РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 декември 2010 година
относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини
(2010/787/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 107, параграф 3, буква д) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 г. относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (2) изтича на 31 декември 2010 г.
(2)
Малкият принос на субсидираните въглища към общия енергиен микс вече не оправдава запазването на такива субсидии за гарантиране на енергийните доставки в Съюза.
(3)
Политиката на Съюза за насърчаване на възобновяемите енергийни източници и на устойчива и безопасна икономика с ниски нива на въглеродни емисии не оправдават безсрочната подкрепа за неконкурентоспособните въглищни мини. Поради тази причина категориите помощи, разрешени с Регламент (ЕО) № 1407/2002, не следва да продължат да се предоставят безсрочно.
(4)
При липсата обаче на специфични за сектора правила за държавна помощ, за въгледобива се прилагат само общите правила за държавна помощ. В този контекст неконкурентоспособните въглищни мини, които извличат полза от помощта съгласно Регламент (ЕО) № 1407/2002, могат да загубят правото за получаване на помощ и да бъдат принудени да преустановят дейността си.
(5)
Без да се засягат общите правила за държавна помощ, държавите-членки следва да са в състояние да вземат мерки за намаляване на социалните и регионалните последици от закриването на въпросните мини, т.е. постепенното спиране на дейността в рамките на неотменим план за закриване и/или финансиране на извънредни разходи, по-конкретно наследени задължения.
(6)
Настоящото решение бележи прехода за въгледобивния сектор от прилагането на специфични за сектора правила към прилагането на общите правила за държавна помощ, които се прилагат за всички сектори.
(7)
За да бъдат сведени до минимум нарушенията на конкуренцията във вътрешния пазар, произтичащи от държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, тази помощ следва да е дегресивна и строго ограничена за въгледобивни единици, за които има неотменим план за закриване.
(8)
За да смекчи въздействието върху околната среда на производството на въглища от въгледобивни единици, за които се предоставя помощ за закриване, държавите-членки следва да създадат план с подходящи мерки, например, в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
(9)
Предприятията следва да имат право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят пряко на производствените разходи. Тези помощи са предназначени за покриване на извънредни разходи, които произтичат от закриването на въгледобивните единици. За да се избегне неправомерното използване на такива помощи от предприятия, които закриват само някои от своите производствени площадки, засегнатите предприятия следва да водят отделно счетоводство за всяка от своите въгледобивни единици.
(10)
В изпълнение на своята задача съгласно настоящото решение Комисията следва да гарантира, че се създават, поддържат и спазват нормални условия за конкуренция. С оглед по-специално на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост следва да бъде в такъв размер, че да не влияе на избора, който производителите на електроенергия правят относно видовете източници на първично енергийно снабдяване. Следователно цените на въглищата и техните количества следва да се договарят свободно между договарящите се страни с оглед на преобладаващите условия на световния пазар.
(11)
Прилагането на настоящото решение не следва да изключва възможността помощта за въгледобивната промишленост да бъде съвместима с вътрешния пазар на други основания. Във връзка с това, други специфични правила, по-конкретно правилата относно помощта за научноизследователска и развойна дейност и иновации, помощта за опазване на околната среда и помощта за обучение, продължават да се прилагат в границите на максималния интензитет на помощите, освен ако в тях не е предвидено друго.
(12)
Комисията следва да оцени мерките, за които е отправено уведомление въз основа на това решение, и да вземе решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3),
(13)
За да няма прекъсване между мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1407/2002, и мерките, предвидени в настоящото решение, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2011 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (4);
б)
„закриване“ означава трайното спиране на производството и продажбите на въглища;
в)
„план за закриване“ означава план, изготвен от дадена държава-членка, в който се предвиждат мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни единици;
г)
„въгледобивна единица“ означава подземни или открити рудници и прилежащата инфраструктура, в които могат да се произвеждат необработени въглища, независимо от други подразделения на предприятието;
д)
„въгледобивна година“ означава календарна година или друг 12-месечен период, използван като референция за договори във въгледобивната промишленост;
е)
„производствени разходи“ означава всички разходи, свързани с текущото производство, включително добива на въглища, дейностите, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, класирането по големина и сортирането на въглищата, с транспортирането им до мястото на използване, както и нормалната амортизация и пазарните лихви върху заетия капитал.
