РЕГЛАМЕНТ (ЕC) № 995/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
за определяне на задълженията на операторите, които пускат на пазара дървен материал и изделия от дървен материал
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Горите осигуряват голямо разнообразие от екологични, икономически и социални ползи, включително горски продукти от дървен материал и недървесни горски продукти, както и свързани с околната среда услуги от основно значение за човечеството, като поддържане на биологичното разнообразие и функционирането на екосистемите и опазване на климатичната система.
(2)
Поради нарастващото търсене на дървен материал и изделия от дървен материал в световен мащаб и същевременното наличие на слабости в институциите и управлението в сектора на горското стопанство в редица държави производители на дървен материал, незаконната сеч и свързаната с нея търговия се превърнаха във въпрос, който поражда все по-голямо безпокойство.
(3)
Незаконната сеч е повсеместен проблем, който предизвиква голяма международна загриженост. Тя представлява сериозна заплаха за горите, защото способства за процеса на обезлесяване и на влошаване на състоянието на горите, на който се дължат около 20 % от световните емисии на CO2, застрашава биологичното разнообразие и пречи на устойчивото управление и развитие на горите, включително на търговската жизнеспособност на операторите, действащи в съответствие с приложимото законодателство. Тя също така води до опустиняване и ерозия на почвата и може да засили въздействието на екстремални климатични явления и наводнения. Освен това тя има и социални, политически и икономически последици, които често пречат на напредъка към постигане на целите на добро управление, представлява заплаха за поминъка на зависимите от горското стопанство местни общности и може да бъде свързана с въоръжени конфликти. Очаква се борбата с проблема с незаконната сеч съгласно настоящия регламент да даде своя принос към усилията на Съюза за смекчаване на последиците от изменението на климата по икономически целесъобразен начин и следва да бъде разглеждана като допълваща действията и ангажиментите на Съюза в контекста на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата.
(4)
Решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г. за установяване на Шеста програма за действие на Общността за околната среда (3) набелязва като приоритетно действие проучването на възможности за предприемане на активни мерки за предотвратяване на търговията с незаконно добит дървен материал и за борба с това явление, както и продължаването на активното участие на Съюза и държавите-членки в изпълнението на глобалните и регионалните решения и споразумения по въпроси, свързани с горите.
(5)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент и до Съвета от 21 май 2003 г., озаглавено „Прилагане на законодателството в областта на горите, управлението и търговията (FLEGT): предложение за план за действие на ЕС“, бе предложен пакет от мерки с цел подкрепа на международните усилия за решаване на проблема с незаконната сеч и свързаната с нея търговия в контекста на общите усилия на Съюза за постигане на устойчиво управление на горите.
(6)
Европейският парламент и Съветът приветстваха това съобщение и признаха необходимостта Съюзът да даде своя принос към усилията в световен мащаб, насочени към решаване на проблема с незаконната сеч.
(7)
В съответствие с целта на съобщението, а именно да се гарантира, че в Съюза се въвеждат само изделия от дървен материал, които са произведени съгласно националното законодателство на държавата производител на дървен материал, Съюзът проведе с държави производители на дървен материал („държави партньори“) преговори за сключване на споразумения за доброволно партньорство („СДП за FLEGT“), с които за страните се създава правно обвързващо задължение да прилагат схема на разрешителни и да регулират търговията с дървения материал и изделията от дървен материал, посочени в тези СДП за FLEGT.
(8)
Като се имат предвид значителният мащаб и неотложният характер на проблема, е необходимо активно да бъде подкрепена борбата с незаконната сеч и свързаната с нея търговия, да бъде доразвита и засилена инициативата за СДП за FLEGT и да се подобри взаимодействието между политиките, имащи за цел запазването на горите и постигането на висока степен на опазване на околната среда, включително борбата с изменението на климата и намаляването на биологично разнообразие.
(9)
Следва да бъдат признати усилията на държавите, които са сключили СДП за FLEGT със Съюза, както и залегналите в споразуменията принципи, по-специално по отношение на определението за законно добит дървен материал, като държавите следва да продължат да бъдат насърчавани да сключват СДП за FLEGT. Следва също така да се отчете, че съгласно схемата на разрешителни FLEGT за Съюза се изнасят само дървен материал, който е добит в съответствие с приложимото национално законодателство, и изделия от такъв дървен материал. За тази цел дървеният материал, вложен в изделия от дървен материал, изброени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 2173/2005 на Съвета от 20 декември 2005 г. за установяването на схема на разрешителни FLEGT за вноса на дървесина в Европейската общност (4), с произход от държавите партньори, изброени в приложение I към посочения регламент, следва да се счита за законно добит, при условие че тези изделия от дървен материал са в съответствие с посочения регламент и разпоредбите за неговото прилагане.
(10)
Следва да се отчита също, че Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES) изисква от страните по конвенцията да издават разрешителни за износ по CITES само когато някой от изброените в CITES видове е добит, inter alia, в съответствие с националното законодателство на държавата износител. За тази цел дървеният материал от видовете, изброени в приложение А, Б или В към Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (5), следва да се счита за законно добит, при условие че е в съответствие с посочения регламент и с разпоредбите за неговото прилагане.
(11)
Като се има предвид, че следва да се насърчава използването на рециклиран дървен материал и изделия от такъв дървен материал и че включването на такива продукти в приложното поле на настоящия регламент би създало несъразмерна тежест за операторите, използваният дървен материал и изделията от такъв дървен материал, чийто жизнен цикъл е завършил и в противен случай биха били изхвърлени като отпадъци, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент.
(12)
Пускането за пръв път на незаконно добит дървен материал или на изделия, получени от такъв дървен материал, на вътрешния пазар следва да бъде забранено като една от мерките по настоящия регламент. Като се отчита сложният характер на незаконната сеч, причините, които водят до нея, и нейното въздействие, следва да се предприемат и специални мерки, като например мерки, насочени към поведението на операторите.
(13)
В контекста на Плана за действие за FLEGT Комисията и, когато е уместно, държавите-членки може да подкрепят и провеждат проучвания и изследвания на равнищата и характера на незаконната сеч в различните държави и да осигурят публичен достъп до подобна информация, както и да подпомагат предоставянето на операторите на практически насоки относно приложимото законодателство на държави производители на дървен материал.
(14)
При липса на международно прието определение за основа при определяне на това какво е незаконна сеч следва да служи законодателството на държавата, в която е добит дървеният материал, както и прилагането в тази държава на съответните международни конвенции, по които тази държава е страна.
(15)
Много изделия от дървен материал биват подложени на редица преработвателни процеси преди и след пускането им за пръв път на вътрешния пазар. За да се избегне налагането на ненужна административна тежест, системата за надлежна проверка следва да обхваща само операторите, които пускат за пръв път на вътрешния пазар дървен материал и изделия от дървен материал, докато от търговците във веригата на доставка следва да се изисква да предоставят обща информация относно доставчика и купувача, за да даде възможност за проследяване на дървения материал и изделията от дървен материал.
(16)
Операторите, които пускат за пръв път дървен материал и изделия от дървен материал на вътрешния пазар, следва, като прилагат системен подход, да предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че на вътрешния пазар не се пускат незаконно добит дървен материал и изделия, получени от такъв дървен материал. За целта операторите следва да извършват надлежна проверка чрез система от мерки и процедури, за да намалят до минимум риска от пускане на вътрешния пазар на незаконно добит дървен материал и изделия, получени от такъв дървен материал.
(17)
Системата за надлежна проверка включва три елемента, присъщи на управлението на риска: достъп до информация, оценка на риска и ограничаване на установения риск. Системата за надлежна проверка следва да осигурява достъп до информация относно източниците и доставчиците на дървен материал и изделия от дървен материал, които биват пускани на вътрешния пазар за първи път, включително подходяща информация относно спазването на приложимото законодателство, държавата на дърводобив, дървесните видове, количеството и - по целесъобразност, поднационалния регион и концесията за дърводобив. Въз основа на тази информация операторите следва да направят оценка на риска. Когато бъде установен риск, операторите следва да ограничат този риск по начин, пропорционален на установения риск, с цел да се предотврати пускането на незаконно добит дървен материал и на изделия от такъв дървен материал на вътрешния пазар.
