РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 817/2010 НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2010 година
относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт
(преработена версия)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 639/2003 на Комисията от 9 април 2003 г. относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета по отношение на изискванията за отпускане на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предоставянето и изплащането на възстановяванията при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък се подчинява на спазването на законодателството на Съюза, отнасящо се до хуманното отношение към животните и по-специално спазването на Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (4).
(3)
С цел да се спазят стандартите относно хуманното отношение към животните, е необходимо да се въведе система за контрол, която да включва задължителните проверки, извършвани в изходните пунктове от митническата територия на Общността, след като животните са напуснали митническата територия на Общността в случай на смяна на транспортното средство, както и на мястото на първото разтоварване на животните в третата страна на крайното местоназначение.
(4)
За улесняване на доброто протичане на проверките на изхода от митническата територия на Общността е необходимо да се определят изходните пунктове.
(5)
Оценката на физическото и здравословното състояние на животните изисква специфични познания и опит. Затова е целесъобразно проверките да се извършват от ветеринарни лекари. Освен това, за да бъдат точни и хармонизирани тези проверки, е необходимо да се уточни техният обхват и да се установи образец на доклад.
(6)
Необходимо е за целите на настоящия регламент проверките в третите страни да бъдат задължителни и да бъдат извършвани от агенции на държавите-членки или от агенции, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора (по-долу „надзорни агенции“), одобрени и контролирани от държавите-членки в съответствие с Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (5). За да се извършват проверките за целите на настоящия регламент, е целесъобразно, по-специално, надзорните агенции да отговарят на изискванията за одобряване и контрол, определени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 612/2009.
(7)
В съответствие с член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и с настоящия регламент спазването на законодателството на Съюза относно хуманното отношение към животните е условие за плащането на възстановявания при износ. Следователно следва ясно да се уточни, че без да се засягат случаите на непреодолима сила, признати от съдебната практика на Съда на Европейския съюз, нарушаването на тези разпоредби относно хуманното отношение към животните води не до намаляване, а до неизплащане на възстановяването при износ за тези животни, за които изискванията за хуманно отношение не са спазени. От тези разпоредби, както и от правилата за хуманно отношение към животните, установени в членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и в посочените в тях приложения, следва също така, че възстановявания не следва да се изплащат за животните, за които не са спазени посочените правила за хуманно отношение, независимо от конкретното физическо състояние на животните.
(8)
Ако се окаже, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не се спазва по отношение на голям брой животни, е необходимо да се приложат подходящи санкции в допълнение към неизплащането на възстановяванията при износ. Освен това, когато неспазването е резултат от пълното незачитане на изискванията, приложими в областта на хуманното отношение към животните, следва да се установи пълната загуба на възстановяването при износ.
(9)
Тъй като съществуват несъответствия между различните езикови врсии, е необходимо да се изясни, че възстановяването за всички животни, посочено в декларацията за износ, трябва да бъде отказано, ако броят на животните, за които не е изплатено възстановяване, е повече от 5 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни, или е десет животни или повече, но поне 2 % от броя, посочен в приетата деклараця за износ. Следователно член 6, параграф 2, буква б) следва да бъде изменен съответно.
(10)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информацията, необходима за контрола и докладването във връзка с прилагането на настоящия регламент.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изплащането на възстановявания при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък, обхванати от код по КН 0102 (по-долу „животните“) се извършва, при условие че по време на транспорта на животните до първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение са спазени членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и приложенията, посочени в тях, както и настоящия регламент.
За целите на настоящия регламент в случай на транспорт по шосе „първото място на разтоварване в третата страна на крайно местоназначение“ означава мястото, на което първото животно е окончателно разтоварено от пътното транспортно средство, като по този начин се изключва място, на което пътуването се прекъсва, с цел да се осигури почивка, храна или вода на животните.