ж)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната им цена на мястото на използване, договорена свободно между договарящите се страни с оглед на условията, които преобладават на световния пазар.
ГЛАВА 2
СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
Член 2
Принцип
1. В контекста на закриването на неконкурентоспособните мини помощта за въгледобивната промишленост може да се разглежда като съвместима с правилното функциониране на вътрешния пазар, ако отговаря на разпоредбите на настоящото решение.
2. Помощта следва да обхваща само разходи за въглища, предназначени за производство на електроенергия, комбинирано производство на топло- и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, когато този вид употреба се извършва на територията на Съюза.
Член 3
Помощ за закриване
1. Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени въгледобивни единици, може да се счита за съвместима с изискванията на вътрешния пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици трябва да е част от план за закриването им, чийто краен срок е не по-късно от 31 декември 2018 г.;
б)
съответните въгледобивни единици трябва да бъдат окончателно закрити в съответствие с плана за закриване;
в)
помощта, за която е отправено уведомление, не трябва да надхвърля разликата между очакваните производствени разходи и очакваните постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ трябва да подлежи на годишни корекции въз основа на годишните разходи и приходи, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, след годината, за която е предоставена помощта;
г)
размерът на помощта на тон въглищен еквивалент не трябва да води до понижаване на цената на произведените в Съюза въглища на мястото на използване, под цената на въглищата с подобно качество, внасяни от трети страни.
д)
съответните въгледобивни единици трябва да са били в експлоатация към 31 декември 2009 г.;
е)
общият размер на предоставената от държава-членка помощ за закриване трябва да следва низходяща тенденция: в края на 2015 г. намалението трябва да бъде не по-малко от 25 %, в края на 2015 г - не по-малко от 40 %, в края на 2016 г. - не по-малко от 60 % и в края на 2017 г.- не по-малко от 75 % от помощта, предоставена през 2011 г.;
ж)
общият размер на помощта за закриване за въгледобивната промишленост на държава-членка, за всяка година след 2010 г., не трябва да надвишава общия размер на помощите, предоставени от тази държава-членка и разрешени от Комисията в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1407/2002 за 2010 година.
з)
Държавите-членки трябва да създадат план с мерки за смекчаване на отрицателното въздействие върху околната среда от производството на въглища от въгледобивна единица, за която е предоставена помощ съгласно настоящия член, например в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
2. Включването на мерки, които представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора в плана, посочен в параграф 1, буква з), не засяга задълженията за уведомяване и отлагане, наложени на държавите-членки по отношение на такива мерки с член 108, параграф 3 от Договора, както и съвместимостта на подобни мерки с вътрешния пазар.
3. Ако въгледобивните единици, на които е предоставена помощ съгласно параграф 1, не са закрити на определената в плана за закриване дата, съгласно разрешението на Комисията, съответната държава-членка възстановява всички помощи, предоставени за целия период на плана за закриване.
Член 4
Помощ за извънредни разходи
1. Държавните помощи, предоставени на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, за да им се даде възможност да покрият разходите, възникващи или възникнали поради закриването на въгледобивните единици, и които не са свързани с текущото производство, могат да се считат за съвместими с правилата на вътрешния пазар, при условие че платената сума не надхвърля тези разходи. Тези помощи може да се използват за покриване на:
а)
направените разходи и провизии за разходи на предприятия, които се закриват или вече са закрили въгледобивни единици, включително и предприятия, ползващи помощ за закриване;
б)
разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите разходи, включени в параграф 1, са определени в приложението. Параграф 1 не се прилага за разходи, произтичащи от неспазването на нормативната уредба за околната среда.