(18)
За да се избегне ненужната административна тежест, не следва да се изисква да създават нови системи онези оператори, които вече използват системи или процедури, отговарящи на изискванията на настоящия регламент.
(19)
За да се отчетат добрите практики в сектора на горското стопанство, в рамките на процедурата за оценка на риска могат да се използват системи на трети лица, като сертифициране или други проверени системи, включващи проверка на съответствието с приложимото законодателство.
(20)
Дърводобивният и дървообработващ отрасъл е от голямо значение за икономиката на Съюза. Организациите на операторите са важни фактори в отрасъла, тъй като представляват интересите му в широк мащаб и взаимодействат с най-различни заинтересовани страни. Тези организации също така притежават експертните знания и капацитета да анализират съответното законодателство и да улеснят спазването му от страна на своите членове, но не следва да използват тези знания, за да доминират на пазара. С цел да се улесни прилагането на настоящия регламент и да се допринесе за разработването на добри практики е целесъобразно да бъдат признати организациите, които са разработили системи за надлежна проверка, отговарящи на изискванията на настоящия регламент. Признаването и оттеглянето на признаване на организациите за мониторинг следва да се извършват по справедлив и прозрачен начин. Следва да бъде публично оповестен списък на такива признати организации, за да се даде възможност на операторите да използват тези признати организации за мониторинг.
(21)
Компетентните органи следва редовно да извършват проверки на организациите за мониторинг, за да установят дали те изпълняват ефективно задълженията, предвидени в настоящия регламент. Освен това компетентните органи следва да полагат усилия да извършват проверки, когато разполагат със съответната информация, включително при изразена основателна загриженост на трети лица.
(22)
Компетентните органи следва да следят операторите ефективно да изпълняват задълженията, предвидени в настоящия регламент. За тази цел компетентните органи следва да извършват официални проверки, когато е целесъобразно - по план, като те могат да включват проверки в помещенията на оператора и одиторски проверки на място, и следва да могат да изискват от операторите да предприемат коригиращи действия при необходимост. Освен това компетентните органи следва да полагат усилия да извършват проверки, когато разполагат със съответната информация, включително при изразена основателна загриженост на трети лица.
(23)
Компетентните органи следва да съхраняват информация за проверките и съответната информация следва да бъде достъпна в съответствие с Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (6).
(24)
Като се има предвид международният характер на незаконната сеч и свързаната с нея търговия, компетентните органи следва да сътрудничат помежду си и с административните органи на трети държави и Комисията.
(25)
С цел да се улесни способността на операторите, които пускат дървен материал или изделия от дървен материал на вътрешния пазар, да спазват изискванията на настоящия регламент, държавите-членки, като вземат предвид положението на малките и средните предприятия, когато е уместно - подпомагани от Комисията, може да предоставят на операторите техническа и друга помощ и да улеснят обмена на информация. Предоставянето на такава помощ не следва да освобождава операторите от задължението им за извършване на надлежни проверки.
(26)
Търговците и организациите за мониторинг следва да се въздържат от предприемането на мерки, които биха изложили на опасност постигането на целта на настоящия регламент.
(27)
Държавите-членки следва да гарантират, че нарушенията на настоящия регламент, включително от страна на оператори, търговци и организации за мониторинг, се наказват с ефективни, съразмерни и възпиращи санкции. Националните правила може да предвиждат, че след като бъдат приложени ефективни, съразмерни и възпиращи санкции за нарушение на забраната за пускане на пазара на незаконно добит дървен материал или изделия, получени от такъв дървен материал, не е необходимо този дървен материал и изделия от дървен материал да бъдат унищожавани, а вместо това може да бъдат използвани или отчуждени за цели от обществен интерес.
(28)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) относно процедурите за признаване и оттегляне на признаване на организациите за мониторинг, относно нови приложими критерии за оценка на риска, които могат да бъдат необходими в допълнение към вече предвидените в настоящия регламент, и относно списъка на дървения материал и изделията от дървен материал, за които се прилага настоящият регламент. От особено значение е по време на своята подготвителна работа Комисията да провежда съответните консултации, включително на експертно равнище.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия за приемането на подробни правила относно честотата и характера на проверките от страна на компетентните органи спрямо организациите за мониторинг и относно системите за надлежна проверка, освен по отношение на нови приложими критерии за оценка на риска. В съответствие с член 291 ДФЕС общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията се установяват предварително чрез регламент, приет в съответствие с обикновената законодателна процедура. До приемането на този нов регламент продължава да се прилага Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7), с изключение на процедурата по регулиране с контрол, която не се прилага.
(30)
На операторите и компетентните органи следва да се предостави разумен срок, за да се подготвят за изпълнение на изискванията на настоящия регламент.
(31)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно борбата с незаконната сеч и свързаната с нея търговия, не може да бъде постигната самостоятелно от държавите-членки и следователно, поради нейния мащаб, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя задълженията на операторите, които пускат за пръв път дървен материал и изделия от дървен материал на вътрешния пазар, както и задълженията на търговците.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„дървен материал и изделия от дървен материал“ означава дървеният материал и изделията от дървен материал, посочени в приложението, с изключение на изделията от дървен материал или компонентите на тези изделия, изработени от дървен материал или изделия от дървен материал, които са в края на жизнения си цикъл и в противен случай биха били изхвърлени като отпадъци по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (8);
б)
„пускане на пазара“ означава доставка с всякакви средства, независимо от използваната техника на продажба, на дървен материал или изделия от дървен материал за пръв път на вътрешния пазар с цел дистрибуция или употреба в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно. Това включва и доставка с всякакви средства за комуникация от разстояние по смисъла на Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 г. относно защитата на потребителя по отношение на договорите от разстояние (9). Доставянето на вътрешния пазар на изделия от дървен материал, получени от дървен материал или от изделия от дървен материал, които вече са пуснати на вътрешния пазар, не представлява „пускане на пазара“;
в)
„оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице, което пуска на пазара дървен материал или изделия от дървен материал;
г)
„търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което в процеса на търговска дейност продава или купува на вътрешния пазар дървен материал или изделия от дървен материал, които вече са пуснати на вътрешния пазар;
д)
„държава на дърводобив“ означава държавата или територията, в която е добит дървеният материал или дървеният материал, вложен в изделията от дървен материал;
е)
„законно добит“ означава добит в съответствие с приложимото законодателство в държавата на дърводобив;
ж)
„незаконно добит“ означава добит в нарушение на приложимото законодателство в държавата на дърводобив;
з)
„приложимо законодателство“ означава законодателството, което е в сила в държавата на дърводобив и обхваща следните въпроси:
-
права на дърводобив в рамките на законно обявени граници,
-
плащания за права на дърводобив и дървен материал, включително такси, свързани с добива на дървен материал,
-
добив на дървен материал, включително законодателство в областта на околната среда и на горското стопанство, в това число относно управлението на горите и опазването на биологичното разнообразие, когато тези въпроси са пряко свързани с добива на дървен материал,
-
законни права на трети лица по отношение на използването и владението, които са засегнати от добива на дървен материал, и
-
търговия и митнически въпроси, доколкото засягат горския сектор.
Член 3
Статус на дървения материал и на изделията от дървен материал, обхванати от FLEGT и CITES
За целите на настоящия регламент за законно добит се счита дървен материал, вложен в изделията от дървен материал, изброени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 2173/2005, който е с произход от държави партньори, изброени в приложение I към посочения регламент, и който е в съответствие с него и с разпоредбите за неговото прилагане.
За целите на настоящия регламент за законно добит се счита дървен материал от видовете, изброени в приложение А, Б или В към Регламент (ЕО) № 338/97, който е в съответствие с посочения регламент и с разпоредбите за неговото прилагане.
