РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 182/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 февруари 2011 година
за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 291, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Когато са необходими еднакви условия за изпълнение на правно обвързващи актове на Съюза, тези актове (наричани по-нататък „основни актове“) трябва да предоставят изпълнителни правомощия на Комисията или в някои специфични и надлежно обосновани случаи, както и в случаите, предвидени в членове 24 и 26 от Договора за Европейския съюз, на Съвета.
(2)
Законодателят, при пълно спазване на критериите, установени в Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), решава по отношение на всеки основен акт дали да предостави изпълнителни правомощия на Комисията в съответствие с член 291, параграф 2 от този договор.
(3)
Досега упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията се уреждаше с Решение 1999/468/ЕО на Съвета (2).
(4)
Понастоящем съгласно ДФЕС Европейският парламент и Съветът трябва да установят общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията.
(5)
Необходимо е да се гарантира, че процедурите за този контрол са ясни, ефективни и пропорционални на естеството на актовете за изпълнение и отразяват институционалните изисквания на ДФЕС, както и натрупания опит и общата практика, следвана при прилагането на Решение 1999/468/ЕО.
(6)
За онези основни актове, за които се изисква държавите-членки да упражняват контрол върху приемането на актове за изпълнение от Комисията, е целесъобразно за целите на този контрол да се създадат комитети, съставени от представители на държавите-членки и председателствани от Комисията.
(7)
Когато това е целесъобразно, контролният механизъм следва да включва сезиране на апелативен комитет, който следва да заседава на подходящо равнище.
(8)
С цел опростяване Комисията следва да упражнява изпълнителните правомощия в съответствие с една от само два вида процедури, а именно процедурата по консултиране или процедурата по разглеждане.
(9)
За постигането на по-голямо опростяване към комитетите следва да се прилагат общи процедурни правила, включително основните разпоредби, свързани с тяхната дейност, и възможността за предоставяне на становище с писмена процедура.
(10)
Следва да се установят критерии за определяне на процедурата, която да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение от Комисията. За да се постигне по-голяма последователност процедурните изисквания следва да бъдат пропорционални на естеството и последиците на актовете за изпълнение, които ще бъдат приети.
(11)
Процедурата по разглеждане следва да се прилага по-специално когато се приемат актове от общ характер чиято цел е да се приложат основни актове, и специални актове за изпълнение, които могат да имат значителни последици. Тази процедура следва да гарантира, че актовете за изпълнение няма да могат да бъдат приети от Комисията, ако не съответстват на становището на комитета, освен при много изключителни обстоятелства, когато те може да се прилагат за ограничен срок. Когато не е дадено становище от комитета, процедурата следва също така да гарантира възможност за Комисията да преразгледа проектите на актове за изпълнение, като взема предвид мненията, изразени в рамките на комитета.
(12)
Ако основният акт предоставя изпълнителни правомощия на Комисията, свързани с програми, които са със значително отражение върху бюджета или са насочени към трети държави, следва да се прилага процедурата по разглеждане.
(13)
Председателят на даден комитет следва да се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на комитета или на апелативния комитет, и следва да обясни по какъв начин са отчетени обсъжданията и предложенията за изменения. За тази цел Комисията следва да обръща специално внимание на мненията, изразени в рамките на комитета или на апелативния комитет, що се отнася до проекти за окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки.
(14)
При обсъждане на приемането на други проекти на актове за изпълнение в особено чувствителни сектори, по-специално данъчното облагане, здравето на потребителите, безопасността на храните и опазването на околната среда, Комисията, с оглед намиране на балансирано решение, ще действа доколкото е възможно по такъв начин, че да избегне противопоставянето на всяка преобладаваща позиция, която може да се формира в рамките на апелативния комитет срещу целесъобразността на даден акт за изпълнение.
(15)
Процедурата по консултиране следва по правило да се прилага във всички останали случаи или когато се смята, че това е по-подходящата процедура.
(16)
Когато това е предвидено в основен акт, следва да бъде възможно да се приемат актове за изпълнение, които да се прилагат незабавно по наложителни причини за спешност.
(17)
Европейският парламент и Съветът следва да бъдат своевременно и редовно информирани за работата на комитетите.
(18)
Европейският парламент или Съветът следва да могат по всяко време да обърнат внимание на Комисията, че по тяхно мнение даден проект на акт за изпълнение превишава изпълнителните правомощия, предвидени в основния акт, като отчитат своите правомощия във връзка с контрола за законосъобразност на актовете на Съюза.
(19)
Следва да се осигури публичен достъп до информация за работата на комитетите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (3).
(20)
Комисията следва да води регистър с информация относно работата на комитетите. Следователно правилата относно защитата на класифицирани документи, приложими за Комисията, следва също така да се прилагат към ползването на регистъра.
(21)
Решение 1999/468/ЕО следва да бъде отменено. За да се извърши преходът от режима, предвиден в Решение 1999/468/ЕО, към настоящия регламент, всяко позоваване в съществуващото законодателство на процедурите, предвидени в посоченото решение, следва да се разбира като позоваване на съответните процедури, предвидени в настоящия регламент, с изключение на процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО. Действието на член 5а от Решение 1999/468/ЕО следва да бъде временно запазено за целите на действащи основни актове, които се позовават на този член.
