska myndigheterna inkom med sina synpunkter genom skrivelser av den 11 och den 13 januari 2005. De kompletterade sina svar genom en skrivelse av den 24 maj 2006. Inga synpunkter inkom till kommissionen från berörda parter.
II. BESKRIVNING AV STÖDET
(6)
I det här kapitlet beskrivs kortfattat bakgrunden och de utmärkande egenskaperna hos de åtgärder som granskas i detta beslut. Närmare uppgifter finns i det ovan i punkt 4 nämnda beslutet om att inleda förfarandet.
1. Institutet för vinodling och vin
(7)
Institutet för vinodling och vin (IVV) är ett offentligt organ som inrättades 1986 i syfte att säkerställa kontrollen och den allmänna samordningen av vinsektorn i Portugal. I enlighet med bestämmelserna i lagdekret nr 99/97 av den 26 april 1997 om inrättande av institutet för vinodling och vin (5) handhar IVV allmänna uppgifter som rör stöd till samt undersökning, kontroll, övervakning och främjande av produktionen och saluföringen av vin och vinprodukter och är för detta ändamål administrativt och ekonomiskt oberoende.
(8)
IVV genomför verksamhet som enligt nationell lagstiftning och EU-lagstiftning ska genomföras inom vinsektorn och är framför allt den nationella myndighet som har utsetts av den portugisiska staten (6) som ansvarig för att kontrollera att gemenskapsbestämmelserna om vinsektorn efterlevs, i enlighet med artikel 72.1 i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (7).
(9)
Inom ramen för sin uppgift att stå för den allmänna samordningen inom vinsektorn genomför IVV följande två typer av verksamheter:
-
Verksamhet som huvudsakligen avser vin och vinprodukter som framställts i Portugal, det vill säga registrering i vinodlingsregistret och av odlingar som klassats som en del av kulturarvet samt revision av kontrollsystemen och certifiering av kvalitetsviner fso och regionala viner (i genomsnitt 2,8 % av IVV: s budget).
-
Verksamhet som utan åtskillnad avser vin och vinprodukter med ursprung i Portugal samt vin och vinprodukter med ursprung i andra medlemsstaterna och/eller tredjeländer, vilka saluförs i Portugal, dvs. förvaltning och samordning av vinmarknaden, kontroll och övervakning av vinsektorn i enlighet med nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftningen (denna verksamhet tar nästan hela IVV: s budget i anspråk).
(10)
IVV tillhandahåller också vissa tjänster för tredje man, dvs. i) anordnar och främjar utbildningsverksamhet för ekonomiska aktörer, yrkesorganisationer och branschorganisationer i vinsektorn samt för den egna personalen, ii) tillhandahåller lagringsmöjligheter för de ekonomiska aktörerna i sektorn med hjälp av IVV: s infrastruktur, och iii) tillhandahåller laboratorietjänster, samt utbildar den egna personalen och andra anställda inom vinsektorn (finansieras till stor del genom gemenskapens och nationella stödprogram).
2. Säljfrämjande åtgärder för vin
(11)
IVV säkerställer också att det anordnas säljfrämjande åtgärder för vin. Detta sker genom stöd till branschorganisationer som är representativa för vinsektorn och som arbetar med att utveckla säljfrämjande verksamhet och reklam för vin och vinprodukter. Stödet finansieras genom en andel av intäkterna från den avgift för säljfrämjande åtgärder som tas ut på nationella och importerade produkter; denna andel fastställs årligen av de portugisiska myndigheterna, som samtidigt fastställer kriterierna för urval av stödmottagare (8).
(12)
Sedan 1997 har stödet för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter genom ett öppet och konkurrensutsatt förfarande tilldelats en portugisisk branschorganisation som är representativ för den portugisiska vinsektorn, Viniportugal. Eftersom Viniportugal sedan 1997 är den enda stödsökande, har organisationen tagit emot alla de intäkter från den skatteliknande avgiften som är avsedda för ändamålet.
(13)
Denna andel av avgiften har varit avsedd att finansiera två olika typer av saluföringskampanjer:
-
Allmänna saluföringskampanjer för vin och vinprodukter i Portugal, oavsett ursprung.
-
Saluföringskampanjer för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer.
2.1 Allmänna säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal
(14)
När det gäller de allmänna saluföringskampanjerna för vin i Portugal har de portugisiska myndigheterna bekräftat att Viniportugal stöder och genomför säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter, såsom främjande av kulturell och vetenskaplig verksamhet som har samband med vinsektorn. Viniportugal främjar vinkulturen genom att anordna mässor och utställningar om detta specialområde, ge ut publikationer i ämnet, vidta åtgärder för presentation och informationsspridning samt genomföra reklamkampanjer mot bakgrund av att allmänna åtgärder för att främja vin har en direkt inverkan på vinkonsumtionen i Portugal.
(15)
De portugisiska myndigheterna har angett att de säljfrämjande åtgärder och den reklam som Viniportugal genomför under inga omständigheter syftar till att avskräcka konsumenterna från att köpa vinprodukter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter. Syftet är inte heller att gynna ett märke från ett visst företag eller en enskild producent.
(16)
Det huvudsakliga syftet med reklamkampanjerna på nationell nivå är att få unga vuxna konsumenter att gå över till en sund konsumtion av vin, som ett alternativ till öl eller andra alkoholdrycker.
(17)
Viniportugal främjar även utgivning av böcker, broschyrer och handböcker om vin i syfte att popularisera vinkulturen. Organisationen ingår avtal med institutioner för högre utbildning för att främja utbildningen av yrkesverksamma i vin- och restaurangbranschen. Viniportugal stöder den portugisiska sommelierföreningen, i syfte att förbättra kvaliteten på de viner som serveras på restauranger och förbättra sommelierernas kunskaper om viners egenskaper i allmänhet. Slutligen främjar Viniportugal i samarbete med hälso- och sjukvårdsinstitutioner en moderat och ansvarstagande vinkonsumtion genom att anordna seminarier om kampen mot rattonykterhet och om vägsäkerhet och har även lagt fram ett förslag till en uppförandekod för vinreklam, enligt vilken viner bör främjas på ett värdigt sätt och alkoholreklam som riktar sig till ungdomar bör undvikas. De portugisiska myndigheterna har även lämnat in material från reklamkampanjerna som visar att dessa principer iakttas.
2.2 Säljfrämjande åtgärder för portugisiska viner på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer
(18)
När det gäller saluföringskampanjerna för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer har de portugisiska myndigheterna angett att denna verksamhet syftar till att främja portugisiska viner och konkret genomförs genom reklamannonser i specialtidskrifter, spridning av nyhetsbrev, deltagande i specialutställningar och främjande av besök av specialiserade journalister i Portugal. De portugisiska myndigheterna försäkrar att dessa kampanjer inte syftar till att avskräcka konsumenterna från att köpa produkter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter och att de inte gynnar ett märke från ett visst företag eller en enskild producent. De portugisiska myndigheterna har lämnat in exempel och material från reklamkampanjer i utländsk specialpress.
3. Utbildningsåtgärder
(19)
IVV ansvarar för att främja och genomföra verksamhet för teknisk utbildning och ökad medvetenhet hos de ekonomiska aktörerna i vinsektorn, i syfte att säkerställa kvaliteten på viner och vinprodukter. Under perioden 1997-2002 anordnade IVV olika utbildningsåtgärder för sin egen personal (1 449 tjänstemän), andra offentliga tjänstemän och, i mindre utsträckning, aktörer inom sektorn (135 personer).
(20)
De portugisiska myndigheterna har betonat att kostnaderna för de utbildningsåtgärder som IVV anordnade under denna period, med undantag för en allmän utbildning, Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000, för vilken kostnaden uppgick till 367,12 euro, i sin helhet täcktes genom stöd från PAMAF 6 (Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal 6 - program för stöd till modernisering av jordbruket och skogsbruket) och programmet Agro/Mesure 7, vilka båda samfinansieras av Europeiska socialfonden. De portugisiska myndigheterna har preciserat att varken IVV eller de ekonomiska aktörerna därför behövde bidra ekonomiskt till utbildningarna.
4. Avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin
(21)
Granskningen av åtgärden avser användningen av intäkterna från en skatteliknande avgift som det offentliga organet IVV sedan 1995 har tagit ut av aktörer inom sektorn (9). Denna avgift syftar till att ge IVV tillräckliga medel för att sköta samordningen av vinsektorn i Portugal och står för mer än 62 % av IVV: s driftsbudget.
(22)
Enligt artikel 1.1 i lagdekret 119/97 ska vin och vinprodukter som framställs på det nationella territoriet, samt utländska produkter som saluförs i Portugal, påföras en avgift för säljfrämjande åtgärder, som vederlag för de tjänster som tillhandahålls av IVV avseende allmänna säljfrämjande åtgärder och allmänna samordning av sektorn, eller, i de autonoma regionerna Azorerna och Madeira, av respektive regionala myndigheter.
(23)
Avgiften för säljfrämjande åtgärder påförs inte endast vinprodukter som framställs och saluförs i Portugal, utan även produkter som framställs i Portugal och saluförs i andra medlemsstater eller tredjeländer (export), samt vinprodukter med ursprung i andra medlemsstater och tredjeländer som saluförs i Portugal (import).
(24)
Det belopp som ska betalas fastställs årligen av de behöriga myndigheterna vid jordbruksministeriet. Beloppet varierar beroende på hur produkten är förpackad och behållarens volym (10).
(25)
Intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder är, trots benämningen, avsedd att finansiera i första hand de tjänster för allmän samordning av vinsektorn som IVV tillhandahåller och i andra hand åtgärder för att främja försäljningen av vin och vinprodukter.
(26)
Vid inledandet av förfarandet ansåg kommissionen att IVV, vid genomförandet av den allmänna samordning av vinsektorn som organet anförtrotts genom gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning och vid tilldelningen av stöd för säljfrämjande åtgärder för vin, inte agerar i egenskap av privat aktör, utan i egenskap av offentlig myndighet, och att det således inte föreligger statligt stöd till organet (se punkt 66 i beslutet om att inleda förfarandet).
(27)
När det gäller IVV: s verksamhet som leverantör av vissa tjänster till tredje man på marknadsvillkor (se skäl 15), har IVV ingen ekonomisk fördel på grund av sin ställning på marknaden och således föreligger inte statligt stöd till organet (se punkt 70 i beslutet om att inleda förfarandet).
(28)
På grundval av de uppgifter som kommissionen innehade ansåg den även att det inte förelåg någon ekonomisk fördel och således inte heller något stöd till förmån för Viniportugal. Denna branschorganisation är endast en tjänsteleverantör som enligt objektiva kriterier och ett öppet och icke-diskriminerande förfarande har valts ut för att tillhandahålla tjänsterna i fråga (se punkt 87 i beslutet om att inleda förfarandet).
(29)
Vid inledandet av granskningsförfarandet ansåg kommissionen däremot att det när det gäller finansieringen av saluföringskampanjer och reklam för vin och vinprodukter förelåg statligt stöd till förmån för ekonomiska aktörer i vinsektorn i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se punkt 80 i beslutet om att inleda förfarandet).
(30)
Även när det gäller utbildningsåtgärderna ansåg kommissionen att det förelåg statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se punkterna 79 och 80 i beslutet om att inleda förfarandet).
(31)
Kommissionen inledde det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, eftersom den tvivlade på att dessa båda slag av stöd var förenliga med den inre marknaden.
(32)
När det gäller stödet till reklam för portugisiska viner på marknaden i andra medlemsstater och tredjeländer, innehade kommissionen vid inledandet av förfarandet inte tillräckliga uppgifter för att kunna dra slutsatsen att dessa kampanjer, när vinernas ursprung nämns, endast informerar om objektiva egenskaper hos de berörda produkterna och inte innehåller subjektiva påståenden om produkternas kvalitet som enbart grundar sig på deras ursprung (se punkt 119 i beslutet om att inleda förfarandet).
(33)
När det gäller finansieringen av stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam, ansåg kommissionen i enlighet med domstolens rättspraxis att ett stöd till nationella producenter får finansieras av skatteliknande avgifter som även tas ut på import från producenter av samma produkt i andra medlemsstater endast om det finns garantier för att dessa producenter kan ha nytta av fördelarna på samma sätt som nationella producenter. Kommissionen innehade dock inte vid inledandet av förfarandet tillräckliga uppgifter som gjorde det möjligt att dra slutsatsen att det i förevarande fall inte förekommit diskriminering mellan nationella respektive importerade produkter. Det vill säga kommissionen kunde inte dra slutsatsen att produkterna från andra medlemsstater, för vilka avgiften också måste erläggas, har gynnats på samma sätt och i samma utsträckning som nationella produkter av alla de fördelar som följer av avgiften (se punkt 135 i beslutet om att inleda förfarandet).
(34)
Kommissionen begärde därför att de portugisiska myndigheterna skulle lämna alla de uppgifter som var nödvändiga för att utvärdera åtgärderna i fråga, framför allt uppgifter som visar att den finansieringsmetod som använts för det granskade stödet (dvs. stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam för vin och vinprodukter i Portugal såväl som i andra medlemsstater och tredjeländer samt stödet till utbildning) inte var diskriminerande, samt uppgifter som visar att de reklamkampanjer som genomförts på marknaderna i medlemsstaterna och tredjeländer var objektiva.
(35)
Det här beslutet begränsar sig till att granska tillämpningen av den skatteliknande avgiften från och med det att den trädde i kraft till och med den 31 december 2006, dagen för ikraftträdandet av gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007-2013, och påverkar inte den ståndpunkt som kommissionen kommer att anta om tillämpningen av avgiften för säljfrämjande åtgärder efter det datumet.
III. SYNPUNKTER FRÅN PORTUGAL
(36)
Till följd av beslutet om att inleda förfarandet i enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget inkom de portugisiska myndigheterna med sina synpunkter genom skrivelser av den 11 och den 13 januari 2005. De kompletterade sitt svar genom en skrivelse av den 24 maj 2006.
1. Stöd till utbildning
(37)
När det gäller stödet till utbildning har de portugisiska myndigheterna lämnat nedanstående uppgifter.
(38)
Mellan 1997 och 2000 genomförde IVV utbildningsverksamhet om grundläggande frågor för vinsektorn i Portugal; verksamheten riktades huvudsakligen till personer anställda vid IVV och andra offentliga organ samt i mindre utsträckning till aktörer i vinsektorn.
(39)
Kostnaden för samtliga de åtgärder som IVV främjade och slutförde under den ifrågavarande perioden täcktes i sin helhet genom stödet från PAMAF 6 (program för stöd till modernisering av jordbruket och skogsbruket) och programmet Agro/Medida 7, vilka delvis finansieras av gemenskapen genom Europeiska socialfonden (ESF) och delvis nationellt, samt från PIDDAC (plan för investeringar och utgifter till förmån för utveckling av den centrala administrationen).
(40)
Den enda verksamhet under den ifrågavarande perioden för vilken kostnaden faktiskt täcktes genom IVV: s budget var den allmänna utbildningen ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, som genomfördes år 2000, till en kostnad av sammanlagt 367,12 euro, och som riktade sig till anställda vid de regionala jordbruksdepartementen (regionala myndigheter inom Jordbruksministeriet) och de regionala vinodlingskommittéerna, som är behöriga organ för intygande av äktheten och kvaliteten på viner från särskilda regioner.
(41)
De portugisiska myndigheterna har slutligen understrukit att den försumbara kostnaden för denna åtgärd - endast 367,12 euro - gör att dess inverkan på konkurrensen på den inre marknaden är obefintlig, eller åtminstone av mindre betydelse.