Член 4
Задължения на операторите
1. Забранява се пускането на пазара на незаконно добит дървен материал или на изделия, получени от такъв дървен материал.
2. Операторите извършват надлежна проверка, когато пускат на пазара дървен материал или изделия от дървен материал. За тази цел те използват рамка от процедури и мерки, наричана по-долу „система за надлежна проверка“, която е предвидена в член 6.
3. Всеки оператор поддържа и извършва редовна оценка на системата за надлежна проверка, която използва, освен когато операторът използва система за надлежна проверка, установена от организация за мониторинг, посочена в член 8. Като основа на системата за надлежна проверка може да се използват съществуващите съгласно националното законодателство системи за надзор, както и всеки доброволен механизъм за надзор, който отговоря на изискванията на настоящия регламент.
Член 5
Задължение за проследяване
В цялата верига на доставка търговците трябва да са в състояние да посочат:
а)
операторите или търговците, които са доставили дървения материал и изделията от дървен материал; както и
б)
когато е приложимо - търговците, на които са доставили дървен материал и изделия от дървен материал.
Търговците съхраняват информацията, посочена в първа алинея, в продължение на най-малко пет години и предоставят тази информация на компетентните органи при поискване.
Член 6
Системи за надлежна проверка
1. Системата за надлежна проверка, посочена в член 4, параграф 2, съдържа следните елементи:
а)
мерки и процедури, осигуряващи достъп до следната информация относно доставките от оператора на дървен материал или изделия от дървен материал, които са пуснати на пазара:
-
описание, включително търговското наименование и вида изделие, както и обичайното наименование на вида дърво и, когато е приложимо, неговото пълно научно наименование,
-
държава на дърводобив, и, когато е приложимо:
i)
поднационален регион, в който дървеният материал е добит; както и
ii)
концесия за дърводобив,
-
количество (изразено в обем, тегло или брой единици),
-
наименование и адрес на доставчика на съответния оператор,
-
наименование и адрес на търговеца, на когото са доставени дървеният материал и изделията от дървен материал,
-
документи или друга информация, посочваща съответствието на този дървен материал и на тези изделия от дървен материал с приложимото законодателство;
б)
процедури за оценка на риска, даващи на оператора възможност да анализира и извършва оценка на риска от пускане на пазара на незаконно добит дървен материал или на изделия от такъв дървен материал.
В рамките на тези процедури се взема предвид информацията, посочена в буква а), както и съответните критерии за оценка на риска, включително:
-
осигуряването на съответствие с приложимото законодателство, което може да включва системи за сертифициране или други проверени системи на трети лица, при които се оценява съответствието с приложимото законодателство,
-
разпространението на незаконния добив на конкретни дървесни видове,
-
разпространението на незаконния дърводобив или незаконните практики в държавата на дърводобив и/или поднационален регион на дърводобив, в който е добит дървеният материал, включително отчитане на случаите на разпространение на въоръжен конфликт,
-
санкциите, наложени от Съвета за сигурност на ООН или Съвета на Европейския съюз по отношение на вноса или износа на дървен материал,
-
сложността на веригата на доставка на дървен материал и на изделия от дървен материал;
в)
освен когато рискът, установен в хода на процедурите за оценка на риска, посочени в буква б), е незначителен - процедури за ограничаване на риска, състоящи се от набор от подходящи и пропорционални мерки и процедури за реално намаляване на този риск и които могат да включват изискването на допълнителна информация или документи и/или изискването за извършване на проверка от трето лице.
2. Подробните правила, необходими за гарантиране еднаквото прилагане на параграф 1, освен по отношение на новите приложими критерии за оценка на риска, посочени във второ изречение от параграф 1, буква б) от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 18, параграф 2. Тези правила се приемат до 3 юни 2012 г.
3. Като взема предвид развитието на пазара и придобития опит в прилагането на настоящия регламент, по-специално опита, установен чрез обмена на информация по член 13 и докладването по член 20, параграф 3, Комисията може да приема делегирани актове съгласно член 290 ДФЕС относно новите приложими критерии за оценка на риска, които могат да бъдат необходими в допълнение към посочените във второто изречение от параграф 1, буква б) от настоящия член с цел гарантиране ефективността на системата за надлежна проверка.
По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия параграф, се прилагат процедурите, предвидени в членове 15, 16 и 17.
Член 7
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка определя един или повече компетентни органи, които да отговарят за прилагането на настоящия регламент.
Държавите-членки съобщават на Комисията наименованията и адресите на компетентните органи най-късно до 3 юни 2011 г. Държавите-членки съобщават на Комисията всички изменения в наименованията и адресите на компетентните органи.
2. Комисията оповестява публично, включително по Интернет, списък на компетентните органи. Списъкът редовно се актуализира.
Член 8
Организации за мониторинг
1. Организациите за мониторинг:
а)
поддържат и извършват редовна оценка на система за надлежна проверка, предвидена в член 6, и предоставят на операторите правото да я използват;
б)
проверяват правилното използване от страна на тези оператори на тяхната система за надлежна проверка;
в)
предприемат необходимите действия, в случай че даден оператор не използва правилно тяхната система за надлежна проверка, включително уведомяват компетентните органи в случай на съществено или системно неизпълнение от страна на оператора.
2. Дадена организация може да поиска да бъде призната за организация за мониторинг, ако отговаря на следните изисквания:
а)
притежава юридическа правосубектност и е законно установена в рамките на Съюза;
б)
разполага с подходящи експертни знания и капацитет да изпълнява функциите по параграф 1; и
в)
може да гарантира отсъствието на какъвто и да било конфликт на интереси при изпълнението на функциите си.
3. Комисията, след като проведе консултации със заинтересованите държави-членки, признава за организация за мониторинг заявителите, които отговарят на изискванията, посочени в параграф 2.
Решението за признаване на организация за мониторинг се съобщава от Комисията на компетентните органи на всички държави-членки.
4. Компетентните органи правят редовни проверки, за да проверят дали организациите за мониторинг, действащи в рамките на териториалната компетентност на компетентните органи, продължават да изпълняват функциите по параграф 1 и да отговарят на изискванията по параграф 2. Проверки може да се извършват и в случаите, когато компетентният орган на държавата-членка притежава съответна информация, включително изразена основателна загриженост на трети лица, или когато е установил недостатъци в прилагането от страна на операторите на системата за надлежна проверка, създадена от организация за мониторинг. В съответствие с Директива 2003/4/ЕО се представя доклад относно проверките.
5. Ако компетентен орган установи, че дадена организация за мониторинг вече не изпълнява функциите по параграф 1 или вече не отговаря на изискванията по параграф 2, той незабавно уведомява Комисията за това.
6. Комисията оттегля признаването на дадена организация за мониторинг, когато, по-специално въз основа на информацията по параграф 5, е установила, че организацията за мониторинг вече не изпълнява функциите по параграф 1 или не отговаря на изискванията по параграф 2. Преди да оттегли признаването на дадена организация за мониторинг, Комисията уведомява заинтересованите държави-членки.
Решението за оттегляне на признаването на дадена организация за мониторинг се съобщава от Комисията на компетентните органи на всички държави-членки.
7. С цел допълване на процедурните правила относно признаването и оттеглянето на признаване на организациите за мониторинг и, ако опитът изисква това, изменението на тези правила, Комисията може да приема делегирани актове съгласно член 290 ДФЕС, като същевременно гарантира, че признаването и оттеглянето на признаването се извършват по справедлив и прозрачен начин.
По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия параграф, се прилагат процедурите, предвидени в членове 15, 16 и 17. Тези актове се приемат до 3 март 2012 г.
8. Подробните правила относно честотата и характера на проверките, посочени в параграф 4, необходими за осигуряване на ефективното наблюдение на организациите за мониторинг и еднаквото прилагане на посочения параграф, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 18, параграф 2. Тези правила се приемат до 3 юни 2012 г.