(22)
Настоящият регламент не засяга правомощията на Комисията по отношение на прилагането на правилата за конкуренция, както е посочено в ДФЕС,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя обшите правила и принципи относно реда и условията, които се прилагат, когато с правно обвързващ акт на Съюза (наричан по-нататък „основен акт“) се установява необходимостта от еднакви условия за изпълнение и се изисква контрол от страна на държавите-членки върху приемането от страна на Комисията на актове за изпълнение.
Член 2
Избор на процедура
1. Основният акт може да предвижда прилагане на процедурата по консултиране или на процедурата по разглеждане, в зависимост от естеството или последиците на необходимите актове за изпълнение.
2. Процедурата по разглеждане се прилага по-специално при приемането на:
а)
актове за изпълнение от общ характер;
б)
други актове за изпълнение, свързани със:
i)
програми със значително отражение;
ii)
общата селскостопанска политика и общата политика в областта на рибарството;
iii)
околната среда, сигурността и безопасността или защитата на здравето или безопасността на хората, животните или растенията;
iv)
общата търговска политика;
v)
данъчното облагане.
3. Процедурата по консултиране се прилага по правило за приемането на актове за изпълнение, които не попадат в обхвата на параграф 2. В надлежно обосновани случаи процедурата по консултиране може да се прилага и при приемането на актове за изпълнение, посочени параграф 2.
Член 3
Общи разпоредби
1. Предвидените в настоящия член общи разпоредби се прилагат за всички процедури, посочени в членове 4-8.
2. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки. Комитетът се председателства от представител на Комисията. Председателят не участва в гласуването на комитета.
3. Председателят внася в комитета проектa на акта за изпълнение, който предстои да бъде приет от Комисията.
Освен в надлежно обосновани случаи, председателят свиква заседание не по-рано от 14 дни след датата на внасяне на проекта на акта за изпълнение и на проекта за дневен ред в комитета. Комитетът дава своето становище по проекта на акта за изпълнение в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Сроковете са пропорционални и предоставят на членовете на комитета навременни и реални възможности да разгледат проекта на акта за изпълнение и да изразят мнението си.
4. Докато комитетът даде становище, всеки член на комитета може да предлага изменения, а председателят може да представя изменени версии на проекта на акта за изпълнение.
Председателят се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на комитета. Председателят информира комитета за начина, по който са взети предвид обсъжданията и предложенията за изменения, по-специално по отношение на предложенията, които са получили широка подкрепа в комитета.
5. В надлежно обосновани случаи председателят може да получи становището на комитета по писмена процедура. Председателят изпраща на членовете на комитета проекта на акта за изпълнение и определя срок за даване на становище в зависимост от спешността на въпроса. За всеки член на комитета, който не се е противопоставил на проекта на акта за изпълнение или не се е въздържал изрично от гласуване преди изтичането на този срок, се счита, че е дал мълчаливото си съгласие за проекта на акта за изпълнение.
Освен ако в основния акт не е предвидено друго, писмената процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на срока, посочен в първата алинея, председателят вземе такова решение или член на комитета отправи такова искане. В такъв случай председателят свиква заседание на комитета в разумен срок.
6. Становището на комитета се записва в протокола. Членовете на комитета имат право да поискат позицията им да бъде вписана в протокола. Председателят незабавно изпраща протокола до членовете на комитета.
7. Когато е приложимо, контролният механизъм включва сезиране на апелативен комитет.
Апелативният комитет приема свой процедурен правилник с обикновено мнозинство от членовете си по предложение на Комисията.
Когато апелативният комитет бъде сезиран, той заседава най-рано 14 дни, освен в надлежно обосновани случаи, и най-късно шест седмици след датата, на която е сезиран. Без да се засяга параграф 3, апелативният комитет дава становище в рамките на два месеца от датата на сезиране.
Заседанията на апелативния комитет се председателстват от представител на Комисията.
Председателят определя датата на заседанието на апелативния комитет в тясно сътрудничество с членовете на комитета, за да даде възможност на държавите-членки и на Комисията да подсигурят подходящо равнище на представителство. До 1 април 2011 г. Комисията свиква първото заседание на апелативния комитет с цел приемането на процедурния правилник на комитета.
Член 4
Процедура по консултиране
1. Когато се прилага процедурата по консултиране, комитетът приема, когато е необходимо, становището си чрез гласуване. Ако комитетът гласува, становището се приема с обикновено мнозинство от членовете му.
2. Комисията взема решение относно проекта на акта за изпълнение, който предстои да бъде приет, като отчита в най-пълна степен заключенията от дискусиите в рамките на комитета и даденото становище.
Член 5
Процедура по разглеждане
1. Когато се прилага процедурата по разглеждане, комитетът приема становището си с мнозинството, предвидено в член 16, параграфи 4 и 5 от Договора за Европейския съюз и когато е приложимо в член 238, параграф 3 ДФЕС, за актове, които трябва да се приемат по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, определен в посочените членове.
2. Когато комитетът даде положително становище, Комисията приема проекта на акта за изпълнение.