Член 5
Натрупване
1. Максималният размер на разрешената съгласно настоящото решение помощ се прилага независимо от това дали помощта е финансирана от държавите-членки или частично от Съюза.
2. Помощ, разрешена съгласно настоящото решение, не се комбинира с други държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора или с други форми на финансиране от Съюза за същите допустими разходи, ако поради такова припокриване размерът на помощта стане по-голям от разрешения съгласно настоящото решение.
Член 6
Разделяне на сметките
Всяка помощ, получена от предприятията, се вписва в отчета за приходите и разходите като отделна приходна позиция, различна от оборота. Когато предприятията, които получават помощ по настоящото решение продължават да извършват търговска или експлоатационна дейност след закриване на всички или някои от въгледобивните им единици, те водят точни и отделни сметки за всяка своя въгледобивна единица и за други икономически дейности, които не са свързани с въгледобива. Предоставената съгласно настоящото решение помощ се управлява така, че да няма възможност помощта да бъде прехвърлена към други въгледобивни единици, които не са част от плана за закриване, или към други икономически дейности на същото предприятие.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ
Член 7
Информация, предоставяна от държавите-членки
1. В допълнение към Регламент (ЕО) № 659/1999, помощите, посочени в настоящото решение са предмет на специалните правила, определени в параграфи 2-6.
2. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта за закриване, посочена член 3, уведомяват Комисията за плана за закриване на въпросните въгледобивни единици. Планът съдържа най-малко следното:
а)
обозначение на въгледобивните единици;
б)
действителните или очакваните производствени разходи за всяка въгледобивна единица за въгледобивна година;
в)
очакваното производство на въглища за въгледобивна година за всяка въгледобивна единица, която е обхваната от плана за закриване;
г)
очаквания размер на помощта за закриване за въгледобивна година.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за всяка промяна в плана за закриване.
4. Държавите-членки уведомяват за всички помощи, които възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост съгласно настоящото решение през дадена въгледобивна година. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на очакваните производствени разходи и отношението им към плановете за закриване, за които Комисията е уведомена съгласно параграф 2.
5. Държавите-членки уведомяват Комисията за размера и изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на въпросната година. Когато се нанасят корекции в първоначалните изплатени суми за дадена въгледобивна година, държавите-членки информират Комисията преди края на следващата въгледобивна година.
6. Когато уведомяват за помощта, както е посочено в параграфи 3 и 4, и когато информират Комисията за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима на Комисията, за да провери дали са спазени разпоредбите на настоящото решение.
ГЛАВА 4
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Мерки за изпълнение
Комисията взема всички мерки, необходими за изпълнение на настоящото решение. При определените в настоящото решение условия тя може да създаде обща рамка за съобщаване на информацията, посочена в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2027 г.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
RÅDETS BESLUT
av den 10 december 2010
om statligt stöd för att underlätta nedläggning av icke-konkurrenskraftiga kolgruvor
(2010/787/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 107.3 e,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG) nr 1407/2002 av den 23 juli 2002 om statligt stöd till kolindustrin (2) upphör att gälla den 31 december 2010.
(2)
Det subventionerade kolets obetydliga bidrag till den totala energimixen berättigar inte längre att man har kvar sådana stöd för en trygg energiförsörjning på unionsnivå.
(3)
Unionens politik att främja förnybara energikällor samt en hållbar och säker koldioxidsnål ekonomi berättigar inte att icke-konkurrenskraftiga kolgruvor får stöd i det oändliga. Därför bör de stödkategorier som tillåts i förordning (EG) nr 1407/2002 inte fortgå i oändlighet.
(4)
Om det inte finns några sektorspecifika stödregler omfattas dock kolsektorn endast av de allmänna reglerna om statligt stöd. I detta sammanhang är det möjligt att icke-konkurrenskraftiga kolgruvor som för närvarande får stöd på grundval av förordning (EG) nr 1407/2002 inte längre skulle vara stödberättigade och kanske skulle tvingas stänga.