Член 2
Проверки, извършвани в митническата територия на Общността
1. Животните могат да напускат митническата територия на Общността единствено през следните изходни пунктове:
а)
граничен инспекционен пункт, одобрен с решение на Комисията за ветеринарните проверки на живи еднокопитни животни, пристигащи от трети страни,
или
б)
изходен пункт, определен от държавата-членка.
2. По отношение на животните, за които се приема декларация за износ, официалният ветеринарен лекар на изходния пункт проверява в съответствие с Директива 96/93/ЕО на Съвета (6) дали:
а)
изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1/2005, са спазени от мястото на тръгване така, както е определено в член 2, буква с) от посочения регламент до изходния пункт;
и
б)
условията за транспорт за останалата част от пътуването отговарят на Регламент (ЕО) № 1/2005 и са взети необходимите мерки за гарантиране на спазването им до първото разтоварване в третата страна на крайното местоназначение.
След като извърши проверките, официалният ветеринарен лекар попълва доклад в съответствие с образеца, представен в приложение I към настоящия регламент, с който удостоверява, че резултатите от извършените съгласно първа алинея проверки са задоволителни или не са.
Ветеринарният орган, отговорен за изходния пункт, съхранява този доклад в продължение най-малко на три години. Копие от доклада се изпраща на разплащателната агенция.
3. Ако официалният ветеринарен лекар на изходния пункт прецени, че изискванията на параграф 2 са изпълнени, той удостоверява това чрез едно от вписванията, изброени в приложение II и с полагане на печат и подпис върху документа, представляващ доказателство за напускането на митническата територия на Общността, в клетка J на контролен документ Т5 или на най-подходящото място върху националния документ.
4. Официалният ветеринарен лекар на изходния пункт отбелязва върху документа, посочен в параграф 3, общия брой животни, за които е приета декларация за износ без броя животни, родили или пометнали по време на транспорта, мъртвите животни или тези, за които изискванията на Регламент (ЕО) № 1/2005 не са били спазени.
5. Държавите-членки могат да поискат от износителя да пре-дупреди предварително официалния ветеринарен лекар на изходния пункт за пристигането на партидата на изходния пункт.
6. Чрез дерогация от параграф 1, когато се прилага опростеният общностен транзитен режим за превоз чрез железопътен транспорт или в големи контейнери, посочен в член 11 от Регламент (ЕО) № 612/2009, официалният ветеринарен лекар извършва проверките в службата, където животните са поставени под този режим.
Заверките и удостоверяването, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, се нанасят върху документа, използван за изплащането на възстановяването при износ или върху контролния документ Т5 в случая, описан в член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 3
Проверки, извършвани в третите страни
1. Износителят гарантира, че животните ще бъдат предмет на проверка, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
на всяко място, където се извършва смяна на транспортното средство, освен ако тази смяна не е планирана и не се дължи на изключителни и непредвидими обстоятелства;
б)
на мястото на първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение.
2. Специализирана на международно ниво агенция в областта на контрола и надзора, одобрена и контролирана за тази цел от държава-членка в съответствие с членове 18-23 от Регламент (ЕО) № 612/2009 или официална агенция на държава-членка се натоварва с изпълнението на предвидените в параграф 1 проверки.
Проверките, предвидени в параграф 1, се извършват от ветеринарен лекар, който притежава диплома, свидетелство или друго удостоверение за професионална квалификация по ветеринарна медицина, както е посочено в член 21 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Въпреки това, държавите-членки, които са одобрили агенциите, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора, посочени в първа алинея от настоящия параграф, проверяват дали тези агенции извършват проверка доколко ветеринарните лекари, чиято квалификация не е обхваната от посочената директива, познават изискванията, наложени от Регламент (ЕО) № 1/2005. Тези проверки се извършват по разумен, обективен и безпристрастен начин чрез подходящи за целта процедури.
За всяка проверка, проведена съгласно параграф 1, се изготвя доклад в съответствие с образците, установени в приложения III и IV към настоящия регламент, който се попълва от ветеринарния лекар, извършил проверката.