3. Без да се засяга член 7, ако комитетът даде отрицателно становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение. Когато даден акт за изпълнение се счита за необходим, председателят може или да внесе в същия комитет изменена версия на проекта в рамките на два месеца след даването на отрицателно становище, или в едномесечен срок след даването на отрицателно становище да внесе проекта на акта за изпълнение в апелативния комитет за допълнително обсъждане.
4. Когато не бъде дадено становище, Комисията може да приеме проекта на акта за изпълнение, освен в предвидените във втора алинея случаи. Когато Комисията не приеме проекта на акта за изпълнение, председателят може да внесе в комитета негова изменена версия.
Без да се засяга член 7, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение, когато:
а)
актът се отнася до данъчното облагане, финансовите услуги, защитата на здравето или безопасността на хората, животните или растенията, окончателните многостранни защитни мерки,
б)
основният акт предвижда, че проектът на акта за изпълнение не може да бъде приет, когато не е дадено становище, или
в)
обикновено мнозинство от членовете на комитета се противопоставя на акта.
Във всеки от посочените във втора алинея случаи, когато актът за изпълнение се счита за необходим, председателят може или да внесе в същия комитет изменена версия на проекта в рамките на два месеца след гласуването, или в едномесечен срок след гласуването да внесе проекта на акта за изпълнение в апелативния комитет за допълнително обсъждане.
5. Чрез дерогация от параграф 4, когато не е дадено становище от комитета и обикновено мнозинство от членовете му се противопоставя на проекта на акта за изпълнение, за приемането на проекти на окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки се прилага следната процедура.
Комисията провежда консултации с държавите-членки. Най-рано четиринадесет дни и най-късно един месец след заседанието на комитета Комисията информира членовете на комитета за резултатите от тези консултации и внася проект на акт за изпълнение в апелативния комитет. Чрез дерогация от член 3, параграф 7 апелативният комитет заседава най-рано 14 дни и най-късно един месец след внасянето на проекта на акта за изпълнение. Апелативният комитет дава становището си в съответствие с член 6. Сроковете, определени в настоящия параграф, не засягат необходимостта да се спазват сроковете, предвидени в съответните основни актове.
Член 6
Сезиране на апелативния комитет
1. Апелативният комитет приема становището си с мнозинството, предвидено в член 5, параграф 1.
2. До приемането на становище всеки член на апелативния комитет може да предлага изменения към проекта на акта за изпълнение и председателят може да решава дали да го промени или не.
Председателят се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на апелативния комитет.
Председателят информира апелативния комитет за начина, по който са взети предвид обсъжданията и предложенията за изменения, по-специално относно предложенията за изменения, които са получили широка подкрепа в апелативния комитет.
3. Когато апелативният комитет даде положително становище, Комисията приема проекта на акта за изпълнение.
Когато не бъде дадено становище, Комисията може да приеме проекта на акта за изпълнение.
Когато апелативният комитет даде отрицателно становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение.
4. Чрез дерогация от параграф 3, за приемането на окончателни многостранни защитни мерки при липсата на положително становище, гласувано с мнозинството, предвидено в член 5, параграф 1, Комисията не приема проектите на мерки.
5. Чрез дерогация от параграф 1, до 1 септември 2012 г. апелативният комитет приема становището си относно проекти на окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки с обикновено мнозинство от членовете си.
Член 7
Приемане на актове за изпълнение в изключителни случаи
Чрез дерогация от член 5, параграф 3 и член 5, параграф 4, втора алинея, Комисията може да приеме проект на акт за изпълнение, когато той е необходимо да бъде приет незабавно, за да се избегне създаването на сериозни смущения на селскостопанските пазари или рискове за финансовите интереси на Съюза по смисъла на член 325 ДФЕС.
В този случай Комисията незабавно внася приетия акт за изпълнение в апелативния комитет. Когато апелативният комитет даде отрицателно становище относно приетия акт за изпълнение, Комисията незабавно отменя този акт. Когато апелативният комитет даде положително становище или не е дадено становище, актът остава в сила.
Член 8
Актове за изпълнение с незабавно приложение
1. Чрез дерогация от членове 4 и 5 основният акт може да предвижда по надлежно обосновани наложителни причини за спешност да се прилага настоящият член.
2. Комисията приема акт за изпълнение, който се прилага незабавно, без предварителното му внасяне в комитет, и остава в сила за срок, не по-дълъг от шест месеца, освен ако в основния акт не е предвидено друго.
3. Най-късно 14 дни след приемането му председателят внася посочения в параграф 2 акт в съответния комитет за становище.
4. Когато се прилага процедурата по разглеждане, в случай на отрицателно становище от комитета, Комисията незабавно отменя приетия в съответствие с параграф 2 акт за изпълнение.
5. Когато Комисията приема временни антидъмпингови или изравнителни мерки, се прилага процедурата, предвидена в настоящия член. Комисията приема такива мерки след консултация с държавите-членки или в особено спешни случаи, след като ги информира за това. В последния случай консултациите се провеждат не по-късно от десет дни, след като държавите-членки са били нотифицирани за приетите от Комисията мерки.
Член 9
Процедурен правилник
1. По предложение на своя председател всеки комитет приема с обикновено мнозинство от членовете си собствен процедурен правилник въз основа на стандартни правила, които се изготвят от Комисията след консултация с държавите-членки. Тези стандартни правила се публикуват от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз.