Член 9
Списък на организациите за мониторинг
Комисията публикува списъка на организациите за мониторинг в серия C на Официален вестник на Европейския съюз и оповестява този списък на уебсайта си. Списъкът редовно се актуализира.
Член 10
Проверки на операторите
1. Компетентните органи извършват проверки, за да установят дали операторите спазват изискванията, предвидени в членове 4 и 6.
2. Проверките по параграф 1 се извършват по план, който периодично се преразглежда, въз основа на подход, отчитащ риска. Освен това проверки може да се извършват, когато даден компетентен орган разполага със съответна информация, включително въз основа на основателна загриженост, изразена от трети лица, относно спазването на настоящия регламент от страна на определен оператор.
3. Проверките по параграф 1 може да включват, наред с другото:
а)
преглед на системата за надлежна проверка, включително на процедурите за оценка на риска и за ограничаване на риска;
б)
преглед на документация и данни, удостоверяващи правилното функциониране на системата и процедурите за надлежна проверка;
в)
проверки на случаен принцип, включително одиторски проверки на място.
4. Операторите предоставят необходимото съдействие, за да улеснят извършването на проверките по параграф 1, по-специално по отношение на достъпа до помещения и предоставянето на документация или данни.
5. Без да се засяга член 19, когато в резултат на проверки по параграф 1 се установят пропуски, компетентните органи могат да направят искане за предприемане на коригиращи действия от страна на оператора. В допълнение към това, в зависимост от характера на установените пропуски държавите-членки могат да предприемат незабавни временни мерки, включващи наред с другото:
а)
изземване на дървен материал и на изделия от дървен материал;
б)
забрана на предлагането на пазара на дървен материал и изделия от дървен материал.
Член 11
Данни за проверките
1. Компетентните органи съхраняват данни за проверките по член 10, параграф 1, в които посочват по-специално техния характер и резултатите от тях, включително исканията за коригиращи действия, направени по реда на член 10, параграф 5. Данните за всички проверки се съхраняват най-малко пет години.
2. До информацията, посочена в параграф 1, се осигурява достъп в съответствие с Директива 2003/4/ЕО.
Член 12
Сътрудничество
1. Компетентните органи сътрудничат помежду си и с административните органи на трети държави, както и с Комисията, за да гарантират спазването на настоящия регламент.
2. Компетентните органи обменят с компетентните органи на други държави-членки и с Комисията информация относно сериозните пропуски, установени при проверките по член 8, параграф 4 и член 10, параграф 1, и относно наложените в съответствие с член 19 санкции.
Член 13
Техническа помощ, насоки и обмен на информация
1. Без да се засягат задълженията на операторите за извършване на надлежна проверка съгласно член 4, параграф 2, държавите-членки, подпомагани, когато е необходимо, от Комисията, може да предоставят на операторите техническа и друг вид помощ и насоки, като вземат предвид положението на малките и средните предприятия, с цел да се улесни спазването на изискванията на настоящия регламент, по-специално по отношение на въвеждането на система за надлежна проверка в съответствие с член 6.
2. Държавите-членки, подпомагани, когато е необходимо, от Комисията, може да улеснят обмена и разпространението на съответна информация във връзка с незаконната сеч, по-специално с цел подпомагане на операторите при оценката на риска, предвидена в член 6, параграф 1, буква б), и по отношение на най-добрите практики във връзка с прилагането на настоящия регламент.
3. Помощта се предоставя така, че да се избегне засягането на задълженията на компетентните органи и да се запази тяхната независимост при осигуряване на прилагането на настоящия регламент.
Член 14
Изменения на приложението
За да се вземат предвид, от една страна, придобитият опит в прилагането на настоящия регламент, по-специално опитът, установен чрез докладването по член 20, параграфи 3 и 4, и обменът на информация по член 13, и, от друга страна, новостите по отношение на техническите характеристики, крайното предназначение и производствените процеси, свързани с дървения материал и с изделията от дървен материал, Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС, като изменя и допълва списъка на дървения материал и изделията от дървен материал, който се съдържа в приложението. Тези актове не трябва да водят до налагането на несъразмерна тежест за операторите.
По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, предвидени в членове 15, 16 и 17.
Член 15
Делегиране
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 6, параграф 3, член 8, параграф 7 и член 14, се предоставят на Комисията за срок от седем години, считано от 2 декември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от три месеца преди края на срок от три години, считано от началната дата на прилагане на настоящия регламент. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 16.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 16 и 17.
Член 16
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, параграф 3, член 8, параграф 7 и член 14, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които може да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочено в него. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 17
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок два месеца от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на този срок нито Европейският парламент, нито Съветът са възразили срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 18
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета за прилагане на законодателството в областта на горите, управлението и търговията (FLEGT), създаден съгласно член 11 от Регламент (ЕО) № 2173/2005.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 19
Санкции
1. Държавите-членки установяват система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент и вземат всички мерки, за да гарантират прилагането им.
2. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи и могат да включват, наред с другото:
а)
глоби, пропорционални на нанесените вреди на околната среда, на стойността на съответния дървен материал или изделия от дървен материал и на данъчните загуби и икономическите вреди, причинени от нарушението, определяне на размера на глобите по начин, който гарантира, че те действително лишават причинителите от икономическите облаги, получени от техните тежки нарушения, без да се засяга законното им право да упражняват професията си, и постепенно увеличаване на размера на глобите в случай на повтарящо се тежко нарушение;
б)
изземване на съответния дървен материал или изделия от дървен материал;
в)
незабавно спиране на действието на разрешението за търговия.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби и незабавно я уведомяват за всички последващи изменения, свързани с тях.
Член 20
Доклади
1. До 30 април на всяка втора година, считано от 3 март 2013 г., държавите-членки представят на Комисията доклад относно прилагането на настоящия регламент през предходните две години.
2. Въз основа на тези доклади Комисията изготвя доклад, който представя на Европейския парламент и на Съвета на всеки две години. При подготовката на доклада Комисията отчита отбелязания напредък във връзка със сключването и изпълнението на СДП за FLEGT в съответствие с Регламент (ЕО) № 2173/2005 и техния принос към намаляване на наличието на незаконно добит дървен материал и на изделия, получени от такъв дървен материал, на вътрешния пазар.
3. До 3 декември 2015 г. и на всеки шест години след това Комисията, въз основа на докладите и опита, свързани с прилагането на настоящия регламент, прави преглед на неговото действие и ефективност, включително по отношение предотвратяването на пускането на вътрешния пазар на незаконно добит дървен материал или на изделия, получени от такъв дървен материал. Тя обръща по-специално внимание на административните последици за малките и средните предприятия и на продуктовия обхват. Тези доклади могат при необходимост да бъдат придружени от подходящи законодателни предложения.
4. Първият от докладите по параграф 3 включва оценка на настоящата икономическа и търговска ситуация в Съюза във връзка с изделията, изброени в глава 49 от Комбинираната номенклатура, като в него се отчита по-специално конкурентоспособността на съответните сектори, за да се разгледа възможността за евентуалното включване на посочените изделия в списъка на дървения материал и изделията от дървен материал, съдържащ се в приложението към настоящия регламент.
Докладът, посочен в първа алинея, включва също така оценка на ефективността на забраната за пускане на пазара на незаконно добит дървен материал и изделия, получени от такъв дървен материал, предвидена в член 4, параграф 1, както и на системата за надлежна проверка, предвидена в член 6.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 3 март 2013 г. Независимо от това член 6, параграф 2, член 7, параграф 1 и член 8, параграфи 7 и 8 се прилагат от 2 декември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 995/2010
av den 20 oktober 2010
om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Skogen tillhandahåller en stor mängd miljömässiga, ekonomiska och sociala nyttigheter, som timmer, andra typer av skogsprodukter och miljötjänster som är nödvändiga för människan, bl.a. att bevara den biologiska mångfalden och ekosystemens funktioner samt att skydda klimatsystemet.