2. Stöd till säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner på marknaden i andra medlemsstater och tredjeländer
(42)
När det gäller kommissionens tvivel beträffande det stöd som beviljats för reklam för portugisiska viner på marknaden i andra medlemsstater och tredjeländer har de portugisiska myndigheterna lämnat nedanstående uppgifter.
(43)
Viniportugals verksamhet för säljfrämjande åtgärder och reklam i Portugal och i andra medlemsstater och tredjeländer är av allmän karaktär, är inte inriktad på särskilda delar av sektorn och syftar inte till att gynna vissa företag eller enskilda producenter.
(44)
Dessa kampanjer syftar inte till att nedvärdera vinprodukter från andra medlemsstater, kan inte anses avskräcka konsumenter från att köpa vinprodukter från andra medlemsstater och är förenliga med den tillämpliga gemenskapslagstiftningen (dvs. lagstiftningen om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel). Viniportugals reklamverksamhet i Europeiska unionens andra medlemsstater och i tredjeländer respekterar följaktligen de negativa kriterier som anges i punkterna 18-30 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till reklam för produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget och vissa produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget (11) (nedan kallade riktlinjerna för statligt stöd till reklam), vilka var i kraft när det ifrågavarande stödet tillämpades.
(45)
Verksamheten uppfyller även de positiva kriterier som anges i punkt 31 och följande punkter i riktlinjerna för statligt stöd till reklam. Verksamheten syftar till att bekanta konsumenterna i andra medlemsstater med portugisiska viner för att underlätta utvecklingen av verksamheten i den portugisiska vinsektorn i den mening som avses i artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
(46)
Viniportugals kampanjer utanför Portugal syftar till att sprida kunskap om de portugisiska vinernas grundläggande egenskaper genom att erbjuda konsumenter i andra medlemsstater och tredjeländer att smaka på produkter som de inte är bekanta med. I överensstämmelse med riktlinjerna för statligt stöd till reklam innehåller kampanjerna inga subjektiva påståenden om produkternas kvalitet grundade enbart på deras ursprung.
(47)
De portugisiska myndigheterna anser följaktligen att mot bakgrund av artikel 107.3 c i EUF-fördraget och riktlinjerna för statligt stöd till reklam bör Viniportugals reklamverksamhet i Europeiska unionens andra medlemsstater, liksom dess reklamverksamhet i tredjeländer, anses vara förenlig med den inre marknaden.
(48)
Till stöd för sina synpunkter har de portugisiska myndigheterna lämnat in exempel och material från reklamkampanjer i utländsk specialpress.
3. Finansieringen av saluföringskampanjerna och reklamen för portugisiska viner i andra medlemsstater och tredjeländer
(49)
När det gäller kommissionens tvivel beträffande finansieringen av saluföringskampanjerna och reklamen för vin i andra medlemsstater och tredjeländer betonar de portugisiska myndigheterna att intäkterna från den avgift som togs ut på produkter med ursprung i andra medlemsstater under perioden 1997-2005 endast utgjorde 15 % av de totala intäkterna från avgiften.
Årliga intäkter från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin (årligt genomsnitt för åren 1998-2005 (12))
Ursprung
Belopp
(euro)
%
Nationella viner och vinprodukter
7 327 957
85
Vin och vinprodukter från andra medlemsstater och tredjeländer
1 293 169
15
Totala årliga genomsnittliga intäkter (1998-2005)
8 621 126
100
(50)
De portugisiska myndigheterna anser att de importerade produkterna bidrar till att betala för endast en del av de allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter som genomförs i Portugal, vilka i lika utsträckning gynnar nationella produkter och produkter från andra medlemsstater. Återstoden av finansieringen av de allmänna säljfrämjande åtgärderna sker enligt de portugisiska myndigheterna genom en andel av den avgift som tas ut på nationella produkter, vilka gynnas av åtgärderna i samma utsträckning som produkter från andra medlemsstater. De portugisiska myndigheterna har preciserat att de genomsnittliga kostnaderna för de allmänna säljfrämjande åtgärderna för vin och vinprodukter är mycket högre än det belopp som Viniportugal erhåller som kommer från avgiften på produkter från andra medlemsstater. Enligt de portugisiska myndigheterna motsvarade det stöd som under den ifrågavarande perioden årligen utbetalades till Viniportugal mellan 25 % och 45 % av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin (se skäl 15). Av detta belopp kom endast 15 % från den avgift som togs ut på produkter importerade från andra medlemsstater. Övriga 85 % kom från intäkterna från avgiften på nationella produkter (13). Viniportugals verksamhet finansieras följaktligen framför allt genom intäkterna från den avgift som tas ut på nationella produkter.
(51)
De portugisiska myndigheterna har tillagt att Viniportugals utgifter för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal under samma period i genomsnitt motsvarade 32 % av organisationens totala utgifter.
Viniportugals utgifter (årligt genomsnitt för åren 1998-2005 (14))
Åtgärder
Belopp
(euro)
%
Säljfrämjande åtgärder och reklam i andra medlemsstater och tredjeländer
1 119 293
68
Allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal
525 698
32
Totala genomsnittliga utgifter per år (1998-2005)
1 644 991
100
(52)
Med beaktande av att bidraget till Viniportugals verksamhet från de produkter som kommer från andra medlemsstater motsvarar knappt 15 % av organisationens totala intäkter från avgiften för säljfrämjande åtgärder drar de portugisiska myndigheterna slutsatsen att bidraget från dessa produkter har begränsats till att finansiera en liten del av kostnaderna för de allmänna säljfrämjande åtgärder som Viniportugal har genomfört i Portugal.
(53)
Dessa åtgärder, som enligt de portugisiska myndigheterna i lika utsträckning gynnar nationella produkter och produkter från andra medlemsstater, har dels finansierats genom bidraget från produkter från andra medlemsstater, dels genom bidraget från nationella produkter.
(54)
Återstoden av bidraget från nationella produkter till Viniportugals verksamhet har använts för att finansiera de säljfrämjande åtgärderna och reklamen för portugisiska viner i andra medlemsstater och tredjeländer i sin helhet, och utgjorde således den enda finansieringskällan för denna verksamhet.
(55)
De portugisiska myndigheterna har avslutningsvis angett att det inte föreligger någon diskriminerande behandling mellan nationella viner och vinprodukter respektive vin och vinprodukter med ursprung i andra medlemsstater, eftersom i) båda grupperna bidrar till finansieringen av de allmänna säljfrämjande åtgärderna för vin och vinprodukter i Portugal och dessa åtgärder i lika utsträckning gynnar nationella produkter och produkter importerade från andra medlemsstater, och ii) de saluförings- och reklamkampanjer som Viniportugal genomför i andra medlemsstater och tredjeländer och som endast gynnar portugisiska viner uteslutande finansieras med den del av intäkterna från avgiften som kommer från nationella viner och vinprodukter.
(56)
Enligt de portugisiska myndigheterna bör det ifrågavarande systemet för att finansiera stödet således betraktas som förenligt med artiklarna 107 och 110 i EUF-fördraget.
IV. BEDÖMNING
1. Förekomst av stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget
(57)
Enligt artikel 71 i förordning (EG) nr 1493/99 (15) om den gemensamma organisationen av marknaden för vin är artiklarna 107-109 i EUF-fördraget tillämpliga på produktion av och handel med vin och vinprodukter.
(58)
I artikel 107.1 i EUF-fördraget anges att om inte annat föreskrivs i fördraget, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(59)
För att en åtgärd ska omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i EUF-fördraget ska således följande fyra kumulativa villkor vara uppfyllda: 1) åtgärden finansieras av staten eller med hjälp av statliga medel, 2) den gynnar selektivt vissa företag eller produktionssektorer, 3) den innebär en ekonomisk fördel för de stödmottagande företagen, och 4) den påverkar handeln inom gemenskapen och snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen.
(60)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet framförde kommissionen tvivel beträffande följande: för det första, huruvida de säljfrämjande åtgärderna på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer är förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget, för det andra, huruvida de åtgärder för utbildning som anordnas av IVV är förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget, och för det tredje, huruvida finansieringen av de säljfrämjande åtgärderna på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer genom en skatteliknande avgift är förenlig med artikel 110 i EUF-fördraget. Kommissionen begränsar följaktligen sin granskning till dessa frågor.