Съществуващите комитети адаптират в необходимата степен своите процедурни правилници към стандартните правила.
2. Принципите и условията за публичен достъп до документите и правилата за защита на данните, които са приложими за Комисията, се прилагат и за комитетите.
Член 10
Информация за работата на комитетите
1. Комисията води регистър за дейността на комитетите, който съдържа:
а)
списък на комитетите,
б)
дневния ред на заседанията на комитетите,
в)
протоколите от заседанията в резюме заедно със списъци на органите и организациите, към които принадлежат лицата, посочени от държавите-членки да ги представляват,
г)
проектите на актове за изпълнение, по които се иска становище от комитетите,
д)
резултатите от гласуванията,
е)
окончателните проекти на актове за изпълнение в резултат на даденото становище на комитетите,
ж)
информация относно приемането на окончателните проекти на актовете за изпълнение от Комисията, и
з)
статистически данни за работата на комитетите.
2. Комисията публикува и годишен доклад за работата на комитетите.
3. Европейският парламент и Съветът имат достъп до информацията, посочена в параграф 1, в съответствие с приложимите правила.
4. Едновременно с изпращането им на членовете на комитетите Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета достъп до документите, посочени в параграф 1, букви б), г) и е), като същевременно ги уведомява за наличието на такива документи.
5. Данните на всички документи, посочени в параграф 1, букви от а) до ж), както и информацията, посочена в параграф 1, буква з), са публично достъпни в регистъра.
Член 11
Право на контрол на Европейския парламент и Съвета
Когато основният акт е приет по обикновената законодателна процедура, Европейският парламент или Съветът могат по всяко време да уведомят Комисията, че по тяхно мнение даден проект на акт за изпълнение превишава изпълнителните правомощия, предоставени в основния акт. В такъв случай Комисията преразглежда проекта на акта за изпълнение, като взема предвид изразените позиции, и информира Европейския парламент и Съвета дали възнамерява да запази, измени или оттегли проекта на акта за изпълнение.
Член 12
Отмяна на Решение 1999/468/ЕО
Решение 1999/468/ЕО се отменя.
Действието на член 5а от Решение 1999/468/ЕО се запазва за целите на съществуващите основни актове, които съдържат позоваване на този член.
Член 13
Преходни разпоредби: адаптиране на действащи основни актове
1. Когато в основни актове, приети преди влизането в сила на настоящия регламент, се предвижда Комисията да упражнява изпълнителните правомощия в съответствие с Решение 1999/468/ЕО, се прилагат следните правила:
а)
когато основният акт съдържа позоваване на член 3 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по консултиране, посочена в член 4 от настоящия регламент;
б)
когато основният акт съдържа позоваване на член 4 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по разглеждане, посочена в член 5 от настоящия регламент, с изключение на член 5, параграф 4, втора и трета алинея;
в)
когато основният акт съдържа позоваване на член 5 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по разглеждане, посочена в член 5 от настоящия регламент, и се смята, че основният акт предвижда, че при липса на становище, Комисията не може да приеме акта за изпълнение, както е предвидено в член 5, параграф 4, втора алинея, буква б);
г)
когато основният акт съдържа позоваване на член 6 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага член 8 от настоящия регламент;
д)
когато основният акт съдържа позоваване на членове 7 и 8 от Решение 1999/468/ЕО, се прилагат членове 10 и 11 от настоящия регламент.
2. За целите на параграф 1 членове 3 и 9 от настоящия регламент се прилагат към всички съществуващи комитети.
3. Член 7 от настоящия регламент се прилага само за съществуващите процедури, които съдържат позоваване на член 4 от Решение 1999/468/ЕО.
4. Преходните разпоредби, установени в настоящия член, не предопределят естеството на съответните актове.
Член 14
Преходен режим
Настоящият регламент не засяга започналите процедури, по които вече има становище на комитет в съответствие с Решение 1999/468/ЕО.
Член 15
Преглед
До 1 март 2016 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент, придружен, ако е необходимо, от подходящи законодателни предложения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 март 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставенo в Страсбург на 16 февруари 2011 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 182/2011
av den 16 februari 2011
om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 291.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
När det krävs enhetliga villkor för genomförande av unionens rättsligt bindande akter, ska kommissionen eller, i särskilda vederbörligen motiverade fall och i de fall som anges i artiklarna 24 och 26 i fördraget om Europeiska unionen, rådet tilldelas genomförandebefogenheter genom dessa akter (nedan kallade grundläggande akter).
(2)
Det är upp till lagstiftaren att med avseende på varje enskild grundläggande akt besluta, med full respekt för de kriterier som anges i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), huruvida kommissionen ska tilldelas genomförandebefogenheter i enlighet med artikel 291.2 i EUF-fördraget.
(3)
Hittills har kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter reglerats genom rådets beslut 1999/468/EG (2).
(4)
Enligt EUF-fördraget åläggs nu Europaparlamentet och rådet att fastställa allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter.
(5)
Det är nödvändigt att säkerställa att förfarandena för denna kontroll är tydliga, effektiva och står i proportion till den typ av genomförandeakt det gäller, och att de återspeglar de institutionella kraven i EUF-fördraget samt erfarenheterna av och den gängse praxis som följts vid genomförandet av beslut 1999/468/EG.