(2)
Den ökande efterfrågan på timmer och trävaror över hela världen har, tillsammans med de institutionella brister och den bristfälliga styrning som karakteriserar skogssektorn i flera timmerproducerande länder, lett till att den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln blivit allt mer oroande.
(3)
Olaglig avverkning är ett stort problem med internationell dimension. Den utgör ett allvarligt hot mot skogarna, eftersom den bidrar till avskogningen och skogsförstörelsen, vilken är ansvarig för omkring 20 % av de globala koldioxidutsläppen, hotar den biologiska mångfalden och underminerar det hållbara skogsbruket och dess utveckling, inbegripet den kommersiella lönsamheten för verksamhetsutövare som agerar enligt tillämplig lagstiftning. Den bidrar också till ökenbildning och markerosion och kan förvärra extrema väderförhållanden och översvämningar. Den har dessutom sociala, politiska och ekonomiska konsekvenser, vilka ofta undergräver en utveckling mot god förvaltning och utgör ett hot mot lokala samhällen som är beroende av skogen för att överleva, och den kan också kopplas till väpnade konflikter. Bekämpande av problemet med olaglig avverkning inom ramen för denna förordning förväntas bidra till unionens ansträngningar för att minska klimatförändringarna på ett kostnadseffektivt sätt och bör ses som ett komplement till unionens insatser och åtaganden inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar.
(4)
Enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (3) bör företräde ges åt arbetet med att undersöka möjligheten att vidta aktiva åtgärder för att förhindra och bekämpa handel med olagligt avverkat timmer, liksom åt unionens och medlemsstaternas fortsatt aktiva deltagande i genomförandet av globala och regionala lösningar och överenskommelser rörande skogsrelaterade frågor.
(5)
Kommissionens meddelande av den 21 maj 2003 med titeln ”Skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (Flegt) - förslag till en handlingsplan för EU” innehöll förslag om ett åtgärdspaket till stöd för de internationella insatser som görs för att lösa problemet med den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln inom ramen för unionens allmänna ansträngningar för att åstadkomma hållbar förvaltning av skogen.
(6)
Europaparlamentet och rådet välkomnade meddelandet och erkände behovet av att unionen bidrar till de globala insatserna för att lösa problemet med olaglig avverkning.
(7)
I enlighet med meddelandets syfte, som är att säkerställa att endast trävaror som har producerats i enlighet med timmerproducentlandets nationella lagstiftning förs in i unionen, har unionen förhandlat fram frivilliga partnerskapsavtal (Flegt-partnerskapsavtal) med timmerproducerande länder (partnerländer), vilka innebär en rättsligt bindande skyldighet för parterna att införa ett licenssystem och att reglera den handel med timmer och trävaror som anges i dessa frivilliga Flegt-partnerskapsavtal.
(8)
Med tanke på problemets omfattning och angelägenhetsgrad är det nödvändigt att aktivt stödja kampen mot den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln, att komplettera och stärka initiativet med frivilliga Flegt-partnerskapsavtal och förbättra samverkan mellan olika strategier som syftar till att bevara skogar och att uppnå en hög grad av miljöskydd, inklusive kampen mot klimatförändringar och förlusten av biologisk mångfald.
(9)
De insatser som gjorts av de länder som ingått frivilliga Flegt-partnerskapsavtal med unionen och de principer som ingår i dessa avtal, framför allt när det gäller definitionen av lagligt producerat timmer, bör erkännas och länder bör i högre grad uppmuntras att ingå frivilliga Flegt-partnerskapsavtal. Det bör också beaktas att det enligt Flegt-licenssystemet endast är timmer som avverkats i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och trävaror som härrör från sådant timmer som exporteras till unionen. Därför bör timmer som använts i trävaror som finns förtecknade i bilagorna II och III till rådets förordning (EG) nr 2173/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av ett system med Flegt-licenser för import av timmer till Europeiska gemenskapen (4), med ursprung i partnerländer som finns förtecknade i bilaga I till den förordningen, anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att dessa trävaror uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter.
(10)
Hänsyn bör också tas till att konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) ålägger parterna i Cites att endast bevilja Cites-tillstånd för export, när en art som finns förtecknad i Cites har avverkats i enlighet med bland annat nationell lagstiftning i exportlandet. Därför bör timmer från arter som finns förtecknade i bilagorna A, B eller C till rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (5) anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att det uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter.
(11)
Eftersom användningen av återvunnet timmer och återvunna trävaror bör uppmuntras och inkluderingen av sådana varor i denna förordnings tillämpningsområde skulle innebära en oproportionerligt stor börda för verksamhetsutövare bör återvunnet timmer och trävaror som har avslutat sin livscykel och annars skulle ha bortskaffats som avfall undantas från denna förordnings tillämpningsområde.
(12)
Utsläppande för första gången på den inre marknaden av timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer bör förbjudas som en av åtgärderna i denna förordning. Med beaktande av komplexiteten hos den olagliga avverkningen, dess underliggande orsaker och konsekvenser bör särskilda åtgärder, såsom sådana som lägger fokus på verksamhetsutövarnas beteende, vidtas.
(13)
Enligt Flegt-handlingsplanen kan kommissionen och, när så är lämpligt, medlemsstaterna stödja och bedriva studier och forskning beträffande omfattningen och typen av olaglig avverkning i olika länder och offentliggöra sådan information samt främja praktisk handledning för verksamhetsutövare om tillämplig lagstiftning i timmerproducerande länder.
(14)
I brist på en internationellt erkänd definition bör lagstiftningen i det land där timret avverkas, inklusive förordningar och tillämpningen i det landet av internationella konventioner som landet har anslutit sig till, ligga till grund för definitionen av vad som utgör olaglig avverkning.
(15)
Många trävaror genomgår ett stort antal processer både innan de släpps ut på den inre marknaden första gången och därefter. För att undvika att det införs onödiga administrativa bördor bör systemet för tillbörlig aktsamhet enbart omfatta de verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden för första gången, medan en handlare i leveranskedjan bör vara skyldig att lämna grundläggande information om sin leverantör och köpare för att göra det möjligt att spåra timmer och trävaror.
(16)
Ett systematiskt tillvägagångssätt bör tillämpas och verksamhetsutövare som för första gången släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden bör vidta lämpliga åtgärder för att försäkra sig om att timmer från olaglig avverkning och trävaror som härrör från sådant timmer inte släpps ut på den inre marknaden. Verksamhetsutövare bör därför visa tillbörlig aktsamhet genom ett system av åtgärder och förfaranden för att minimera risken för att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på den inre marknaden.
(17)
Systemet för tillbörlig aktsamhet omfattar tre inslag, som ingår i riskhanteringen: tillgång till information, riskbedömning och reducering av den risk som fastställs. Systemet för tillbörlig aktsamhet bör ge tillgång till information om källorna och leverantörerna av timmer och trävaror som släpps ut på den inre marknaden för första gången samt till relevant information, till exempel om efterlevnaden av tillämplig lagstiftning, avverkningsland, trädart och kvantitet och, om tillämpligt, subnationell region och avverkningskoncession. Verksamhetsutövarna bör göra en riskbedömning på grundval av denna information. När en risk fastställs, bör verksamhetsutövarna reducera risken på ett sätt som står i proportion till den fastställda risken, i syfte att förhindra att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på den inre marknaden.
(18)
För att undvika onödiga administrativa bördor bör verksamhetsutövare som redan använder system eller förfaranden som uppfyller kraven i denna förordning inte åläggas att inrätta nya system.
(19)
För att erkänna god praxis inom skogsbrukssektorn, får certifiering eller andra system som används av tredje part och som omfattar kontroll om huruvida tillämplig lagstiftning uppfylls användas vid riskbedömningsförfarandet.