1.1 Statliga medel
(61)
Det stöd som är föremål för ifrågavarande granskningsförfarande har finansierats genom en skatteliknande avgift ”för säljfrämjande åtgärder för vin”.
(62)
När det gäller frågan om huruvida intäkterna från en skatteliknande avgift kan betraktas som statliga medel, bör det påpekas att när det gäller statliga medel ska åtskillnad inte göras mellan stöd som ges direkt av staten och stöd som ges genom ett offentligt eller privat organ som har utsetts eller inrättats av staten (16).
(63)
Den 15 juli 2004 fastställde Europeiska gemenskapernas domstol i domen i målet Pearle (17) (mål C-345/02) att obligatoriska avgifter som ett mellanliggande organ tar ut av alla företag i en bransch inte ska betraktas som statliga medel om följande fyra kumulativa villkor är uppfyllda:
a)
Den ifrågavarande åtgärden har bestämts av den yrkesorganisation som företräder företagen och arbetstagarna i en bransch och används inte för att fullgöra ett mål som staten har uppställt.
b)
De fastställda ändamålen finansieras i sin helhet genom avgifterna från företagen i branschen.
c)
Finansieringsmetoden och avgifternas procentsats/belopp bestäms inom branschens yrkesorganisation av företrädare för arbetsgivarna och arbetstagarna, utan medverkan av staten.
d)
Avgifterna används ovillkorligen för att finansiera åtgärden, utan medverkan av staten.
(64)
Den anmälda åtgärden förefaller inte att uppfylla alla dessa villkor. Avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin fastställs av den portugisiska staten genom lagdekret (se skäl 11), som ett instrument för att verkställa en politik som fastställts av den portugisiska regeringen, dvs. att främja försäljningen av vin. Den portugisiska myndigheten har dessutom i egenskap av lagstiftare möjlighet att medverka vid fastställandet av formerna för finansiering av åtgärden och hur avgifterna ska användas. I förevarande fall framgår det tydligt av bestämmelserna i lagdekreten nr 137/95 av den 14 juni och nr 119/97 av den 15 maj att den portugisiska staten medverkat på detta sätt.
(65)
Eftersom villkoren a, c och d i domen i målet Pearle inte är uppfyllda måste intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder således betraktas som statliga medel.
1.2 Förekomst av en selektiv fördel
(66)
Det bör således granskas om det ifrågavarande systemet ”snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion”. Förekomsten av stöd bör fastställas med avseende på dem som potentiellt gynnas av de säljfrämjande åtgärderna för vin och finansieringen av dem.
(67)
För att utgöra stöd i den mening som avses i artikel 107 bör den ersättning som ges med statliga medel innebära en ekonomisk fördel som annars inte skulle ha erhållits på normala marknadsvillkor och denna fördel bör vara selektiv. Kriteriet selektiv fördel är uppfyllt när fördelen reserveras för endast några företag eller en verksamhetssektor. Detta villkor är således uppfyllt i förevarande fall där sektorn för vin och vinprodukter tydligt identifierats.
(68)
Som stödmottagare identifierade kommissionen, när granskningsförfarandet inleddes, de ekonomiska aktörer som gynnats av IVV: s och Viniportugals tjänster. Oberoende av huruvida finansieringen av IVV: s verksamhet utgör statligt stöd till förmån för detta organ, är frågan huruvida de tjänster som detta organ tillhandahåller vinsektorn kan betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Det råder inget tvivel om att aktörerna i den ifrågavarande sektorn (producenter, bearbetningsföretag, grossister, detaljhandlare etc.) är företag som utövar ekonomisk verksamhet.
(69)
Enligt domstolens rättspraxis ska bland annat ingripanden som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar företagets budget och som därigenom, utan att det är fråga om subventioner i strikt bemärkelse, är av samma karaktär och vars effekter är identiska, anses utgöra stöd (18).
(70)
Det bör därför även avgöras huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, den verksamhet som finansierats genom ”statliga medel”, dvs. de tjänster som IVV erbjudit sektorn och de saluföringskampanjer som anordnats av Viniportugal, innebär en ekonomisk fördel för aktörerna i sektorn.
(71)
När det gäller IVV: s tjänster bör det avgöras huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, de ekonomiska aktörerna i vinsektorn i Portugal, i det fallet att tjänsterna inte hade tillhandahållits av IVV, skulle ha behövt bära kostnaderna för tjänsterna och huruvida kostnaderna normalt skulle ha belastat företagens budget. Åtskillnad bör därvid göras mellan de tre olika grupper av tjänster som anges nedan.
1.2.1 IVV: s tjänster som allmän samordnare av sektorn
(72)
Kommissionen anser att IVV: s tjänster och verksamhet som allmän samordnare av vinsektorn, framför allt avseende övervakning, kontroll, certifiering, revision och förvaltning av marknadsmekanismerna, följer av tillämpningen av kraven i gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning och därför inte utgör verksamheter som normalt belastar företagets budget, utan är verksamheter som ingår i de väsentliga statliga funktionerna.
1.2.2 Utbildningstjänster
(73)
När det emellertid gäller finansieringen av den utbildningsverksamhet som de ekonomiska aktörerna i sektorn har kunnat dra nytta av förefaller det klart att det rör sig om en fördel till förmån för dessa, eftersom utbildning är en verksamhet som normalt belastar företagens budget.
(74)
Enligt de uppgifter som de portugisiska myndigheterna lämnade vid inledandet av förfarandet har all utbildning som anordnats av IVV, utom den allmänna utbildningen ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, för vilken kostnaden var 367,12 euro, samfinansierats av Europeiska socialfonden och har således inte finansierats genom intäkterna från den skatteliknande avgiften. Av denna anledning omfattas utbildningarna i fråga inte av förevarande granskningsförfarande.
(75)
När det gäller den enda utbildning som har finansierats genom intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin, dvs. den allmänna utbildningen ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, konstaterar kommissionen att nya uppgifter gör att den inte längre kan betraktas som statligt stöd. Enligt de nya uppgifter som lämnats riktades denna utbildning uteslutande till anställda vid jordbruksministeriets regionala avdelningar och till anställda vid de regionala vinkommittéerna, som är behöriga offentliga myndigheter för kontroll och granskning av viners äkthet och kvalitet i de berörda regionerna. Av uppgifterna framgår att det inte rör sig om en stödåtgärd som riktats till mottagarna av IVV: s tjänster, utan om en åtgärd för intern utbildning inom den offentliga förvaltningen.
(76)
Denna utbildningsåtgärd utgör följaktligen inte statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget.
1.2.3. Tjänster för genomförande av saluföringskampanjer
(77)
När det gäller de saluföringskampanjer för vin och vinprodukter som genomförts av Viniportugal föreligger det en ekonomisk fördel till förmån för de ekonomiska aktörerna i sektorn och särskilt i vinsektorn i Portugal. Anordnandet av säljfrämjande åtgärder för dessa produkter innebär en kostnad som normalt belastar företagets budget.
(78)
Kommissionen drar således slutsatsen att tillhandahållandet av tjänster som består i att genomföra saluföringskampanjer utgör en selektiv fördel som ges med statliga medel till förmån för de ekonomiska aktörerna i vinsektorn i Portugal.
1.3 Påverkan på handeln och snedvridning av konkurrensen
(79)
För att fastställa om stödet i fråga omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i EUF-fördraget måste det avgöras huruvida det kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider eller kan snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion.
(80)
Domstolen har slagit fast att om en fördel som ges av en medlemsstat förstärker ställningen för en kategori av företag i förhållande till andra konkurrerande företag i handeln inom gemenskapen, ska denna handel anses påverkas av denna fördel (19).