(5)
Utan att det påverkar tillämpningen av de allmänna reglerna om statligt stöd bör medlemsstaterna kunna vidta åtgärder för att lindra de sociala och regionala konsekvenserna av att gruvorna läggs ned, dvs. i god ordning avveckla verksamheten som ett led i en oåterkallelig nedläggningsplan och/eller finansiera extraordinära kostnader, särskilt ärvda åtaganden.
(6)
Detta beslut innebär för kolsektorn en övergång från tillämpning av sektorspecifika regler till tillämpning av allmänna regler om statligt stöd, vilka är tillämpliga på alla sektorer.
(7)
För att minimera den snedvridning av konkurrensen som statligt stöd för att underlätta nedläggning av icke-konkurrenskraftiga kolgruvor orsakar på den inre marknaden, bör sådant stöd trappas ned successivt och vara strikt begränsat till kolproduktionsenheter som planeras ska läggas ned definitivt.
(8)
För att mildra miljökonsekvenserna av kolproduktion vid kolproduktionsenheter till vilka nedläggningsstöd beviljas, bör medlemsstaterna fastställa en plan med lämpliga åtgärder, t.ex. på området energieffektivitet, förnybar energi eller avskiljning och lagring av koldioxid.
(9)
Företagen bör dessutom vara berättigade till stöd för att täcka kostnader som enligt normal redovisningssed inte direkt påverkar produktionskostnaderna. Syftet med sådant stöd är att täcka extraordinära kostnader som uppstår när deras kolproduktionsenheter läggs ned. För att undvika att sådant stöd orättmätigt gynnar sådana företag som lägger ned endast vissa produktionsanläggningar bör de berörda företagen särredovisa varje kolproduktionsenhet.
(10)
När kommissionen fullgör sitt uppdrag enligt detta beslut bör den se till att normala konkurrensvillkor upprättas, upprätthålls och följs. Framför allt när det gäller elmarknaden bör stödet till kolindustrin inte vara sådant att det påverkar elproducenternas val av försörjningskälla för sitt behov av primärenergi. Följaktligen bör kolets priser och mängder bygga på frivilliga överenskommelser mellan avtalsparterna mot bakgrund av de villkor som gäller på världsmarknaden.
(11)
Tillämpningen av detta beslut bör inte utesluta att stöd till kolindustrin kan anses vara förenligt med den inre marknaden av andra skäl. I detta sammanhang kommer andra specifika regler, särskilt de som gäller stöd till forskning, utveckling och innovation, miljöskydd och utbildning att även i fortsättningen tillämpas inom gränserna för maximal stödnivå, om inte annat anges.
(12)
Kommissionen bör bedöma de anmälda åtgärderna på grundval av detta beslut och fatta beslut i enlighet med rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (3).
(13)
För att undvika ett avbrott mellan åtgärderna enligt förordning (EG) nr 1407/2002 och de åtgärder som fastställs i detta beslut bör detta beslut tillämpas från och med den 1 januari 2011.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
INLEDANDE BESTÄMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
a) kol: högvärdigt, medelvärdigt och lågvärdigt kol av klass A och B enligt den klassificering som Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa upprättat i det internationella systemet för kodifiering av kol (4).
b) nedläggning: definitivt upphörande med produktion och försäljning av kol.
c) nedläggningsplan: en plan som har fastställts av en medlemsstat och som anger de åtgärder som bör leda till definitiv nedläggning av kolproduktionsenheter.
d) kolproduktionsenhet: anläggning för brytning av kol under jord eller i dagbrott med tillhörande infrastruktur för framställning av råkol oberoende av andra delar av företaget.
e) kolproduktionsår: ett kalenderår eller en annan tolvmånadersperiod som används som referens för avtal inom kolindustrin.
f) produktionskostnader: totala kostnader som är förknippade med den löpande produktionen, inklusive utvinning och förädling av kol, särskilt rening och sortering, samt transport till användningsplatsen, normala avskrivningar och marknadsbaserade räntekostnader för lånat kapital.
g) förluster i den löpande produktionen: den positiva skillnaden mellan kolproduktionskostnaden och försäljningspriset på användningsplatsen som bygger på frivilliga överenskommelser mellan avtalsparterna mot bakgrund av de villkor som gäller på världsmarknaden.