Член 4
Процедура за изплащане на възстановяванията при износ
1. Износителят предоставя на компетентния орган на държавата-членка, в която е приета декларацията за износ, всички необходими сведения, отнасящи се до пътуването, най-късно до момента на подаване на декларацията за износ.
В същото време или най-късно до момента, в който го узнава, износителят уведомява компетентния орган за всяка евентуална смяна на транспортното средство.
2. Заявленията за изплащане на възстановяванията при износ, изготвени в съответствие с член 46 от Регламент (ЕО) № 612/2009, се допълват в срока, определен в същия член, със:
а)
надлежно попълнения документ, посочен в член 2, параграф 3 от настоящия регламент,
и
б)
докладите, предвидени в член 3, параграф 2, трета алинея от настоящия регламент.
3. Когато вследствие на независещи от износителя обстоятелства, не е било възможно провеждането на посочените в член 3, параграф 1 проверки, компетентният орган, въз основа на мотивирано искане от износителя, може да приеме други документи, удостоверяващи, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1/2005 са били спазени.
Член 5
Неизплащане на възстановяванията при износ
1. Общата сума на възстановяването при износ на животно, изчислена в съответствие с втората алинея, не се изплаща за:
а)
животните, умрели по време на транспорта, освен при обстоятелствата, предвидени в параграф 2;
б)
животните, родили или пометнали по време на транспорта преди първото им разтоварване в третата страна на крайно местоназначение;
в)
животните, за които, в съответствие с документите, посочени в член 4, параграф 2, и/или всеки друг елемент на негово разположение, отнасящ се до съобразяването с настоящия регламент, компетентният орган счита, че членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и посочените в тях приложения не са спазени.
Теглото на едно животно, за което възстановяването при износ не е изплатено, се определя на фиксирана основа, като се раздели общото тегло в килограми, така както е записано в декларацията за износ, на общия брой животни, посочени в същата декларация.
2. Когато животните са умрели по време на транспорта в резултат на непреодолима сила, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
в случай на недиференцирано възстановяване, се изплаща общата стойност на възстановяването при износ;
б)
в случай на диференцирано възстановяване, се изплаща частта от възстановяването при износ, изчислена в съответствие с член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 6
Санкции
1. Възстановяването при износ се намалява с размер, равен на размера на възстановяването при износ, което не е изплатено в съответствие с член 5, параграф 1, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване при износ, е:
а)
равен на повече от 1 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне две животни;
или
б)
повече от пет животни.
2. Възстановяването при износ се отказва за всички животни, посочени в декларацията за износ, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване по силата на член 5, параграф 1, е:
а)
повече от 5 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни;
или
б)
десет животни или повече, но поне 2 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 не се вземат предвид животните, умрели по време на транспорта и животните, родили или пометнали преди първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение, за които износителят представи доказателства, удовлетворяващи компетентния орган, че смъртта или помятането не се дължат на неспазване на Регламент (ЕО) № 1/2005.