(81)
Det framgår att de granskade åtgärderna kan påverka handeln mellan medlemsstaterna i den utsträckning som de gynnar nationell produktion till förfång för produktionen i andra medlemsstater. Vinsektorn är de facto extremt öppen för konkurrens på gemenskapsnivån och är således mycket känslig för varje åtgärd som gynnar produktionen i någon medlemsstat.
(82)
Det förhållandet att det finns en gemenskapsintern handel i sektorn för vin och vinprodukter kan anses bevisat av att det har inrättats en gemensam organisation av marknaderna i denna sektor.
(83)
I tabellen nedan visas, som exempel, omfattningen av den gemenskapsinterna handeln med dessa produkter under åren 1999-2004 (20).
1 000 hl
År
Import från EU
Export till EU
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
När det gäller den omständigheten att saluföringskampanjer och reklam för vin och vinprodukter finansieras via en del av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin bekräftar kommissionen följaktligen sin ståndpunkt att det föreligger statligt stöd till förmån för de ekonomiska aktörerna i sektorn för vin och vinprodukter i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
1.4 Slutsatser om förekomsten av ”stöd” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget
(85)
Kommissionen anser mot bakgrund av det ovanstående att åtgärderna till förmån för de ekonomiska aktörerna i sektorn för vin och vinprodukter ger dem en fördel som finansieras genom statliga medel och som andra aktörer inte kan erhålla. Denna fördel snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag och viss produktion, eftersom den kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att dessa åtgärder omfattas av artikel 107.1 EUF-fördraget.
2. Lagenligheten av stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam
(86)
De portugisiska myndigheterna har inte, i den mening som avses i artikel 108.3 i EUF-fördraget, till kommissionen anmält bestämmelserna om inrättande av den skatteliknande avgiften eller finansieringen av åtgärderna till förmån för vinsektorn.
3. Granskning av förenligheten hos stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam
(87)
Det finns vissa undantag från den princip om oförenlighet som fastställs i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(88)
Framför allt föreskrivs i artikel 107.3 c i EUF-fördraget att stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan anses förenligt med den inre marknaden när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
(89)
Enligt Kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt ska allt olagligt stöd i den mening som avses i artikel 1 f i förordning (EG) nr 659/1999 bedömas enligt de bestämmelser och riktlinjer som gällde när stödet beviljades.
(90)
Förenligheten hos det stöd som har beviljats före den 1 januari 2002 bör således granskas mot bakgrund av rambestämmelserna för nationellt stöd till förmån för reklam för jordbruksprodukter och vissa produkter som inte förtecknas i bilaga II till EEG-fördraget (21) och, när det gäller stöd som har beviljats efter detta datum, mot bakgrund av gemenskapens ovan nämnda riktlinjer för statligt stöd till reklam, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelser som ska tillämpas under viss tid vilka fastställs i nämnda riktlinjer.
(91)
Rambestämmelserna från 1987 och riktlinjerna innehåller i huvudsak samma principer. De innehåller negativa och positiva kriterier som alla statliga stödsystem måste uppfylla. Åtgärder för reklam får således inte strida mot artikel 28 i fördraget (nu artikel 34 i EUF-fördraget) eller mot gemenskapens sekundärrätt och får inte vara inriktade på bestämda företag.
3.1 Allmänna saluföringskampanjer i Portugal
(92)
Enligt de uppgifter som har lämnats av de portugisiska myndigheterna kan slutsatsen dras att målen för dessa åtgärder överensstämmer med flera av de positiva kriterier som fastställs i ovan nämnda bestämmelser och omfattas av deras syfte att underlätta utvecklingen av små och medelstora företag eller vissa regioner, eller utvecklingen av högkvalitativa produkter och sunda livsmedel.
(93)
De portugisiska myndigheterna har vidare förklarat att det budskap som förmedlas genom de säljfrämjande åtgärderna och reklamen har en allmän karaktär, att åtgärderna huvudsakligen består i att man genomför utställningar, deltar i mässor, ger ut kataloger eller annan dokumentation och att de inte syftar till att avskräcka konsumenterna från att köpa produkter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter samt att de inte gynnar ett visst företags eller en enskild producents varumärke.
(94)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet (punkt 108) ansåg kommissionen att det offentliga stödet för att finansiera de ifrågavarande säljfrämjande åtgärderna fram till den 1 januari 2002 uppfyller kriterierna i tillämpliga gemenskapsbestämmelser på området.
(95)
Från och med den 1 januari 2002 anges i punkt 8 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till reklam för produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget och vissa produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget att marknadsföring, såsom spridning till allmänheten av vetenskapliga rön, anordnande av eller deltagande i mässor, utställningar eller liknande PR-arrangemang, samt marknadsanalyser och marknadsundersökningar inte betraktas som reklam. Statligt stöd till sådana marknadsföringsåtgärder i vidare bemärkelse omfattas av punkterna 13 och 14 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn.
(96)
I punkt 13.2 i riktlinjerna för statligt stöd till jordbrukssektorn anges att stöd som avser rådgivning och liknande tjänster, däribland tekniska undersökningar, genomförbarhets- och designstudier samt marknadsundersökningar, får ges till verksamhet som syftar till utveckling av kvalitetsprodukter från jordbruket. Enligt punkt 14 får stöd även ges för tekniskt stöd inom jordbrukssektorn. Framför allt tillåts stöd som är avsett att sprida kunskap om ny teknik.
(97)
Alla de ovan beskrivna stöden kan omfattas av någon av dessa kategorier, eftersom de i sista hand syftar till att ge tekniskt stöd till den ifrågavarande produktionen genom att stödja saluföringen av kvalitetsprodukter från jordbruket och sprida allmän kunskap om deras egenskaper.
(98)
Stöd som täcker 100 % av kostnaderna är därför tillåtet. För att undvika att betydande belopp ges till stora bolag får emellertid det totala stödbelopp som kan beviljas enligt dessa båda punkter inte överstiga 100 000 euro per stödmottagare under varje treårsperiod, eller om det rör sig om stöd som beviljas till små och medelstora företag, såsom dessa definierats av kommissionen, får det inte överstiga 50 % av de stödberättigande utgifterna, varvid det högre av dessa båda belopp tillämpas. Vid beräkningen av stödbeloppet betraktas mottagaren av tjänsterna som stödmottagare.
(99)
De portugisiska myndigheterna har förklarat att eftersom det rör sig om allmänna åtgärder med generell räckvidd och den verkliga fördelen fördelas mellan samtliga aktörer i vinsektorn, är stödnivån per stödmottagare under tröskeln på 100 000 euro på tre år.
(100)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet (punkt 114) ansåg kommissionen att det offentliga stöd som getts för att finansiera de ifrågavarande säljfrämjande åtgärderna efter den 1 januari 2002 förefaller att uppfylla kriterierna i tillämpliga gemenskapsbestämmelser på området.
(101)
Med beaktande av de uppgifter som de portugisiska myndigheterna har lämnat under granskningen av ärendet och i avsaknad av motsatta synpunkter från tredje man efter inledandet av det formella granskningsförfarandet, bekräftar kommissionen den ståndpunkt som den antog när förfarandet inleddes (22), att de allmänna saluföringskampanjer för vin som Viniportugal genomfört i Portugal är förenliga med tillämpliga gemenskapsbestämmelser.
-
I sin ståndpunkt beaktar kommissionen framför allt de portugisiska myndigheternas försäkringar när det gäller åtgärdens mål: utveckling av små och medelstora företag och av vissa regioner samt utveckling av högkvalitativa produkter och sunda livsmedel (punkt 32 i riktlinjerna för statligt stöd till reklam),
-
kampanjernas karaktär: de budskap som förmedlas genom de säljfrämjande åtgärderna och reklamen har en allmän karaktär och åtgärderna består huvudsakligen i att genomföra utställningar, delta i mässor, ge ut kataloger eller annan dokumentation, syftar inte till att avskräcka konsumenterna från att köpa produkter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter och gynnar inte ett visst företags eller en enskild producents varumärken (punkt 20 i riktlinjerna för statligt stöd till reklam),
-
stödtaket: åtgärderna finansieras helt genom skatteliknande avgifter och de yrkesverksammas ekonomiska insatser i kampanjerna uppnår per definition nivån 50 % av kostnaderna. Eftersom det rör sig om allmänna åtgärder med generell räckvidd och den verkliga fördelen fördelas mellan samtliga aktörer i vinsektorn, är stödnivån per stödmottagare dessutom under tröskeln på 100 000 euro på tre år.