(20)
Timmersektorn har stor betydelse för unionens ekonomi. Verksamhetsutövarnas organisationer är viktiga aktörer inom sektorn, eftersom de företräder dess intressen i bred skala och interagerar med en mångfald olika aktörer. Dessa organisationer har också den expertis och kapacitet som krävs för att analysera relevant lagstiftning och underlätta medlemmarnas efterlevnad av den, men bör inte använda sin kompetens för att dominera marknaden. För att främja genomförandet av denna förordning och bidra till utveckling av god praxis är det lämpligt att erkänna organisationer som har utarbetat system för tillbörlig aktsamhet som uppfyller kraven i denna förordning. Erkännande och återkallande av erkännande av övervakningsorganisationer bör ske på ett rättvist och öppet sätt. En förteckning över sådana erkända organisationer bör offentliggöras, så att verksamhetsutövarna kan använda sig av dem.
(21)
De behöriga myndigheterna bör genomföra regelbundna kontroller av övervakningsorganisationer för att fastställa att de effektivt fullgör de skyldigheter som fastställs i denna förordning. De behöriga myndigheterna bör dessutom sträva efter att genomföra kontroller om de förfogar över relevant information, inklusive väl underbyggda farhågor från tredje part.
(22)
De behöriga myndigheterna bör övervaka att verksamhetsutövarna faktiskt fullgör de skyldigheter som fastställs i denna förordning. Därför bör de behöriga myndigheterna vid behov genomföra officiella kontroller i enlighet med en plan, som kan inbegripa kontroller i verksamhetsutövarnas lokaler och granskningar på fältet, och bör kunna ålägga verksamhetsutövarna att vidta korrigerande åtgärder. De behöriga myndigheterna bör dessutom sträva efter att genomföra kontroller om de förfogar över relevant information, inklusive väl underbyggda farhågor från tredje part.
(23)
De behöriga myndigheterna bör föra register över kontrollerna och relevant information bör göras tillgänglig i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation (6).
(24)
Eftersom den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln är internationell till sin art, bör de behöriga myndigheterna samarbeta med varandra och med de administrativa myndigheterna i tredjeländer och kommissionen.
(25)
För att göra det lättare för verksamhetsutövare som släpper ut timmer eller trävaror på den inre marknaden att uppfylla kraven i denna förordning, och med hänsyn till situationen för små och medelstora företag, får medlemsstaterna, vid behov med hjälp av kommissionen, förse verksamhetsutövarna med tekniskt stöd och annat stöd och underlätta informationsutbytet. Verksamhetsutövarna bör inte undantas från skyldigheten att visa tillbörlig aktsamhet på grund av detta stöd.
(26)
Handlare och övervakningsorganisationer bör avstå från åtgärder som kan äventyra att denna förordnings mål uppnås.
(27)
Medlemsstaterna bör se till att överträdelser av denna förordning, bl.a. av verksamhetsutövare, handlare och övervakningsorganisationer, beläggs med effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner. Nationella bestämmelser får föreskriva, efter det att effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner har införts för överträdelser av förbudet om att släppa ut timmer från olaglig avverkning och trävaror som härrör från sådant timmer på den inre marknaden, att timret och trävarorna inte nödvändigtvis bör förstöras utan i stället får bortskaffas för ändamål av allmänt intresse.
(28)
Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) när det gäller förfaranden för erkännande och återtagande av erkännande av övervakningsorganisationer, sådana ytterligare relevanta kriterier för riskbedömning som kan visa sig nödvändiga för att komplettera dem som redan föreskrivs i denna förordning samt den förteckning över timmer och trävaror som omfattas av denna förordning. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.
(29)
För att säkerställa enhetliga genomförandevillkor, bör kommissionen ges genomförandebefogenheter för att anta detaljerade regler om frekvens och beskaffenhet för de behöriga myndigheternas kontroller av övervakningsorganisationer och om systemet för tillbörlig aktsamhet, utom när det gäller ytterligare relevanta kriterier för riskbedömning. I enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget ska regler och allmänna principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter fastställas i förväg genom en förordning i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. I väntan på att denna nya förordning antas fortsätter rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (7) att tillämpas, med undantag för det föreskrivande förfarandet med kontroll, som inte är tillämpligt.
(30)
Verksamhetsutövare och behöriga myndigheter bör ges en rimlig frist för att förbereda sig för att uppfylla kraven i denna förordning.
(31)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att bekämpa olaglig avverkning och den därmed sammanhängande handeln, inte kan uppnås av medlemsstaterna enskilt och det därför, på grund av sin omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
Genom denna förordning fastställs skyldigheterna för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden för första gången, liksom skyldigheterna för handlare.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) timmer och trävaror: timmer och trävaror som anges i bilagan, med undantag för trävaror eller sådana beståndsdelar av trävaror som tillverkats av timmer eller trävaror som avslutat sin livscykel och annars skulle ha bortskaffats som avfall, i enlighet med artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall (8),
b) utsläppande på marknaden: leverans för första gången, oberoende av leveranssätt och försäljningsteknik, av timmer och trävaror på den inre marknaden för distribution eller användning i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller gratis. Det inbegriper också leverans genom distanskommunikation enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal (9). Leveranser på den inre marknaden av trävaror som härrör från timmer eller trävaror som redan har släppts på den inre marknaden ska inte utgöra ett ”utsläppande på marknaden”.
c) verksamhetsutövare: varje fysisk eller juridisk person som släpper ut timmer eller trävaror på marknaden,
d) handlare: varje fysisk eller juridisk person som i samband med kommersiell verksamhet säljer eller köper på den inre marknaden timmer eller trävaror som redan släppts ut på den inre marknaden,
e) avverkningsland: det land eller det territorium där timret eller det timmer som använts i trävarorna avverkades,
f) lagligt avverkat: avverkat i enlighet med den tillämpliga lagstiftningen i avverkningslandet,
g) olagligt avverkat: avverkat i strid med den tillämpliga lagstiftningen i avverkningslandet,
h) tillämplig lagstiftning: den gällande lagstiftningen i avverkningslandet i fråga om
rätt till avverkning av timmer inom lagliga i vederbörlig ordning offentliggjorda gränser,
betalning för avverkningsrätter och timmer, inklusive avgifter för avverkning av timmer,
avverkning av timmer, inklusive miljö- och skogslagstiftning inklusive skogsförvaltning och bevarande av den biologiska mångfalden som är direkt relaterade till avverkning av timmer.
tredje parters lagliga rättigheter avseende sådan användning och besittningsrätt som påverkas av avverkning av timmer, och
handel och tullar i den mån som skogsbrukssektorn berörs.
Artikel 3
Status för timmer och trävaror som omfattas av Flegt och Cites
Timmer som används i trävaror som förtecknas i bilagorna II och III till förordning (EG) nr 2173/2005 och som härrör från partnerländer som förtecknas i bilaga I till den förordningen samt är förenliga med den förordningen och dess tillämpningsföreskrifter ska anses vara lagligt avverkat enligt den här förordningen.
Timmer från arter som förtecknas i bilaga A, B eller C till förordning (EG) nr 338/97, och som uppfyller kraven i den förordningen och dess tillämpningsföreskrifter, ska anses vara lagligt avverkat enligt den här förordningen.
Artikel 4
Verksamhetsutövarnas skyldigheter
1. Det ska vara förbjudet att släppa ut timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer på marknaden.
2. Verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden ska visa tillbörlig aktsamhet. I detta syfte ska de tillämpa de förfaranden och åtgärder, nedan kallad ett system för tillbörlig aktsamhet, som anges i artikel 6.
3. Varje verksamhetsutövare ska upprätthålla och regelbundet utvärdera det system för tillbörlig aktsamhet som den använder, utom när verksamhetsutövaren använder ett system för tillbörlig aktsamhet som inrättats av en övervakningsorganisation enligt artikel 8. Befintliga övervakningssystem enligt nationell lagstiftning och eventuella frivilliga övervakningssystem som uppfyller kraven i denna förordning får användas som grund för systemet för tillbörlig aktsamhet.