4. Санкцията, посочена в член 48 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се прилага за неизплатената стойност, нито за стойността на намалението, посочено в член 5 от настоящия регламент и в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 7
Връщане на недължимо платени суми
Когато след изплащането на възстановяването при износ, се установи, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не е спазен, съответната част от възстановяването при износ, включително и при необходимост санкцията, посочена в член 6 от настоящия регламент, се считат за недължимо платени и се връщат в съответствие с член 49 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 8
Предоставяне на информация
Най-късно до 31 март на всяка година, държавите-членки пре-доставят на Комисията следната информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент за изтеклата календарна година:
а)
броя декларации за износ на животни, за които е изплатено възстановяване при износ, и броя животни, за които е изплатено възстановяването при износ;
б)
броя декларации за износ, за които не е изплатено възстановяване при износ или е изплатено частично, и броя животни, за които не е изплатено възстановяване при износ;
в)
броя декларации за износ, за които цялото възстановяване при износ е върнато или част от него, и броя животни, за които възстановяването при износ е било върнато, включително тези, за които връщането на възстановяванията при износ се отнася до операции по износ, предхождащи въпросния период;
г)
причините за неизплащането и връщането на възстановяването за животните, посочени в букви б) и в), както и броя на тези животни, вписан съответно под категории Б, В и Г, посочени в приложения I, III и IV;
д)
броя на санкциите за всяка категория, предвидена в член 6, параграфи 1 и 2, със съответния брой на животните и сумите на неизплатеното възстановяване;
е)
стойността в евро на неизплатените възстановявания при износ и върнатите суми, включително върнатите суми, отнасящи се до операции по износ, предхождащи въпросния период;
ж)
броя декларации за износ и размерите, за които тече процедура по връщане на суми;
з)
всякаква друга информация, която държавите-членки считат за необходима по отношение на прилагането на настоящия регламент.
Член 9
Отмяна
Регламент (ЕО) № 639/2003 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2010 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 817/2010
av den 16 september 2010
om tillämpningsföreskrifter enligt rådets förordning (EG) nr 1234/2007 beträffande de krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur som gäller för beviljande av exportbidrag
(omarbetning)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1), särskilt artikel 170 i förening med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EG) nr 639/2003 av den 9 april 2003 om tillämpningsföreskrifter enligt rådets förordning (EG) nr 1254/1999 beträffande de krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur som gäller för beviljande av exportbidrag (2) har ändrats väsentligt flera gånger (3). Med anledning av nya ändringar bör den av tydlighetsskäl omarbetas.
(2)
Enligt artikel 168 i förordning (EG) nr 1234/2007 beviljas och utbetalas bidrag vid export av levande djur under förutsättning att bestämmelserna i unionens lagstiftning om djurskydd följs, särskilt rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden (4).
(3)
För att garantera att djurskyddsnormerna upprätthålls bör ett övervakningssystem införas, som består av obligatoriska kontroller vid utförselställena från gemenskapens tullområde, och efter att djuren har lämnat gemenskapens tullområde om det förekommer byte av transportmedel samt också på den plats där den första lossningen sker i det tredjeland som är slutdestination.
(4)
För att underlätta korrekta kontroller vid utförsel från gemenskapens tullområde måste utförselställena fastställas.
(5)
Bedömning av djurens fysiska tillstånd och hälsostatus kräver särskild sakkunskap och erfarenhet. Kontrollerna bör därför utföras av veterinär. Dessutom bör omfattningen av kontrollerna klargöras och en förlaga till en rapport fastställas för att kontrollerna ska bli noggranna och harmoniserade.
(6)
Kontroller i tredjeländer enligt den här förordningen bör vara obligatoriska och bör genomföras av medlemsstaternas organ eller av internationella kontroll- och övervakningsorgan enligt kommissionens förordning (EG) nr 612/2009 av den 7 juli 2009 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (5). För att kunna utföra kontroller enligt den här förordningen bör kontroll- och övervakningsorganen särskilt uppfylla de krav för godkännande och kontroll som anges i bilaga VIII till förordning (EG) nr 612/2009.
(7)
Enligt artikel 168 i förordning (EG) nr 1234/2007 och den här förordningen måste djurskyddsreglerna följas för att exportbidragen ska betalas ut. Det bör därför tydligt anges att ett brott mot dessa djurskyddsregler, utom i fall av force majeure enligt rättspraxis från Europeiska unionens domstol, innebär att exportbidraget inte bara minskas, utan helt utgår för det antal djur där djurskyddskraven inte har följts. Det framgår också av dessa bestämmelser, samt av djurskyddsreglerna i artiklarna 3-9 i förordning (EG) nr 1/2005 och de däri nämnda bilagorna, att bidraget inte ska utbetalas för de djur där djurskyddet inte följts, oavsett djurets faktiska fysiska tillstånd.
