ДИРЕКТИВА 2010/18/ЕС НА СЪВЕТА
от 8 март 2010 година
за прилагане на ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между Конфедерацията на европейския бизнес (BUSINESSEUROPE), Европейската асоциация на занаятите и малките и средните предприятия (UEAPME), Европейския център на предприятията с държавно участие и на предприятията от общ икономически интерес (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC), и за отмяна на Директива 96/34/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 155, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Член 153 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“) позволява на Съюза да подкрепя и допълва дейностите на държавите-членки, inter alia в областта на равенството между мъжете и жените по отношение на възможностите на пазара на труда и третирането при работа.
(2)
Социалният диалог на равнището на Съюза може, в съответствие с член 155, параграф 1 от ДФЕС, да доведе до договорни отношения, включително споразумения, стига мениджмънтът и работниците („социалните партньори“) да желаят това. Социалните партньори могат, в съответствие с член 155, параграф 2 от ДФЕС, съвместно да поискат споразуменията, сключени от тях на равнището на Съюза по въпроси, попадащи в обхвата на член 153 от ДФЕС, да бъдат приложени с решение на Съвета по предложение на Комисията.
(3)
На 14 декември 1995 г. бе сключено рамково споразумение за родителския отпуск между европейските междуотраслови организации на социалните партньори (ETUC, UNICE и CEEP), на което бе придадена правна сила с Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 г. относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (1). С Директива 97/75/ЕО на Съвета (2) посочената директива бе изменена и приложението ѝ бе разширено за Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия. Директива 96/34/ЕО допринесе значително за подобряване на възможностите, предоставени на работещите родители в държавите-членки за по-успешно съвместяване на професионалните и семейните им задължения чрез нормативната уредба на отпуските.
(4)
В съответствие с член 138, параграфи 2 и 3 от Договора за създаване на Европейската общност („Договора за ЕО“) (3) през 2006 и 2007 г. Комисията проведе консултации с европейските социални партньори относно начините за по-нататъшно подобряване на съвместяването на професионалния с личния и семейния живот, и по-специално относно съществуващото общностно законодателство в областта на закрилата на майчинството и на родителския отпуск, както и относно възможността да се въведат нови видове отпуск по семейни причини, като отпуск по бащинство, отпуск при осиновяване и отпуск за полагане на грижи за членове на семейството.
(5)
Трите европейски общопрофилни междуотраслови организации на социалните партньори (ETUC, CEEP и BUSINESSEUROPE, чието старо наименование е UNICE) и Европейската междуотраслова организация на социалните партньори, представляваща определена категория предприятия (UEAPME), информираха Комисията на 11 септември 2008 г. за желанието си да встъпят в преговори в съответствие с член 138, параграф 4 и член 139 от Договора за ЕО (4), с цел преработване на рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено през 1995 г.
(6)
На 18 юни 2009 г. тези организации подписаха ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск („ревизираното рамково споразумание“) и отправиха съвместно искане до Комисията да представи предложение за решение на Съвета за прилагане на посоченото ревизирано рамково споразумение.
(7)
В хода на преговорите европейските социални партньори преработиха изцяло рамковото споразумение за родителския отпуск от 1995 г. Поради това Директива 96/34/ЕО следва да бъде отменена и заменена с нова директива, а не само изменена.
(8)
Тъй като целите на директивата, а именно подобряване на съвместяването на професионалния, личния и семейния живот на работещите родители и на равенството между мъжете и жените по отношение на възможностите на пазара на труда и третирането при работа на територията на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(9)
При изготвянето на предложението за директива Комисията взе предвид представителния статут на подписалите ревизираното рамково споразумение страни, техния мандат, законосъобразността на клаузите на ревизираното рамково споразумение и неговото съответствие с разпоредбите, свързани с малките и средните предприятия.
(10)
Комисията уведоми Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет за своето предложение.
(11)
В съответствие с общите принципи на правото на Съюза в социалната област клауза 1, параграф 1 от ревизираното рамково споразумение гласи, че това споразумение определя минимални изисквания.
(12)
Клауза 8, параграф 1 от ревизираното рамково споразумение гласи, че държавите-членки могат да прилагат или да въведат по-благоприятни разпоредби от предвидените в споразумението.
(13)
Клауза 8, параграф 2 от ревизираното рамково споразумение гласи, че прилагането на разпоредбите на споразумението не може да представлява валидно основание за понижаване на общото равнище на закрила на работниците в областта, уредена от споразумението.
(14)
Държавите-членки следва да предвидят ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, които да се прилагат в случай на неспазване на задълженията, произтичащи от настоящата директива.
(15)
Държавите-членки могат да възложат изпълнението на настоящата директива на социалните партньори по тяхно съвместно искане, при условие че тези държави-членки предприемат всички необходими мерки, за да могат да гарантират във всеки момент резултатите, наложени от настоящата директива.
(16)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (5) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да предоставят публичен достъп до тези таблици,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива привежда в действие ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено на 18 юни 2009 г. между европейските междуотраслови организации на социалните партньори (BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP и ETUC), чийто текст се съдържа в приложението.
Член 2
Държавите-членки определят какви санкции са приложими при нарушаване на националните разпоредби, постановени съгласно настоящата директива. Санкциите са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 3
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, или гарантират, че социалните партньори са въвели необходимите мерки чрез споразумение, най-късно до 8 март 2012 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки могат да разполагат с допълнителен срок от не повече от една година, за да се съобразят с изискванията на настоящата директива, ако това е необходимо предвид особени затруднения или с оглед на изпълнението ѝ чрез колективен трудов договор. Те уведомяват Комисията за това най-късно до 8 март 2012 г., като посочват причините за необходимостта от допълнителен период.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Директива 96/34/ЕО се отменя, считано от 8 март 2012 г. Позоваванията на Директива 96/34/ЕО се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 8 март 2010 година.