(6)
I de grundläggande akter enligt vilka det krävs att medlemsstaterna kontrollerar kommissionens antagande av genomförandeakter är det lämpligt att i detta syfte inrätta kommittéer sammansatta av företrädarna för medlemsstaterna och med kommissionen som ordförande.
(7)
Vid behov bör kontrollmekanismen inbegripa ett hänskjutande till en omprövningskommitté, som bör sammanträda på lämplig nivå.
(8)
I förenklingssyfte bör kommissionen utöva sina genomförandebefogenheter i enlighet med ett av endast två förfaranden, nämligen det rådgivande förfarandet eller granskningsförfarandet.
(9)
Av ytterligare förenklingsskäl bör gemensamma förfaranderegler gälla för kommittéerna, däribland centrala bestämmelser för hur kommittéerna ska arbeta och om möjligheten att avge ett yttrande genom skriftligt förfarande.
(10)
Det bör fastställas kriterier för att avgöra vilket förfarande som ska användas vid kommissionens antagande av genomförandeakter. För att skapa större konsekvens bör förfarandekraven stå i proportion till den typ av genomförandeakter som ska antas och deras verkan.
(11)
Granskningsförfarandet bör i synnerhet tillämpas på antagande av akter med allmän räckvidd som syftar till att genomföra grundläggande rättsakter och särskilda genomförandeakter som kan få betydande konsekvenser. Det förfarandet bör säkerställa att genomförandeakter inte kan antas av kommissionen om de inte överensstämmer med kommitténs yttrande, utom vid mycket exceptionella omständigheter då de kan tillämpas under en begränsad tid. Förfarandet bör också säkerställa att kommissionen har möjlighet att se över utkasten till genomförandeakter i de fall då kommittén inte avger något yttrande, med beaktande av de åsikter som framförts i kommittén.
(12)
Under förutsättning att den grundläggande akten tilldelar kommissionen genomförandebefogenheter som rör program som har betydande budgetkonsekvenser eller som riktas till tredjeländer, bör granskningsförfarandet tillämpas.
(13)
Ordföranden för en kommitté bör sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd inom kommittén eller omprövningskommittén och bör förklara på vilket sätt diskussionerna och förslagen till ändringar har beaktats. I detta syfte bör kommissionen ägna särskilt stor uppmärksamhet åt de åsikter som framförs inom kommittén eller omprövningskommittén angående utkast till slutgiltiga antidumpnings- eller utjämningsåtgärder.
(14)
När kommissionen överväger att anta andra utkast till genomförandeakter som rör särskilt känsliga sektorer, till exempel beskattning, konsumenthälsa, livsmedelssäkerhet och miljöskydd, kommer den, i strävan efter att finna en välavvägd lösning, i möjligaste mån agera på ett sådant sätt att man undviker att gå emot en dominerande ståndpunkt som kan uppstå inom omprövningskommittén och som ifrågasätter en genomförandeakts lämplighet.
(15)
Det rådgivande förfarandet bör som allmän regel tillämpas i alla andra fall eller då detta anses vara det lämpligaste.
(16)
Det bör vara möjligt att, när detta föreskrivs i en grundläggande akt, anta genomförandeakter för omedelbar tillämpning då detta är motiverat av tvingande skäl till skyndsamhet.
(17)
Europaparlamentet och rådet bör skyndsamt och regelbundet informeras om kommittéernas arbete.
(18)
Endera Europaparlamentet eller rådet bör när som helst kunna meddela kommissionen att de anser att ett utkast till genomförandeakt överskrider de genomförandebefogenheter som anges i den grundläggande akten, med hänsyn till att de har rätt att granska unionsakters lagenlighet.
(19)
Det bör säkerställas att allmänheten har tillgång till information om kommittéernas arbete i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (3).
(20)
Kommissionen bör föra ett register med information om kommittéernas arbete. Följaktligen bör de regler om skydd av hemligstämplade handlingar som gäller för kommissionen även gälla användningen av detta register.
(21)
Beslut 1999/468/EG bör upphävas. För att säkerställa en smidig övergång mellan systemet enligt beslut 1999/468/EG och det system som föreskrivs genom denna förordning bör alla hänvisningar i befintlig lagstiftning till de förfaranden som föreskrivs i det beslutet, med undantag av hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll enligt artikel 5a, anses som hänvisningar till de motsvarande förfaranden som föreskrivs i denna förordning. Artikel 5a i beslut 1999/468/EG bör provisoriskt fortsätta att gälla med avseende på befintliga grundläggande akter som hänvisar till den artikeln.
(22)
Denna förordning påverkar inte kommissionens befogenheter enligt EUF-fördraget avseende genomförandet av konkurrensbestämmelserna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs de allmänna regler och principer som styr de mekanismer som tillämpas när det i en rättsligt bindande unionsakt (nedan kallad grundläggande akt) fastställs att enhetliga genomförandevillkor är nödvändiga och det krävs att kommissionens antagande av genomförandeakter kontrolleras av medlemsstaterna.
Artikel 2
Val av förfarande
1. I en grundläggande akt får föreskrivas att det rådgivande förfarandet eller granskningsförfarandet ska tillämpas, med hänsyn till den nödvändiga genomförandeaktens art eller verkan.