(8)
Utöver utebliven utbetalning av exportbidrag bör lämpliga påföljder tillämpas när det finns bevis för att förordning (EG) nr 1/2005 inte följts och det handlar om ett stort antal djur. Om djurskyddskraven dessutom helt åsidosatts, bör hela exportbidraget dras in.
(9)
Med hänsyn till bristande överensstämmelse mellan olika språkversioner, är det nödvändigt att klargöra att bidraget för samtliga djur som anges i exportdeklarationen inte ska beviljas om antalet djur för vilka det inte betalas ut något bidrag uppgår till mer än 5 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen, men minst tre djur, eller till tio djur, eller mer, men minst 2 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen. Artikel 6.2 b bör därför ändras i enlighet med detta.
(9)
Medlemsstaterna bör förse kommissionen med de uppgifter som behövs för att övervaka och rapportera om tillämpningen av denna förordning.
(10)
De åtgärder som föreskrivs i den här förordningen är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Räckvidd
Utbetalningen av exportbidrag för levande nötkreatur med KN-nummer 0102 (nedan kallade djur) ska, enligt artikel 168 i förordning (EG) nr 1234/2007, endast ske på villkor att artiklarna 3-9 i förordning (EG) nr 1/2005 och de däri nämnda bilagorna samt den här förordningen iakttas vid transporten av djuren till deras första lossningsplats i det tredjeland som är slutdestination.
När det gäller vägtransporter ska i denna förordning med ”första lossningsplats i det tredjeland som är slutdestination” avses den plats där det första djuret slutligen lossas från vägfordonet, alltså inte platser där transporten avbryts för att djuren ska få vila, utfodras eller vattnas.
Artikel 2
Kontroller inom gemenskapens tullområde
1. Utförsel av djuren från gemenskapens tullområde får ske endast vid följande utförselställen:
a)
en gränskontrollstation som genom ett kommissionsbeslut har godkänts för veterinärkontroller av levande hovdjur från tredjeland,
eller
b)
ett utförselställe som fastställts av medlemsstaten.
2. Den officiella veterinären vid utförselstället ska i enlighet med rådets direktiv 96/93/EG (6) för de djur för vilka exportdeklarationer godkänts kontrollera
a)
om de krav som fastställs i förordning (EG) nr 1/2005 har uppfyllts hela vägen från avsändningsorten som den definieras i artikel 2 r i den förordningen fram till utförselstället,
och
b)
om transportförhållandena för resten av transporten är förenliga med förordning (EG) nr 1/2005 och att nödvändiga åtgärder har vidtagits för att säkerställa att dessa krav uppfylls fram till första lossningen i det tredjeland som är slutdestination.
Den officiella veterinär som utfört kontrollerna ska sammanställa en rapport enligt den förlaga som fastställs i bilaga I till denna förordning och ange om resultaten av de kontroller som utförts enligt första stycket givit tillfredsställande resultat eller inte.
Den veterinärmyndighet som ansvarar för utförselstället ska bevara denna rapport i minst tre år. En kopia av rapporten ska på begäran skickas till utbetalningsstället.
3. Om den officiella veterinären vid utförselstället konstaterar att de krav som anges i punkt 2 är uppfyllda ska veterinären bekräfta detta genom att skriva någon av de uppgifter som återfinns i bilaga II och genom att sätta sin stämpel och underskrift på det dokument som styrker att djuren har lämnat gemenskapens tullområde, antingen i fält J på kontrollexemplaret T5 eller på den lämpligaste platsen i det nationella dokumentet.
4. Den officiella veterinären vid utförselstället ska på det dokument som avses i punkt 3 ange det totala antalet djur för vilka en exportdeklaration godkänts minus det antal djur som kalvat eller aborterat under transport, dött eller för vilka kraven i förordning (EG) nr 1/2005 inte uppfyllts.