3.2 Saluföringskampanjer och reklam för portugisiska viner på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer
(102)
När det gäller de saluföringskampanjer och den reklam för portugisiska viner som Viniportugal genomför på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer, särskilt efter den 1 januari 2002, tvivlade kommissionen på huruvida dessa var förenliga med bestämmelserna i riktlinjerna för statligt stöd till reklam.
(103)
Enligt punkt 4.1 i nämnda riktlinjer är det godtagbart att en medlemsstat direkt eller indirekt genomför reklamkampanjer på marknaden i andra medlemsstater i syfte att bekanta konsumenterna med jordbruksprodukter från andra medlemsstater eller regioner, eller med en hel produktkategori från en annan medlemsstat. Dessa kampanjer måste emellertid förmedla objektiv information om de berörda produkternas egenskaper och får inte innehålla subjektiva påståenden om produkternas kvalitet baserade enbart på deras ursprung.
(104)
Vid inledandet av förfarandet innehade kommissionen inte tillräckliga uppgifter för att kunna dra slutsatsen att dessa kampanjer, när vinernas ursprung nämns, endast informerar om objektiva egenskaper hos de berörda produkterna och inte innehåller subjektiva påståenden om produkternas kvalitet som enbart grundar sig på deras ursprung. De portugisiska myndigheterna anmodades därför att bevisa att eventuella hänvisningar till produkternas ursprung uppfyllde dessa villkor.
(105)
Kommissionen har noterat de portugisiska myndigheternas försäkringar beträffande i) den allmänna karaktären hos Viniportugals saluföringskampanjer (se skäl 37), ii) den omständigheten att Viniportugals säljfrämjande verksamhet och reklam i Portugal och i andra medlemsstater och tredjeländer inte avser specifika branscher eller syftar till att främja vissa företag eller enskilda producenter (se skäl 37), iii) att kampanjerna inte syftar till att nedvärdera vinprodukter från andra medlemsstater och inte anses avskräcka konsumenterna från att köpa vinprodukter i andra medlemsstater samt uppfyller tillämpliga bestämmelser i gemenskapslagstiftningen (dvs. lagstiftningen om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel) (se skäl 38), iv) att verksamheten syftar till att bekanta konsumenterna i andra medlemsstater med portugisiska viner och därigenom underlätta utvecklingen av verksamheter i den portugisiska vinsektorn i den mening som avses i artikel 107.3 c i EUF-fördraget (se skäl 39), och slutligen v) att Viniportugals kampanjer utanför Portugal syftar till att sprida kunskap om de portugisiska vinernas grundläggande egenskaper genom att erbjuda konsumenter i medlemsstater och tredjeländer att smaka på produkter som de inte är bekanta med samt att de inte innehåller några subjektiva påståenden om produkternas kvalitet grundade enbart på deras ursprung (se skäl 40).
(106)
På grundval av de kompletterande uppgifter som de portugisiska myndigheterna har lämnat och i avsaknad av motsatta synpunkter från tredje man till följd av inledandet av det formella granskningsförfarandet kan kommissionen således dra slutsatsen att de tvivel som vid inledandet av förfarandet förelåg beträffande den objektiva karaktären hos saluföringskampanjerna och reklamen på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer har skingrats.
(107)
Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att stödet till allmänna säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal samt stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer är förenligt med de positiva och negativa kriterier som anges i riktlinjerna för statligt stöd till reklam.
4. Finansieringen av stödet
(108)
När det gäller statligt stöd som finansieras genom en skatteliknande avgift bör de åtgärder som finansieras genom stödet samt finansieringen av själva stödet granskas av kommissionen. När finansieringen av ett statligt stöd eventuellt är oförenlig med den inre marknaden innebär detta att även själva stödet är oförenligt, trots att tillämpliga bestämmelser om konkurrens har iakttagits vid beviljandet av stödet.
(109)
Enligt fast rättspraxis omfattas avgifter inte av tillämpningsområdet för EUF-fördragets bestämmelser om statligt stöd såvida de inte finansierar en stödåtgärd och därför utgör en del av åtgärden. (23) För att en avgift eller en del härav ska anses utgöra en integrerad del av en stödåtgärd, måste det föreligga ett tvingande samband mellan ändamålet med avgiften och stödet i fråga enligt relevanta nationella bestämmelser (24), i den meningen att intäkterna från avgiften måste användas för att finansiera stödet. Om ett sådant samband föreligger har intäkterna från avgiften en direkt inverkan på stödets storlek (25) och följaktligen även på bedömningen av om stödet är förenligt med den gemensamma marknaden. (26)
(110)
Det bör således granskas om avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin uppfyller ovan nämnda villkor.
4.1 Avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin som en integrerad del av stödet till säljfrämjande åtgärder
(111)
Det bör för det första granskas om intäkterna från avgiften måste användas för att finansiera stödet. I detta sammanhang bör det påpekas att i såväl lagdekret 137/95 som lagdekret 119/97 om undantag från det först nämnda lagdekretet fastställs att ”en procentandel av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder, vilken årligen ska fastställas av jordbruksministeriet, dock aldrig lägre än 25 %, ska användas för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter” (artikel 11.2 i lagdekret 119/97). En del av intäkterna från avgiften måste således i enlighet med relevanta nationella bestämmelser användas för att finansiera de säljfrämjande åtgärder som är föremål för stödet.
(112)
I artikel 1.1 i lagdekret 119/97, där tillämpningsområdet för avgiften fastställs, anges dessutom att ”vin och vinprodukter […] ska påföras en avgift för säljfrämjande åtgärder, vilken ska utgöra vederlag för IVV: s tjänster avseende allmänna säljfrämjande åtgärder och allmän samordning av sektorn”. Det bör vidare granskas om intäkterna från avgiften har en direkt inverkan på stödets storlek. I detta sammanhang bör det påpekas att avgiften för säljfrämjande åtgärder utgör den enda finansieringskällan för det stöd för säljfrämjande åtgärder och reklam som omfattas av förevarande granskning, varför minskade intäkter från avgiften torde innebära minskade resurser för finansiering av de säljfrämjande åtgärderna.
(113)
Kommissionen anser följaktligen att intäkterna från avgiften i förevarande fall måste användas för att finansiera stödet och har en direkt inverkan på stödets storlek. Det måste slutligen, i linje med domstolens rättspraxis, anses att det enligt relevanta nationella bestämmelser föreligger ett tvingande samband mellan ändamålet med avgiften och stödet i fråga och att avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin utgör en integrerad del av den stödåtgärd som är föremål för förevarande granskning. Följaktligen bör även finansieringen av åtgärderna genom den ifrågavarande avgiften granskas av kommissionen.
4.2 Uttag av avgiften på exporterade produkter
(114)
Som det anges ovan i punkt 9 tas avgiften ut såväl på portugisiska produkter avsedda att konsumeras i Portugal som på produkter avsedda för export.
(115)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet (punkt 143) bekräftade kommissionen emellertid att det inte förefaller att föreligga någon diskriminering mellan nationella produkter avsedda för den nationella marknaden och produkter avsedda för export vid genomförandet av saluföringskampanjer och reklam utanför Portugal.
(116)
När det gäller frågan om huruvida de produkter som är avsedda för export gynnas i samma utsträckning av de allmänna säljfrämjande åtgärderna i Portugal kan kommissionen, med beaktande av de uppgifter som de portugisiska myndigheterna har lämnat under granskningen av ärendet och i avsaknad av motsatta synpunkter från tredje man till följd av inledandet av det formella granskningsförfarandet, dra slutsatsen att den sistnämnda kategorin av produkter i stor utsträckning gynnas av alla de fördelar som följer av avgiften och även i hög grad gynnas av de säljfrämjande åtgärderna i andra medlemsstater och tredjeländer.