2. Granskningsförfarandet ska särskilt tillämpas vid antagande av
a)
genomförandeakter med allmän räckvidd,
b)
andra genomförandeakter med anknytning till
i)
program som får betydande konsekvenser,
ii)
den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken,
iii)
miljö, säkerhet eller skydd av människors, djurs eller växters hälsa eller säkerhet,
iv)
den gemensamma handelspolitiken,
v)
beskattning.
3. Det rådgivande förfarandet ska som allmän regel tillämpas vid antagandet av genomförandeakter som inte omfattas av punkt 2. Det rådgivande förfarandet får dock i vederbörligen motiverade fall tillämpas vid antagandet av sådana genomförandeakter som avses i punkt 2.
Artikel 3
Gemensamma bestämmelser
1. De gemensamma bestämmelserna i denna artikel ska tillämpas på alla de förfaranden som avses i artiklarna 4-8.
2. Kommissionen ska biträdas av en kommitté som ska bestå av företrädare för medlemsstaterna. Kommittén ska ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Ordföranden har inte rösträtt i kommittén.
3. Ordföranden ska förelägga kommittén utkastet till den genomförandeakt som ska antas av kommissionen.
Utom i vederbörligen motiverade fall ska ordföranden kalla till möte tidigast 14 dagar efter det att utkastet till genomförandeakt och utkastet till dagordning översänts till kommittén. Kommittén ska yttra sig över utkastet till genomförandeakt inom en tidsfrist som ordföranden får fastställa med hänsyn till hur brådskande frågan är. Tidsfristerna ska vara proportionella och ge kommittéledamöterna faktisk möjlighet att i god tid granska utkastet till genomförandeakt och framföra sina åsikter.
4. Så länge kommittén inte yttrat sig får varje kommittéledamot föreslå ändringar och ordföranden får lägga fram ändrade versioner av utkastet till genomförandeakt.
Ordföranden ska sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd inom kommittén. Ordföranden ska informera kommittén om det sätt på vilket diskussionerna och förslagen till ändringar har beaktats, särskilt vad gäller de förslag som har ett brett stöd inom kommittén.
5. Ordföranden får i vederbörligen motiverade fall inhämta kommitténs yttrande genom skriftligt förfarande. Ordföranden ska tillsända kommitténs ledamöter utkastet till genomförandeakt och fastställa en tidsfrist för att avge ett yttrande med hänsyn till hur brådskande frågan är. En ledamot i kommittén som inte invänder mot förslaget till genomförandeakt eller som inte uttryckligen avstår från att rösta om en sådan akt innan tidsfristen löpt ut ska anses ha gett sitt underförstådda samtycke till utkastet till genomförandeakt.
Om inte annat fastställs i den grundläggande akten ska det skriftliga förfarandet avslutas utan resultat om ordföranden så beslutar eller en kommittéledamot så begär inom den tidsfrist som avses i det första stycket. I det fallet ska ordföranden kalla till ett kommittémöte inom skälig tid.
6. Kommitténs yttrande ska protokollföras. Kommittéledamöterna ska ha rätt att begära att få sina ståndpunkter tagna till protokollet. Ordföranden ska utan dröjsmål skicka protokollet till kommittéledamöterna.
7. I tillämpliga fall ska kontrollmekanismen inbegripa ett hänskjutande till en omprövningskommitté.
Omprövningskommittén ska, på förslag från kommissionen, anta sin egen arbetsordning med enkel majoritet av sina ledamöter.
Vid hänskjutande till omprövningskommittén ska denna, utom i vederbörligen motiverade fall, sammanträda tidigast 14 dagar och senast sex veckor efter dagen för hänskjutande. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska omprövningskommittén lämna sitt yttrande inom två månader efter dagen för hänskjutande.
Omprövningskommittén ska ha en företrädare för kommissionen som ordförande.
Ordföranden ska fastställa datumet för omprövningskommitténs möte i nära samarbete med kommitténs ledamöter, så att medlemsstaterna och kommissionen ges möjlighet att säkerställa att de är representerade på lämplig nivå. Senast den 1 april 2011 ska kommissionen sammankalla det första mötet i omprövningskommittén, varvid kommitténs arbetsordning ska antas.
Artikel 4
Det rådgivande förfarandet
1. När det rådgivande förfarandet tillämpas ska kommittén avge sitt yttrande, om nödvändigt genom omröstning. Vid omröstning i kommittén ska yttrandet avges med enkel majoritet av dess ledamöter.
2. Kommissionen ska besluta om det utkast till genomförandeakt som ska antas och därvid ta största hänsyn till slutsatserna av diskussionerna i kommittén och till det avgivna yttrandet.
Artikel 5
Granskningsförfarandet
1. När granskningsförfarandet tillämpas ska kommittén yttra sig med den majoritet som anges i artikel 16.4 och 16.5 i fördraget om Europeiska unionen och i tillämpliga fall artikel 238.3 i EUF-fördraget, när det gäller akter som ska antas på förslag från kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare i kommittén ska viktas på det sätt som anges i de artiklarna.