5. Medlemsstaterna får föreskriva att exportören i förväg ska underrätta den officiella veterinären vid utförselstället om sändningens ankomst till utförselstället.
6. Genom undantag från punkt 1 ska den officiella veterinären, i de fall gemenskapens förenklade transitförfarande vid transport med järnväg eller stor container som avses i artikel 11 i förordning (EG) nr 612/2009 tillämpas, utföra kontrollerna vid det tullkontor där djuren placerats i ett sådant förfarande.
Intyget och de anteckningar som avses i punkterna 3 och 4 i den här artikeln ska göras på det dokument som används för betalning av bidraget eller på kontrollexemplar T5 i det fall som anges i artikel 11.4 i förordning (EG) nr 612/2009.
Artikel 3
Kontroller i tredjeland
1. Efter det att djuren har lämnat gemenskapens tullområde ska exportören se till att de blir föremål för kontroll
a)
på varje plats där det förekommer byte av transportmedel utom i de fall detta sker oplanerat och beror på exceptionella och oförutsedda omständigheter,
b)
på den plats där den första lossningen sker i det tredjeland som är slutdestination.
2. Ett internationellt kontroll- och övervakningsorgan som har godkänts för det här ändamålet av en medlemsstat enligt artiklarna 18-23 i förordning (EG) nr 612/2009 eller ett officiellt organ i en medlemsstat ska ha ansvaret för att utföra de kontroller som anges punkt 1.
Kontroller enligt punkt 1 ska utföras av en veterinär med utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis i veterinärmedicin i enlighet med artikel 21 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG (7). Medlemsstater som har godkänt internationella kontroll- och övervakningsorgan enligt första stycket i denna punkt ska kontrollera att dessa organ kontrollerar att veterinärer med kvalifikationer som inte täcks av det direktivet känner till de krav som gäller enligt förordning (EG) nr 1/2005. Kontrollerna ska vara skäliga, objektiva och opartiska och ska ske enligt lämpliga förfaranden.
En rapport över varje kontroll enligt punkt 1 ska upprättas efter förlagorna i bilagorna III och IV till denna förordning av den veterinär som har utfört kontrollen.
Artikel 4
Förfararande vid utbetalning av exportbidrag
1. Exportören ska meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där exportdeklarationen godkänns alla nödvändiga uppgifter om transporten senast när exportdeklarationen lämnas in.
Exportören ska samtidigt, eller senast när han får kännedom om det, underrätta den behöriga myndigheten om ett eventuellt byte av transportmedel.
2. Ansökan om utbetalning av exportbidrag, upprättad enligt bestämmelserna i artikel 46 i förordning (EG) nr 612/2009, ska inom den tidsfrist som föreskrivs i den artikeln åtföljas av
a)
det dokument som avses i artikel 2.3 i den här förordningen, korrekt och fullständigt ifyllt,
och
b)
de rapporter som avses i artikel 3.2 tredje stycket i den här förordningen.
3. Om de kontroller som avses i artikel 3.1 inte har kunnat genomföras på grund av omständigheter som inte beror på exportören får den behöriga myndigheten, på exportörens motiverade begäran, godkänna andra dokument som på ett tillfredsställande sätt bevisar för den behöriga myndigheten att förordning (EG) nr 1/2005 har efterlevts.
Artikel 5
Innehållen betalning av exportbidrag
1. Det totala exportbidraget per djur beräknat i enlighet med andra stycket ska inte betalas för
a)
djur som har dött under transporten, utom i de fall som anges i punkt 2,
b)
djur som under transporten har kalvat eller aborterat före första lossningen i det tredjeland som är slutdestination,
c)
djur för vilka den behöriga myndigheten anser att bestämmelserna i artiklarna 3-9 i förordning (EG) nr 1/2005 och de däri nämnda bilagorna inte har följts mot bakgrund av de handlingar som avses i artikel 4.2 och/eller alla andra uppgifter som myndigheten förfogar över när det gäller efterlevnaden av den här förordningen.