Artikel 5
Spårbarhetskrav
Handlare ska utmed hela leveranskedjan kunna identifiera
a)
verksamhetsutövare eller handlare som har levererat timmer eller trävaror, och
b)
vid behov de handlare till vilka de har levererat timmer eller trävaror.
Handlare ska spara den information som avses i första stycket i minst fem år och på behöriga myndigheters begäran ge dem denna information.
Artikel 6
System för tillbörlig aktsamhet
1. Det system för tillbörlig aktsamhet som avses i artikel 4.2 ska omfatta följande:
a)
Åtgärder och förfaranden som ger tillgång till följande uppgifter om verksamhetsutövarens leveranser av timmer eller trävaror som har släppts ut på marknaden:
-
Beskrivning, inklusive handelsnamn och produkttyp samt vanligt namn på trädarten, och i tillämpliga fall fullständigt vetenskapligt namn.
-
Avverkningsland och i tillämpliga fall:
i)
subnationell region där timret avverkades,
ii)
avverkningskoncession,
-
Kvantitet (uttryckt i volym, vikt eller antal enheter).
-
Namn och adress på verksamhetsutövarens leverantör.
-
Namn och adress på den handlare till vilken timret och trävarorna har levererats.
-
Handlingar eller andra uppgifter som anger att timret och trävarorna överensstämmer med den tillämpliga lagstiftningen.
b)
Riskbedömningsförfaranden som gör det möjligt för verksamhetsutövaren att analysera och bedöma risken för att olagligt avverkat timmer eller trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden.
Dessa förfaranden ska beakta den information som anges i led a samt relevanta riskbedömningskriterier, inklusive
-
säkerställande av överensstämmelse med tillämplig lagstiftning, vilket kan innefatta certifiering eller andra av tredje part kontrollerade system som omfattar överensstämmelse med tillämplig lagstiftning,
-
allmän förekomst av olaglig avverkning av specifika trädarter,
-
allmän förekomst av olaglig avverkning eller praxis i det land och/eller den subnationella region där timret har avverkats, inbegripet hänsyn till förekomst av väpnade konflikter,
-
sanktioner som FN:s säkerhetsråd eller Europeiska unionens råd infört mot import och export av timmer,
-
komplexiteten i leveranskedjan för timmer och trävaror.
c)
Med undantag för fall när den risk som fastställs vid de riskbedömningsförfaranden som avses i led b är försumbar, riskreducerande förfaranden som består av en uppsättning åtgärder och förfaranden som är tillräckliga och rimliga för att effektivt minimera den risken och som kan omfatta krav på kompletterande information eller handlingar och/eller krav på kontroll av en tredje part.
2. Sådana detaljerade regler som är nödvändiga för att säkerställa enhetligt genomförande av punkt 1, utom när det gäller ytterligare relevanta riskbedömningskriterier enligt punkt 1 b andra meningen i denna artikel, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 18.2. Dessa regler ska antas senast den 3 juni 2012.
3. Med hänsyn till marknadsutvecklingen och den erfarenhet som görs vid genomförandet av denna förordning, särskilt sådan som identifieras genom det informationsutbyte som avses i artikel 13 och den rapportering som avses i artikel 20.3, får kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget beträffande sådana ytterligare riskbedömningskriterier som kan visa sig nödvändiga för att komplettera de kriterier som avses i punkt 1 b andra meningen i den här artikeln för att säkerställa ett effektivt system för tillbörlig aktsamhet.
Förfarandena i artiklarna 15, 16 och 17 ska tillämpas på de delegerade akter vilka avses i denna punkt.
Artikel 7
Behöriga myndigheter
1. Varje medlemsstat ska utse en eller flera behöriga myndigheter som ska ansvara för tillämpningen av denna förordning.
Medlemsstaterna ska meddela kommissionen de behöriga myndigheternas namn och adresser senast den 3 juni 2011. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om alla ändringar av de behöriga myndigheternas namn och adress.
2. Kommissionen ska offentliggöra en förteckning över de behöriga myndigheterna, inklusive på Internet. Förteckningen ska uppdateras regelbundet.
Artikel 8
Övervakningsorganisationer
1. En övervakningsorganisation ska:
a)
Upprätthålla och regelbundet utvärdera ett system för tillbörlig aktsamhet såsom framgår av artikel 6 och bevilja verksamhetsutövare rätt att använda det.
b)
Kontrollera att dessa verksamhetsutövare använder systemet för tillbörlig aktsamhet på korrekt sätt.
c)
Vidta lämpliga åtgärder om en verksamhetsutövare underlåter att använda systemet för tillbörlig aktsamhet på korrekt sätt, vilket inbegriper underrättelse till de behöriga myndigheterna vid grav eller upprepad försummelse från verksamhetsutövarens sida.
2. En organisation som uppfyller följande krav får ansöka om erkännande som övervakningsorganisation:
a)
Den är en juridisk person och är etablerad inom unionen.
b)
Den förfogar över lämplig expertis och har kapacitet att utföra de uppgifter som avses i punkt 1.
c)
Den ser till att inga intressekonflikter uppstår då den utför sina uppgifter.
3. Efter samråd med den eller de berörda medlemsstaterna ska kommissionen som övervakningsorganisation erkänna en sökande som uppfyller kraven i punkt 2.
Kommissionen ska överlämna beslutet om erkännande av en övervakningsorganisation till de behöriga myndigheterna i samtliga medlemsstater.
4. De behöriga myndigheterna ska regelbundet genomföra kontroller för att säkerställa att de övervakningsorganisationer som utövar sin verksamhet inom de behöriga myndigheternas jurisdiktion fortsätter att utföra de uppgifter som anges i punkt 1 och att uppfylla kraven i punkt 2. Kontrollerna får också genomföras när den behöriga myndigheten i medlemsstaten förfogar över relevant information, inklusive väl underbyggda farhågor från tredje part eller när den upptäcker brister i verksamhetsutövarnas genomförande av det system för tillbörlig aktsamhet som en övervakningsorganisation har inrättat. En rapport om kontrollerna ska göras tillgänglig i enlighet med direktiv 2003/4/EG.
5. Om en behörig myndighet fastställer att en övervakningsorganisation inte längre utför de uppgifter som anges i punkt 1 eller inte längre uppfyller kraven i punkt 2, ska den utan dröjsmål underrätta kommissionen.
6. Kommissionen ska återkalla ett erkännande av en övervakningsorganisation, särskilt på grundval av den information som avses i punkt 5, om den har fastställt att övervakningsorganisationen inte längre utför de uppgifter som anges i punkt 1 eller uppfyller kraven i punkt 2. Innan ett erkännande av en övervakningsorganisation återkallas ska kommissionen underrätta de berörda medlemsstaterna.
Kommissionen ska överlämna beslutet om återkallande av ett erkännande av en övervakningsorganisation till de behöriga myndigheterna i samtliga medlemsstater.
7. För att komplettera och om erfarenheten så kräver ändra förfarandereglerna för erkännande och återkallande av erkännande av övervakningsorganisationer, får kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget och se till att erkännande och återkallande av erkännande sker på ett rättvist och öppet sätt.
Förfarandena i artiklarna 15, 16 och 17 ska tillämpas på de delegerade akter vilka avses i denna punkt. Dessa akter ska antas senast den 3 mars 2012.
8. Detaljerade regler om frekvens och beskaffenhet för de kontroller som avses i punkt 4, vilka är nödvändiga för att säkerställa effektiv tillsyn av övervakningsorganisationer och ett enhetligt genomförande av den punkten, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 18.2. Dessa regler ska antas senast den 3 juni 2012.
Artikel 9
Förteckning över övervakningsorganisationer
Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över övervakningsorganisationer i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien, och på sin webbplats. Förteckningen ska uppdateras regelbundet.
Artikel 10
Kontroll av verksamhetsutövare
1. De behöriga myndigheterna ska utföra kontroller för att fastställa om verksamhetsutövarna uppfyller kraven i artiklarna 4 och 6.