KAPITEL 2
STÖDETS FÖRENLIGHET
Artikel 2
Princip
1. Stöd till kolindustrin inom ramen för en nedläggning av icke-konkurrenskraftiga gruvor kan anses vara förenligt med en väl fungerande inre marknad om det är förenligt med bestämmelserna i detta beslut.
2. Stödet får bara täcka de kostnader som är förknippade med kol avsett för elproduktion, för kraftvärmeproduktion, för produktion av koks samt för masugnar inom stålindustrin, om sådan användning sker inom unionen.
Artikel 3
Nedläggningsstöd
1. Stöd till ett företag som är särskilt avsett att täcka förluster i den löpande produktionen i kolproduktionsenheter kan anses vara förenligt med den inre marknaden endast om följande villkor uppfylls:
a)
Verksamheten i de berörda kolproduktionsenheterna måste ingå i en nedläggningsplan som ska vara genomförd senast den 31 december 2018.
b)
De berörda kolproduktionsenheterna ska läggas ned definitivt i enlighet med nedläggningsplanen.
c)
Det anmälda stödet får inte överstiga skillnaden mellan de uppskattade produktionskostnaderna och de intäkter som kan förväntas under ett kolproduktionsår. Det faktiskt utbetalade stödet ska korrigeras årligen på grundval av de faktiska utgifterna och intäkterna senast vid utgången av kolproduktionsåret efter det för vilket stöd beviljats.
d)
Stödbeloppet per ton kolekvivalent får inte leda till att priserna för kol från unionen på användningsplatsen hamnar under priserna på kol av motsvarande kvalitet från tredjeländer.
e)
De berörda kolproduktionsenheterna ska ha varit i drift den 31 december 2009.
f)
Det totala belopp nedläggningsstöd som beviljas av en medlemsstat ska minska fortlöpande: vid utgången av 2013 får minskningen inte vara mindre än 25 %, vid utgången av 2015 inte mindre än 40 %, vid utgången av 2016 inte mindre än 60 % och vid utgången av 2017 inte mindre än 75 % av beviljat stöd 2011.
g)
Det totala beloppet nedläggningsstöd till kolindustrin i en medlemsstat får inte under något år efter 2010 överstiga det stödbelopp som den medlemsstaten har beviljat och som kommissionen godkänt i enlighet med artiklarna 4 och 5 i förordning (EG) nr 1407/2002 för år 2010.
h)
Medlemsstaterna måste fastställa en plan med åtgärder för att mildra miljökonsekvenserna av kolproduktion vid kolproduktionsenheter till vilka nedläggningsstöd beviljas i enlighet med denna artikel, t.ex. på området energieffektivitet, förnybar energi eller avskiljning och lagring av koldioxid.
2. Införande av åtgärder som utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget i en plan enligt led h i punkt 1 i den här artikeln ska inte påverka tillämpningen av de skyldigheter angående underrättelse och genomförandeförbud som åligger medlemsstaterna vad gäller sådana åtgärder enligt artikel 108.3 i fördraget och sådana åtgärders förenlighet med den inre marknaden.
3. Om de kolproduktionsenheter som beviljas stöd enligt punkt 1 inte har lagts ned den dag som har fastställts i nedläggningsplanen på det sätt som kommissionen har godkänt, ska den berörda medlemsstaten återkräva allt det stöd som beviljats för hela den period som omfattas av nedläggningsplanen.
Artikel 4
Stöd för att täcka extraordinära kostnader
1. Sådant statligt stöd som beviljats till företag som bedriver eller har bedrivit en verksamhet som är förknippad med kolproduktion för att de ska kunna täcka de kostnader som uppstår eller har uppstått genom nedläggningen av kolproduktionsenheter och som inte avser den löpande produktionen kan anses förenligt med den inre marknaden om stödbeloppet inte överstiger dessa kostnader. Detta stöd kan täcka följande kostnader:
a)
Kostnader och avsättningar för kostnader som enbart åsamkats företag som lägger ned eller har lagt ned kolproduktionsenheter, inklusive företag som får nedläggningsstöd.
b)
Kostnader som åsamkas flera företag.