RÅDETS DIREKTIV 2010/18/EU
av den 8 mars 2010
om genomförandet av det ändrade ramavtalet om föräldraledighet som ingåtts av BUSINESSEUROPE, UEAPME, ECPE och EFS och om upphävande av direktiv 96/34/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 155.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Artikel 153 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ger unionen möjlighet att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser för jämställdhet när det gäller möjligheter på arbetsmarknaden och behandling i arbetslivet.
(2)
Den sociala dialogen på unionsnivå kan enligt artikel 155.1 i EUF-fördraget leda fram till avtalsförhållanden, inklusive avtal, om arbetsgivarna och arbetstagarna (arbetsmarknadens parter) önskar detta. Arbetsmarknadens parter får enligt artikel 155.2 i EUF-fördraget gemensamt begära att avtal som ingås av dem på unionsnivå i frågor som omfattas av artikel 153 i EUF-fördraget genomförs genom ett beslut av rådet på förslag av kommissionen.
(3)
Ett ramavtal om föräldraledighet ingicks av de branschövergripande arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå (EFS, UNICE och ECPE) den 14 december 1995 och fick rättslig verkan genom rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS (1). Det direktivet ändrades och utvidgades till att omfatta Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland genom rådets direktiv 97/75/EG (2). Direktiv 96/34/EG bidrog i stor utsträckning till att göra det lättare för förvärvsarbetande föräldrar i medlemsstaterna att kombinera arbete och familj genom möjligheter till ledighet.
(4)
I enlighet med artikel 138.2 och 138.3 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget) (3) samrådde kommissionen under 2006 och 2007 med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå om olika sätt att ytterligare förbättra möjligheterna att kombinera arbete och familj och, i synnerhet, gällande gemenskapslagstiftning om skydd vid moderskap och föräldraledighet samt om möjligheten att införa nya typer av familjerelaterad ledighet, som pappaledighet, adoptionsledighet och ledighet för vård av anhörig.
(5)
De tre branschövergripande arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå (EFS, ECPE och BUSINESSEUROPE, tidigare UNICE) och den branschövergripande arbetsmarknadsparten på europeisk nivå som företräder en viss kategori av företag (UEAPME) informerade den 11 september 2008 kommissionen om att de ville inleda förhandlingar enligt artiklarna 138.4 och 139 i EG-fördraget (4) i syfte att ändra ramavtalet om föräldraledighet från 1995.
(6)
Den 18 juni 2009 undertecknade dessa organisationer det ändrade ramavtalet om föräldraledighet (det ändrade ramavtalet) och riktade en gemensam begäran till kommissionen om att lägga fram ett förslag till ett rådsbeslut om genomförande av det ändrade ramavtalet.
(7)
I samband med förhandlingarna såg arbetsmarknadens parter på europeisk nivå över hela ramavtalet om föräldraledighet från 1995. Därför bör direktiv 96/34/EG upphävas och ersättas av ett nytt direktiv, istället för att bara ändras.
(8)
Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att göra det lättare för förvärvsarbetande föräldrar att kombinera arbete och familj och att stärka jämställdheten på arbetsmarknaden och i arbetslivet i unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(9)
Kommissionen har vid utarbetandet av förslaget till direktiv beaktat representativiteten för parterna till det ändrade ramavtalet och deras mandat samt avtalsklausulernas lagenlighet och om det ändrade ramavtalet följer relevanta bestämmelser som rör små och medelstora företag.
(10)
Kommissionen har informerat Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om sitt förslag.
(11)
I § 1.1 i det ändrade ramavtalet anges i enlighet med de allmänna principerna för unionslagstiftningen på det sociala området att minimikrav fastställs i avtalet.
(12)
I § 8.1 i det ändrade ramavtalet anges att medlemsstaterna får tillämpa eller införa mer gynnsamma bestämmelser än de som föreskrivs i avtalet.
(13)
I § 8.2 i det ändrade ramavtalet anges att tillämpningen av bestämmelserna i avtalet inte är giltigt skäl att försämra den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna inom det område som omfattas av avtalet.
(14)
Medlemsstaterna bör införa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för underlåtenhet att fullgöra någon av de skyldigheter som följer av detta direktiv.
(15)
Medlemsstaterna kan ge arbetsmarknadens parter, på deras gemensamma begäran, i uppgift att genomföra detta direktiv, förutsatt att sådana medlemsstater vidtar alla de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att direktivet alltid får avsedd verkan.
(16)
I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (5) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Genom detta direktiv genomförs det ändrade ramavtalet om föräldraledighet som ingicks den 18 juni 2009 av de branschövergripande arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå (BUSINESSEUROPE, UEAPME, ECPE och EFS) och som återges i bilagan.
Artikel 2
Medlemsstaterna ska fastställa vilka sanktioner som är tillämpliga när nationella bestämmelser som antas med stöd av detta direktiv överträds. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv eller se till att arbetsmarknadens parter har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga genom avtal senast den 8 mars 2012. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Om det är nödvändigt med hänsyn till särskilda svårigheter eller ett genomförande med hjälp av kollektivavtal, får medlemsstaterna förfoga över ytterligare högst ett år för att följa detta direktiv. De ska informera kommissionen om detta senast den 8 mars 2012, med angivande av skälen till att en ytterligare period är nödvändig.
3. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 4
Direktiv 96/34/EG ska upphöra att gälla den 8 mars 2012. Hänvisningar till direktiv 96/34/EG ska anses som hänvisningar till det här direktivet.
Artikel 5
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 6
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 8 mars 2010.