4.3 Uttag av avgiften på importerade produkter
(117)
I enlighet med domstolens rättspraxis (27) anser kommissionen under normala omständigheter att finansieringen av ett stöd genom obligatoriska avgifter kan inverka på stödet genom att den har en skyddseffekt som går längre än själva stödet. Den ifrågavarande avgiften utgör de facto en obligatorisk avgift. I enlighet med samma rättspraxis anser kommissionen att stöd till nationella producenter inte får finansieras genom skatteliknande avgifter som även belastar import av samma produkt från producenter i andra medlemsstater utom om det finns försäkringar för att dessa kan ha nytta av alla fördelarna på samma sätt som nationella producenter.
(118)
Vid inledandet av det formella granskningsförfarandet påpekade kommissionen således att eftersom avgiften måste erläggas även för produkter från andra medlemsstater, måste de portugisiska myndigheterna även bevisa att det inte föreligger någon diskriminering mellan de nationella och de importerade produkterna och att de produkter som kommer från andra medlemsstater och för vilka avgiften har erlagts gynnas på samma sätt och i samma utsträckning som de nationella produkterna av alla de fördelar som följer av avgiften. (28)
(119)
Det har redan fastställts att de saluföringskampanjer och den reklam för vin och vinprodukter som genomförs av Viniportugal finansieras genom en del av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin.
(120)
De portugisiska myndigheterna har i sina synpunkter och kompletterande uppgifter försäkrat att bidraget från intäkterna från den avgift som tas ut på importerade produkter har begränsats till att finansiera en liten del av kostnaderna för de allmänna säljfrämjande åtgärder som Viniportugal genomfört i Portugal. De portugisiska myndigheterna har bekräftat att de saluföringskampanjer och den reklam som genomförts på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer till förmån för portugisiska viner och vinprodukter uteslutande har finansierats genom intäkterna från den avgift som tagits ut på nationella produkter.
(121)
Uppgifterna från de portugisiska myndigheterna visar att de allmänna saluföringskampanjerna i Portugal proportionellt gynnar importerade produkter. Som det anges ovan i skälen 16 och 17 är det huvudsakliga syftet med reklamkampanjerna på nationell nivå att få unga vuxna konsumenter av båda könen att gå över till en sund konsumtion av vin, som ett alternativ till öl eller andra alkoholdrycker. De portugisiska myndigheterna har också lämnat in reklammaterial från kampanjer och informationsprojekt som finansierats genom avgiften. Eftersom saluföringskampanjerna syftar till att främja vinkonsumtionen i allmänhet gynnas importerade produkter i lika stor utsträckning av de nämnda åtgärderna.
(122)
De lämnade uppgifterna räcker emellertid inte för att visa att intäkterna från den avgift som tas ut på importerade produkter inte har bidragit till finansieringen av saluföringskampanjer och reklam på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer och som uteslutande gynnar portugisiska viner. Enligt siffror från de portugisiska myndigheterna uppgick de genomsnittliga intäkterna från avgiften på importerade produkter till 1 293 169 euro under perioden 1998-2005, medan Viniportugal under samma period anslog i genomsnitt 525 698 euro för allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal (se skälen 36 och 38).
(123)
Även om det i den nationella lagstiftningen fastställs att en andel, aldrig lägre än 25 %, av intäkterna från avgiften ska användas för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter, finns det ingen separat redovisning för de båda delarna av intäkterna från avgiften. De portugisiska myndigheterna har endast kunnat lämna uppskattningar av den andel av intäkterna från avgiften på importerade produkter som används för allmänna säljfrämjande åtgärder.
(124)
Med beaktande av den rättspraxis som det hänvisas till ovan i skäl 116, den omständigheten att de åtgärder som finansieras genom avgiften utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget och den omständigheten att avgiften har en diskriminerande karaktär som strider mot artikel 110 i EUF-fördraget, eftersom avgiften även tas ut på produkter från andra medlemsstater utan att dessa emellertid gynnas av alla de fördelar som följer av den, anser kommissionen att finansieringen av Viniportugals säljfrämjande åtgärder på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer med hjälp av intäkterna från avgiften på produkter som importeras från andra medlemsstater utgör en oförenlig finansiering av stödet med hänsyn till reglerna om fri rörlighet för varor samt att det statliga stöd som finansieras på detta sätt således i motsvarande utsträckning är oförenligt med fördraget.
(125)
Kommissionen kan på grundval av de uppgifter och försäkranden som lämnats av de portugisiska myndigheterna (se skäl 104 i detta beslut) dra slutsatsen att producenter och handlare i andra medlemsstater har gynnats lika mycket som portugisiska producenter av stödet till de allmänna säljfrämjande åtgärderna i Portugal.
(126)
De portugisiska myndigheterna har däremot inte bestritt att producenter och handlare i andra medlemsstater inte kan gynnas av stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam utomlands, som genomförs uteslutande till förmån för portugisiska viner.
(127)
Av domstolens fasta rättspraxis följer att när intäkterna från en avgift som på grundval av samma kriterier påförs nationella och importerade produkter avsätts för att finansiera verksamhet som särskilt gynnar de nationella avgiftsbelagda produkterna, kan följden bli att den avgift som tas ut enligt samma kriterier ändå utgör diskriminerande avgiftsuttag, i den mån som den pålaga som belastar de nationella produkterna neutraliseras av de förmåner som finansieras genom avgiften, medan den pålaga som belastar de produkter som importeras utgör en nettokostnad (29).
(128)
Det kan i förevarande fall således inte uteslutas att det föreligger diskriminering gentemot de importerade produkterna. Av uppgifterna från de portugisiska myndigheterna framgår tvärtom att de importerade produkterna har påförts avgiften i samma utsträckning som de nationella produkterna, men att de inte har gynnats av de fördelar som finansierats genom avgiften i samma utsträckning som nationella produkter. Som det anges i skäl 122 uppgick de genomsnittliga intäkterna från avgiften på importerade produkter till 1 293 169 euro under perioden 1998-2005, enligt uppgifter som lämnats av de portugisiska myndigheterna, medan Viniportugal under samma period årligen anslog i genomsnitt 525 698 euro för allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal. Det finns ingen separat redovisning som gör det möjligt att säkerställa att intäkterna från avgiften på importerade produkter uteslutande använts för allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal. Den skatteliknande avgiften och intäkterna från den strider följaktligen mot artikel 110 i EUF-fördraget.
(129)
Kommissionen kan inte, på grundval av de uppgifter som lämnats in till följd av inledandet av det formella granskningsförfarandet, dra slutsatsen att stödet till säljfrämjande åtgärder för portugisiska viner och vinprodukter på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer inte åtminstone delvis har finansierats med intäkterna från den avgift för säljfrämjande åtgärder för vin som tagits ut på importerade produkter. Det ankommer inte på kommissionen att på eget initiativ undersöka vilka uppgifter som kunde ha lämnats in, men kommissionen måste dels informera sig om alla nödvändiga aspekter, dels grunda sig på de uppgifter som den innehar vid den tidpunkt när den antar beslutet (30). Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att finansieringen av dessa stödåtgärder bör betraktas som oförenlig med den inre marknaden.
(130)
Sammanfattningsvis måste kommissionen när finansieringen av ett statligt stöd betraktas som oförenlig med tillämpliga bestämmelser i fördraget även betrakta det finansierade stödet som oförenligt under hela den tid som den olagliga finansieringen pågått, eftersom en nödvändig förutsättning för att ett statligt stöd ska betraktas som förenligt är att det finansieras på ett sätt som överensstämmer med reglerna (31).
V. SLUTSATSER
(131)
Kommissionen konstaterar att Portugal har genomfört det ovan nämnda stödet i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget.