2. De kostnadskategorier som omfattas av punkt 1 definieras i bilagan. Punkt 1 är inte tillämplig på kostnader som uppstår därför att miljöbestämmelser inte följs.
Artikel 5
Kumulering
1. Det maximala stödbelopp som godkänns i detta beslut ska tillämpas oberoende av om stödet finansieras direkt av medlemsstaterna eller delfinansieras av unionen.
2. Stöd som godkänns på grundval av detta beslut får inte kombineras med annat statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget eller med andra typer av unionsfinansiering för samma stödberättigande kostnader, om en sådan överlappning leder till ett högre stödbelopp än vad som godkänns i detta beslut.
Artikel 6
Särredovisning
Allt stöd som ett företag får ska bokföras i resultaträkningen som en särskild intäkt i förhållande till omsättningen. Om företag som får stöd på grundval av detta beslut fortsätter med handel eller drift efter att ha lagt ned vissa eller alla sina kolproduktionsenheter, ska de noggrant särredovisa varje kolproduktionsenhet och andra ekonomiska verksamheter som inte är förknippade med kolbrytning. Stöd som beviljas enligt detta beslut ska förvaltas på ett sådant sätt att det inte kan föras över till andra kolproduktionsenheter som inte omfattas av nedläggningsplanen eller till andra ekonomiska verksamheter inom samma företag.
KAPITEL 3
FÖRFARANDEN
Artikel 7
Information från medlemsstaterna
1. Utöver förordning (EG) nr 659/1999 ska det stöd som avses i detta beslut omfattas av de särskilda regler som anges i punkterna 2-6.
2. Medlemsstater som avser att bevilja nedläggningsstöd enligt artikel 3 ska meddela kommissionen en nedläggningsplan för de berörda kolproduktionsenheterna. Planen ska åtminstone omfatta följande:
a)
Identifiering av kolproduktionsenheterna.
b)
De faktiska eller uppskattade produktionskostnaderna för varje kolproduktionsenhet per kolproduktionsår.
c)
Den uppskattade kolproduktionen per kolproduktionsår för de kolproduktionsenheter som ingår i nedläggningsplanen.
d)
Det uppskattade beloppet nedläggningsstöd per kolproduktionsår.
3. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om eventuella ändringar av nedläggningsplanen.
4. Medlemsstaterna ska anmäla allt stöd som de under ett kolproduktionsår avser att bevilja kolindustrin på grundval av detta beslut. De ska lämna kommissionen alla uppgifter om beräkningen av de uppskattade produktionskostnaderna och ange kopplingen till de nedläggningsplaner som anmälts till kommissionen enligt punkt 2.
5. Medlemsstaterna ska inom sex månader efter utgången av produktionsåret ifråga underrätta kommissionen om hur stort stödbelopp som faktiskt har betalats ut under det året och om hur det beräknats. Medlemsstaterna ska före utgången av följande kolproduktionsår underrätta kommissionen om eventuella justeringar som görs i förhållande till de belopp som ursprungligen betalats ut under ett visst kolproduktionsår.
6. När medlemsstaterna anmäler stöd enligt artiklarna 3 och 4 och när de underrättar kommissionen om vilket stöd som faktiskt har betalats ut, ska de lämna all den information kommissionen behöver för att kunna kontrollera att bestämmelserna i detta beslut följs.
KAPITEL 4
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 8
Genomförandeåtgärder
Kommissionen ska vidta alla åtgärder som krävs för genomförandet av detta beslut. Den kan, inom de gränser som fastställs genom detta beslut, fastställa en gemensam ram för tillhandahållandet av de uppgifter som avses i artikel 7.
Artikel 9
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2011.
Det upphör att gälla den 31 december 2027.
Utfärdat i Bryssel den 10 december 2010.