2. Om kommittén avger ett positivt yttrande ska kommissionen anta utkastet till genomförandeakt.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt om kommittén avger ett negativt yttrande. I de fall där en genomförandeakt anses vara nödvändig får ordföranden antingen förelägga samma kommitté en ändrad version av utkastet till genomförandeakt inom två månader efter avgivandet av det negativa yttrandet, eller förelägga omprövningskommittén utkastet till genomförandeakt inom en månad efter avgivandet för ytterligare överläggningar
4. Om inget yttrande avges får kommissionen anta utkastet till genomförandeakt, utom i de fall som anges i andra stycket. Om kommissionen inte antar utkastet till genomförandeakt får ordföranden förelägga kommittén en ändrad version av denna akt.
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt om
a)
akten avser beskattning, finansiella tjänster, skydd av människors, djurs eller växters hälsa eller säkerhet, eller slutgiltiga multilaterala skyddsåtgärder,
b)
det i den grundläggande akten föreskrivs att åtgärderna inte får antas om inget yttrande avges, eller
c)
en enkel majoritet av kommitténs ledamöter motsätter sig det.
I samtliga fall som nämns i andra stycket får ordföranden, i de fall där en genomförandeakt anses vara nödvändig, antingen förelägga samma kommitté en ändrad version av den akten inom två månader efter omröstningen, eller förelägga omprövningskommittén utkastet till genomförandeakt inom en månad efter omröstningen för ytterligare överläggningar.
5. Genom undantag från punkt 4 ska nedan beskrivna förfarande tillämpas vid antagandet av utkast till slutgiltiga antidumpnings- eller utjämningsåtgärder om kommittén inte avger något yttrande och en enkel majoritet av kommitténs ledamöter motsätter sig utkastet till genomförandeakt.
Kommissionen ska samråda med medlemsstaterna. Tidigast 14 dagar och senast en månad efter kommitténs möte ska kommissionen informera kommitténs ledamöter om resultatet av dessa samråd och förelägga omprövningskommittén ett utkast till genomförandeakt. Genom undantag från artikel 3.7 ska omprövningskommittén sammanträda tidigast 14 dagar och senast en månad efter att den förelagts utkastet till genomförandeakt. Omprövningskommittén ska avge sitt yttrande i enlighet med artikel 6. De tidsfrister som fastställs i denna punkt ska inte påverka behovet av att se till att de tidsfrister som fastställs i de berörda grundläggande akterna respekteras.
Artikel 6
Hänskjutande till omprövningskommittén
1. Omprövningskommittén ska yttra sig med den majoritet som anges i artikel 5.1.
2. Fram till dess att ett yttrande har avgetts får varje ledamot i omprövningskommittén föreslå ändringar av utkastet till genomförandeakt och ordföranden får besluta huruvida den ska ändras.
Ordföranden ska sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd i omprövningskommittén.
Ordföranden ska informera omprövningskommittén om det sätt på vilket diskussionerna och förslagen till ändringar har beaktats, särskilt vad gäller förslag till ändringar som har ett brett stöd inom omprövningskommittén.
3. Om omprövningskommittén avger ett positivt yttrande ska kommissionen anta utkastet till genomförandeakt.
Om inget yttrande avges får kommissionen anta utkastet till genomförandeakt.
Om omprövningskommittén avger ett negativt yttrande ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt.
4. Genom undantag från punkt 3 ska kommissionen, när det gäller antagande av slutgiltiga multilaterala skyddsåtgärder, inte anta utkastet till åtgärder om inget positivt yttrande har antagits med den majoritet som anges i artikel 5.1.
5. Genom undantag från punkt 1 ska omprövningskommittén, fram till den 1 september 2012, avge sitt yttrande om utkast till slutgiltiga antidumpnings- eller utjämningsåtgärder med enkel majoritet av sina ledamöter.
Artikel 7
Antagande av genomförandeakter i vissa undantagsfall
Genom undantag från artikel 5.3 och 5.4 andra stycket får kommissionen anta ett utkast till genomförandeakt om det måste antas utan dröjsmål för att undvika en allvarlig störning av marknaderna på jordbruksområdet eller en risk för unionens ekonomiska intressen i den mening som avses i artikel 325 i EUF-fördraget.
Kommissionen ska då omedelbart förelägga omprövningskommittén den antagna genomförandeakten. Om omprövningskommittén avger ett negativt yttrande om den antagna genomförandeakten ska kommissionen omedelbart upphäva akten. Om omprövningskommittén avger ett positivt yttrande eller inte avger något yttrande ska genomförandeakten fortsätta att gälla.
Artikel 8
Genomförandakter med omedelbar verkan
1. Genom undantag från artiklarna 4 och 5 får det i en grundläggande akt föreskrivas att denna artikel ska tillämpas vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet.
2. Kommissionen ska anta en genomförandeakt som ska tillämpas omedelbart, utan att först föreläggas en kommitté, och fortsätta att gälla under en period på högst sex månader, såvida inte något annat föreskrivs i den grundläggande akten.
3. Ordföranden ska senast 14 dagar efter antagandet förelägga den berörda kommittén de akter som avses i punkt 2 för yttrande.
4. Om granskningsförfarandet tillämpas, och kommittén avger ett negativt yttrande, ska kommissionen omedelbart upphäva den genomförandeakt som antagits enligt punkt 2.