Vikten på ett djur som bidraget inte betalas ut för ska fastställas schablonmässigt genom att den totala vikt i kg som anges på exportdeklarationen divideras med det totala antal djur som anges på densamma.
2. Om djuren har dött under transporten med anledning av force majeure efter det att de lämnat gemenskapens tullområde ska
a)
hela bidragsbeloppet utbetalas när det gäller icke-differentierade bidrag,
b)
när det gäller differentierade bidrag, den del av bidraget betalas ut som beräknas enligt artikel 25.2 i förordning (EG) nr 612/2009.
Artikel 6
Påföljder
1. Bidraget ska sänkas ytterligare med ett belopp motsvarande det bidragsbelopp som inte betalats ut enligt artikel 5.1, om det antal djur för vilka det inte betalas ut något exportbidrag uppgår till
a)
mer än 1 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen, men minst två djur,
eller
b)
mer än fem djur.
2. Bidraget för samtliga djur som anges i exportdeklarationen ska inte beviljas om antalet djur för vilka det inte betalas ut något bidrag enligt artikel 5.1 uppgår till
a)
mer än 5 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen, men minst tre djur,
eller
b)
tio djur, eller mer, men minst 2 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen.
3. Punkterna 1 och 2 ska inte tillämpas på de djur som dött under transporten eller på de djur som kalvat eller aborterat före första lossningen i det tredjeland som utgör slutdestination om exportören för den behöriga myndigheten på ett tillfredsställande sätt visar att deras död eller kalvningen eller aborten inte var resultatet av överträdelse av förordning (EG) nr 1/2005.
4. Den påföljd som avses i artikel 48 i förordning (EG) nr 612/2009 ska inte tillämpas på det obetalda beloppet och avdragsbeloppet enligt artikel 5 i denna förordning och punkterna 1 och 2 i den här artikeln.
Artikel 7
Återkrävande av felaktigt utbetalda belopp
Om det efter betalning av bidraget kan fastställas att förordning (EG) nr 1/2005 inte har efterlevts ska den aktuella delen av bidraget, inklusive i förekommande fall avdraget enligt artikel 6 i den här förordningen, anses ha betalats ut felaktigt och ska återkrävas enligt artikel 49 i förordning (EG) nr 612/2009.
Artikel 8
Överlämnande av uppgifter
Medlemsstaterna ska före den 31 mars varje år meddela kommissionen följande uppgifter om tillämpningen av den här förordningen för det föregående kalenderåret:
a)
antalet exportdeklarationer för djur för vilka bidraget betalades ut och antalet djur för vilka bidraget betalades ut,
b)
antalet exportdeklarationer för vilka bidraget helt eller delvis inte betalades ut och antalet djur för vilka exportbidraget inte betalades ut,
c)
antalet exportdeklarationer för vilka bidraget helt eller delvis har återkrävts och antalet djur för vilka bidraget återkrävts, inklusive de djur för vilka återkravet hänför sig till export som skett före den berörda perioden,
d)
skälen till inställd utbetalning och återkrav av exportbidrag för djur enligt punkterna b och c, samt antalet sådana djur som registrerats inom kategori B, C respektive D enligt bilagorna I, III, och IV,
e)
antalet påföljder per kategori enligt artikel 6.1 och 6.2 tillsammans med det motsvarande antalet djur och de inställda exportbidragsbeloppen,
f)
icke utbetalt bidragsbelopp i euro och återkrävda belopp, inklusive de belopp som har återkrävts för export som genomförts före den berörda perioden,
g)
antalet exportdeklarationer och de belopp för vilka återkravsförfarandet fortfarande pågår,
h)
alla andra uppgifter som medlemsstaterna anser relevanta med hänsyn till tillämpningen av den här förordningen.
Artikel 9
Upphävande
Förordning (EG) nr 639/2003 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga VI.
Artikel 10
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 september 2010.