2. De kontroller som avses i punkt 1 ska utföras i enlighet med en plan som regelbundet ses över enligt ett riskbaserat angreppssätt. Dessutom får kontroller utföras när en behörig myndighet förfogar över relevant information, inklusive sådan som utgår från väl underbyggda farhågor från tredje part, om verksamhetsutövarens efterlevnad av denna förordning.
3. De kontroller som avses i punkt 1 får innefatta bland annat följande:
a)
Undersökning av systemet för tillbörlig aktsamhet, inbegripet riskbedömning och riskreducerande förfaranden.
b)
Undersökning av handlingar och register som styrker att systemet för tillbörlig aktsamhet och förfarandena fungerar väl.
c)
Stickprov, inbegripet granskningar på fältet.
4. Verksamhetsutövarna ska erbjuda allt bistånd som är nödvändigt för att underlätta genomförandet av de kontroller som avses i punkt 1, framför allt tillträde till lokaler och uppvisande av handlingar eller register.
5. Om det till följd av de kontroller som avses i punkt 1 framkommer brister, får de behöriga myndigheterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19, utfärda ett föreläggande om korrigerande åtgärder som verksamhetsutövaren ska vidta. Beroende på den typ av brister som upptäcks får de behöriga myndigheterna dessutom omgående vidta tillfälliga åtgärder, vilka bland annat kan omfatta följande:
a)
Beslag av timmer och trävaror.
b)
Förbud att saluföra timmer och trävaror.
Artikel 11
Register över kontroller
1. De behöriga myndigheterna ska föra register såväl över de kontroller som avses i artikel 10.1, och därvid särskilt ange deras art och resultat, som över eventuella meddelanden om korrigerande åtgärder enligt artikel 10.5. Register över alla kontroller ska sparas i minst fem år.
2. De uppgifter som avses i punkt 1 ska göras tillgängliga i enlighet med direktiv 2003/4/EG.
Artikel 12
Samarbete
1. De behöriga myndigheterna ska samarbeta med varandra, med de administrativa myndigheterna i tredjeländer och med kommissionen för att säkerställa att denna förordning följs.
2. De behöriga myndigheterna ska utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater samt med kommissionen om allvarliga brister som upptäcks genom de kontroller som avses i artiklarna 8.4 och 10.1 och om de typer av sanktioner som åläggs i enlighet med artikel 19.
Artikel 13
Tekniskt stöd, vägledning samt informationsutbyte
1. Utan att det påverkar verksamhetsutövarnas skyldighet att visa tillbörlig aktsamhet enligt artikel 4.2 får medlemsstaterna, vid behov med bistånd av kommissionen, förse verksamhetsutövarna med tekniskt stöd och annat stöd samt vägledning, med beaktande av situationen för små och medelstora företag, i syfte att underlätta efterlevnaden av kraven i denna förordning, särskilt vad gäller tillämpningen av ett system för tillbörlig aktsamhet i enlighet med artikel 6.
2. Medlemsstaterna får, vid behov med bistånd av kommissionen, underlätta utbyte och spridning av relevant information om olaglig avverkning, framför allt för att hjälpa verksamhetsutövarna att bedöma risker i enlighet med artikel 6.1 b och i fråga om bästa praxis vad gäller genomförandet av denna förordning.
3. Biståndet ska ges på ett sådant sätt att de behöriga myndigheternas ansvar inte äventyras och deras frihet i samband med verkställandet av denna förordning bibehålls.
Artikel 14
Ändringar av bilagan
För att, å ena sidan, ta hänsyn till den erfarenhet som görs vid genomförandet av denna förordning, särskilt identifierad genom den rapportering som avses i artikel 20.3 och 20.4 och genom det informationsutbyte som avses i artikel 13, och, å andra sidan, till utvecklingen beträffande de tekniska egenskaperna, slutanvändarna och produktionsprocesserna för timret eller trävarorna, får kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget för komplettering av förteckningen över timmer och trävaror i bilagan. Dessa akter ska inte skapa en oproportionerlig börda för verksamhetsutövare.
Förfarandena i artiklarna 15, 16 och 17 ska tillämpas på de delegerade akter som avses i den här artikeln.
Artikel 15
Utövande av delegering
1. Befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 6.3, 8.7 och 14 ska ges till kommissionen för en period på sju år från den 2 december 2010. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast tre månader före utgången av en treårsperiod efter den dag då denna förordning börjar tillämpas. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 16.
2. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
3. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 16 och 17.
Artikel 16
Återkallande av delegering
1. Den delegering av befogenheter som avses i artiklarna 6.3, 8.7 och 14 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.
2. Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenheter ska återkallas ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen inom rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas samt de eventuella skälen till ett återkallande.
3. Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart, eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 17
Invändning mot delegerade akter
1. Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period av två månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med två månader.
2. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten ska akten offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i denna.
Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft före utgången av denna period om både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de har beslutat att inte invända.
3. Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. Den institution som invänt mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.
Artikel 18
Kommitté
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt) som inrättats enligt artikel 11 i förordning (EG) nr 2173/2005.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
Perioden som fastställs i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
Artikel 19
Sanktioner
1. Medlemsstaterna ska fastställa regler om de sanktioner som ska tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla åtgärder som krävs för att se till att de genomförs.
2. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande, och kan bland annat innefatta följande:
a)
Böter som står i proportion till miljöskadorna, värdet på timret eller trävarorna samt skatteförlusterna och den ekonomiska skada som följer av överträdelsen; dessa böter ska beräknas på ett sätt som säkerställer att de ansvariga faktiskt förlorar den vinst som härrör från de allvarliga överträdelser de begått, utan att det påverkar den lagliga rätten till yrkesutövande; vid upprepade allvarliga överträdelser ska böterna gradvis höjas.
b)
Beslag av det timmer och de trävaror som berörs.
c)
Omedelbart tillbakadragande av tillståndet att bedriva affärsverksamhet.
3. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen och utan dröjsmål anmäla alla ändringar som påverkar dem.
Artikel 20
Rapportering
1. Medlemsstaterna ska senast den 30 april vartannat år från den 3 mars 2013 lämna en rapport om tillämpningen av denna förordning under de föregående två åren.
2. På grundval av dessa rapporter ska kommissionen utarbeta en rapport, som ska lämnas till Europaparlamentet och rådet vartannat år. Kommissionen ska vid utarbetandet av denna rapport ta hänsyn till de framsteg som gjorts när det gäller att ingå och bedriva verksamhet enligt sådana frivilliga Flegt-partnerskapsavtal som följer av förordning (EG) nr 2173/2005 samt till deras bidrag för att minska förekomsten av timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer på den inre marknaden.
3. Senast den 3 december 2015 och därefter vart sjätte år ska kommissionen se över denna förordnings effektivitet och sätt att fungera på grundval av rapportering om och erfarenhet av tillämpningen av denna förordning, däribland att förhindra att timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på marknaden. Den ska i synnerhet beakta de administrativa konsekvenserna för små och medelstora företag och produktomfattning. Dessa rapporter kan vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.
4. Den första av de rapporter som avses i punkt 3 ska innehålla en utvärdering av unionens nuvarande ekonomiska situation och handelssituation för produkterna som förtecknas i kapitel 49 i Kombinerade nomenklaturen, med särskild hänsyn till de relevanta sektorernas konkurrenskraft för att överväga deras eventuella införande i den produktförteckning som återges i bilagan till denna förordning.
Den rapport som avses i första stycket ska också innehålla en bedömning av effektiviteten i förbudet mot att på marknaden släppa ut timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer enligt artikel 4.1, liksom av systemen för tillbörlig aktsamhet enligt artikel 6.
Artikel 21
Ikraftträdande och genomförande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 3 mars 2013. Artiklarna 6.2, 7.1, 8.7 och 8.8 ska dock tillämpas från och med den 2 december 2010.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 20 oktober 2010.