5. När kommissionen antar provisoriska antidumpnings- eller utjämningsåtgärder ska det i denna artikel föreskrivna förfarandet tillämpas. Kommissionen ska efter samråd med eller, i ytterst brådskande fall, efter att ha informerat medlemsstaterna, anta sådana provisoriska åtgärder. I det sistnämnda fallet ska samråd äga rum senast tio dagar efter det att kommissionen har meddelat medlemsstaterna vilka åtgärder som har antagits.
Artikel 9
Arbetsordning
1. Varje kommitté ska själv, med en enkel majoritet av sina ledamöter, anta sin arbetsordning på förslag från sin ordförande och på grundval av en standardiserad arbetsordning som kommissionen ska utarbeta efter samråd med medlemsstaterna. Kommissionen ska offentliggöra denna standardiserade arbetsordning i Europeiska unionens officiella tidning.
Befintliga kommittéer ska i den utsträckning som krävs anpassa sina arbetsordningar till den standardiserade arbetsordningen.
2. De principer och villkor för allmänhetens tillgång till handlingar och de regler för uppgiftsskydd som gäller för kommissionen ska också gälla för kommittéerna.
Artikel 10
Information om kommittéernas arbete
1. Kommissionen ska föra ett register över kommittéernas arbete som ska innehålla
a)
en förteckning över kommittéerna,
b)
dagordningarna för kommittémötena,
c)
sammanfattningar, tillsammans med förteckningar över de myndigheter eller organ som medlemsstaternas företrädare är knutna till,
d)
de utkast till genomförandeakter som kommittéerna ombetts yttra sig om,
e)
omröstningsresultaten,
f)
de slutgiltiga utkasten till genomförandeakter efter kommittéernas yttrande,
g)
information om kommissionens antagande av de slutgiltiga utkasten till genomförandeakter samt
h)
statistiska uppgifter om kommittéernas arbete.
2. Kommissionen ska även offentliggöra en årsrapport om kommittéernas arbete.
3. Europaparlamentet och rådet ska ha tillgång till den information som avses i punkt 1 i enlighet med tillämpliga regler.
4. Samtidigt som de dokument som avses i punkt 1 b, d och f skickas till kommitténs ledamöter ska kommissionen ge Europaparlamentet och rådet tillgång till dokumenten och även informera dem om att dessa dokument finns tillgängliga.
5. Referenserna för alla dokument som avses i punkt 1 a-g liksom den information som avses i punkt 1 h ska offentliggöras i registret.
Artikel 11
Europaparlamentets och rådets rätt till kontroll
I de fall där en grundläggande akt har antagits inom ramen för det ordinarie lagstiftningsförfarandet får Europaparlamentet och rådet när som helst meddela kommissionen att de anser att ett utkast till genomförandeakt överskrider de genomförandebefogenheter som anges i den grundläggande akten. Kommissionen ska då, med hänsyn till de ståndpunkter som framförts, se över utkastet till genomförandeakt och informera Europaparlamentet och rådet om huruvida den avser att gå vidare med, ändra eller dra tillbaka utkastet till genomförandeakt.
Artikel 12
Upphävande av beslut 1999/468/EG
Beslut 1999/468/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 5a i beslut 1999/468/EG ska fortsätta att gälla provisoriskt med avseende på befintliga grundläggande akter som hänvisar till den artikeln.
Artikel 13
Övergångsbestämmelser: Anpassning av befintliga grundläggande akter
1. När det i grundläggande akter som antagits innan den här förordningen trädde i kraft föreskrivs att kommissionen ska utöva sina genomförandebefogenheter i enlighet med beslut 1999/468/EG ska följande bestämmelser tillämpas:
a)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 3 i beslut 1999/468/EG ska det rådgivande förfarandet i artikel 4 i denna förordning tillämpas.
b)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 4 i beslut 1999/468/EG ska granskningsförfarandet i artikel 5 i denna förordning tillämpas, med undantag av artikel 5.4 andra och tredje stycket.
c)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 5 i beslut 1999/468/EG ska granskningsförfarandet i artikel 5 i denna förordning tillämpas och den grundläggande akten ska anses föreskriva att kommissionen, i avsaknad av ett yttrande, inte får anta utkastet till genomförandeakt, vilket avses i led b i andra stycket i artikel 5.4.
d)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 6 i beslut 1999/468/EG ska artikel 8 i denna förordning tillämpas.
e)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artiklarna 7 och 8 i beslut 1999/468/EG ska artiklarna 10 och 11 i denna förordning tillämpas.
2. Artiklarna 3 och 9 i denna förordning ska tillämpas på alla befintliga kommittéer med avseende på tillämpningen av punkt 1.
3. Artikel 7 i denna förordning ska tillämpas endast på gällande förfaranden, om de innehåller en hänvisning till artikel 4 i beslut 1999/468/EG.
4. Övergångsbestämmelserna i denna artikel ska inte påverka ifrågavarande akters art.
Artikel 14
Övergångsbestämmelser
Denna förordning ska inte påverka pågående förfaranden där en kommitté redan har yttrat sig i enlighet med beslut 1999/468/EG.
Artikel 15
Översyn
Kommissionen ska senast den 1 mars 2016 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning, vid behov åtföljd av lämpliga lagstiftningsförslag.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 16 februari 2011.