(132)
Kommissionen har kommit fram till följande slutsatser:
-
Portugal har olagligt finansierat allmänna saluföringskampanjer för vin med hjälp av en avgift på nationella produkter och produkter importerade från andra medlemsstater i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget.
-
Den åtgärd för utbildning som har finansierats genom intäkterna från den skatteliknande avgiften utgör inte stöd.
-
Stödet till förmån för de allmänna säljfrämjande åtgärder och den allmänna reklam för vin och vinprodukter som Viniportugal genomfört i Portugal kan betraktas som förenligt med den inre marknaden.
-
Stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer, vilket finansierats genom en avgift på produktionen av vin och vinprodukter som även påförts produkter från andra medlemsstater, uppfyller kraven i tillämpliga gemenskapsbestämmelser med avseende på stödmottagarna. Kommissionen har emellertid även konstaterat att finansieringen av stödet strider mot artikel 110 i EUF-fördraget. Av denna anledning kan kommissionen inte betrakta den ifrågavarande ordningen som förenlig, eftersom den innebär diskriminering mellan importerade produkter och inhemska produkter.
(133)
Detta beslut begränsar sig till att granska tillämpningen av den skatteliknande avgiften från och med det att den trädde i kraft till och med den 31 december 2006, dagen för ikraftträdandet av gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007-2013, och påverkar inte den ståndpunkt som kommissionen kommer att anta om tillämpningen av avgiften för säljfrämjande åtgärder efter det datumet.
(134)
Kommissionen anser det lämpligt att i förevarande fall anta ett villkorligt beslut genom att använda sig av den möjlighet som föreskrivs i artikel 7.4 i förordning (EG) nr 659/1999, där det anges att kommissionen får förena ett positivt beslut med villkor enligt vilka ett stöd kan anses förenligt med den gemensamma marknaden och får fastställa skyldigheter för att göra det möjligt att övervaka att beslutet efterlevs.
(135)
För att gottgöra överträdelsen av artikel 110 och retroaktivt undanröja diskrimineringen bör Portugal inom en tidsfrist och enligt villkor som fastställs av kommissionen betala tillbaka den del av avgiften som har tagits ut på produkter från andra medlemsstater. När överträdelsen gottgjorts blir de berörda stöden förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget.
(136)
Kommissionen fastställer de villkor som måste följas vid återbetalningen. Portugal ska således betala tillbaka den del av avgiften som har tagits ut på produkter från andra medlemsstater från den dag då avgiften började tillämpas till och med den 31 december 2006 under fullt iakttagande av följande villkor:
-
De som har ansvarat för inbetalningen av avgiften får, om de kan tillhandahålla bevis för att avgiften för säljfrämjande åtgärder har påförts importerade produkter, och inom en tidsfrist som fastställs i enlighet med nationell rätt, men under alla omständigheter inom sex månader räknat från dagen för anmälan av det här beslutet, kräva återbetalning av en proportionell andel av intäkterna från den avgift som var avsedd att finansiera säljfrämjande åtgärder som uteslutande gynnat nationella produkter.
-
Portugal ska fastställa den eventuella diskriminering som förekommit mot importerade produkter. Portugal ska därför under en referensperiod göra en ekonomisk jämförelse mellan å ena sidan intäkterna från avgiften på nationella produkter och å andra sidan de fördelar som dessa produkter är ensamma om att få.
-
Återbetalning ska ske inom sex månader från och med den dag då ansökan lämnas in.
-
De återbetalade beloppen ska uppdateras med räntan från och med den dag då avgifterna togs ut fram till den faktiska återbetalningen. Räntan ska beräknas på grundval av den referensräntesats som kommissionen fastställer med hjälp av metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta (32).
-
De portugisiska myndigheterna ska godta alla rimliga bevis från dem som erlagt avgiften som visar den del av den erlagda avgiften som har tagits ut på produkter från anda medlemsstater.
-
För rätten till återbetalning får inga andra villkor ställas, särskilt inte att avgiften inte får ha övervältrats.
-
I det fall den avgiftsskyldige inte ännu har betalat avgiften ska de portugisiska myndigheterna avstå från att driva in den, inbegripet eventuell förseningsränta.
-
I det fall kommissionen så begär ska Portugal lämna in en fullständig rapport som visar att återbetalningarna genomförts på ett tillfredsställande sätt.
-
Om en avgift har tagits ut i en annan medlemsstat på samma produkter som har påförts en avgift för säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal, ska de portugisiska myndigheterna till de avgiftsskyldiga återbetala den del av avgiften som har tagits ut på produkterna från den andra medlemsstaten.
-
Portugal ska informera alla potentiella avgiftsskyldiga om detta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den åtgärd för utbildning som genom intäkterna från den skatteliknande avgiften har finansierats med ett belopp på 367,12 euro utgör inte stöd.
Artikel 2
Det statliga stöd för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter på portugisiskt territorium som Portugal, genom tillämpning av en skatteliknande avgift som fastställts genom lagdekret 137/95 av den 14 juni 1995, olagligt har genomfört i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget utgör, när det gäller perioden från ikraftträdandet till och med den 31 december 2006, statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
Artikel 3
1. Det statliga stöd för säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer som Portugal, genom tillämpning av en skatteliknande avgift som fastställts genom lagdekret 137/95 av den 14 juni 1995, olagligt har genomfört i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget utgör, när det gäller perioden från ikraftträdandet till och med den 31 december 2006, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2, statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget, förutsatt att Portugal uppfyller de villkor som anges i punkt 2 i den här artikeln.
2. Portugal ska till dem som erlagt avgiften betala tillbaka den del av avgiften som har tagits ut på produkter från andra medlemsstater från den dag då avgiften började tillämpas till och med den 31 december 2006 under fullt iakttagande av följande villkor:
-
De som har ansvarat för inbetalningen av avgiften får, om de kan tillhandahålla bevis för att avgiften för säljfrämjande åtgärder har påförts importerade produkter, och inom en tidsfrist som fastställs i enlighet med nationell rätt, men under alla omständigheter inom sex månader räknat från dagen för anmälan av det här beslutet, kräva återbetalning av en proportionell andel av intäkterna från den avgift som var avsedd att finansiera säljfrämjande åtgärder som uteslutande gynnat nationella produkter.
-
Portugal ska fastställa den eventuella diskriminering som förekommit mot importerade produkter. Portugal ska därför under en referensperiod göra en ekonomisk jämförelse mellan å ena sidan intäkterna från avgiften på nationella produkter och å andra sidan de fördelar som dessa produkter är ensamma om att få.
-
Återbetalning ska ske inom sex månader från och med den dag då ansökan lämnas in.
-
De återbetalade beloppen ska uppdateras med räntan från och med den dag då avgifterna togs ut fram till den faktiska återbetalningen. Räntan ska beräknas på grundval av den referensräntesats som kommissionen fastställer med hjälp av metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta (33).
-
De portugisiska myndigheterna ska godta alla rimliga bevis från dem som erlagt avgiften som visar den del av den erlagda avgiften som har tagits ut på produkter från anda medlemsstater.
-
För rätten till återbetalning får inga andra villkor ställas, särskilt inte att avgiften inte får ha övervältrats.
-
I det fall den avgiftsskyldige inte ännu har betalat avgiften ska de portugisiska myndigheterna avstå från att driva in den, inbegripet eventuell förseningsränta.
-
I det fall kommissionen så begär ska Portugal lämna in en fullständig rapport som visar att återbetalningarna genomförts på ett tillfredsställande sätt.
-
Om en avgift har tagits ut i en annan medlemsstat på samma produkter som har påförts en avgift för säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal, ska de portugisiska myndigheterna till de avgiftsskyldiga återbetala den del av avgiften som har tagits ut på produkterna från den andra medlemsstaten.
-
Portugal ska informera alla potentiella avgiftsskyldiga om detta beslut.
Artikel 4
Portugal ska inom två månader från anmälan av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
Artikel 5
Detta beslut riktar sig till Republiken Portugal.
Utfärdat i Bryssel den 20 juli 2010.