РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 670/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 юли 2012 година
за изменение на Решение № 1639/2006/ЕО за създаване на Рамкова програма за конкурентоспособност и иновации (2007-2013 г.) и на Регламент (ЕО) № 680/2007 за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 и член 173, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) се създава Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (РПКИ) с различни видове мерки за изпълнение, прилагани чрез специфични програми, сред които „Програмата за политическа подкрепа на информационните и комуникационните технологии (ИКТ)“, която осигурява подкрепа за засилване на вътрешния пазар за ИКТ продукти и услуги и за основани на ИКТ продукти и услуги, и цели стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ.
(2)
С Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят общите правила за отпускане на финансова помощ от Съюза в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи и също така се създава инструмент за поделяне на риска, наречен Инструмент за гарантиране на заеми за проекти по TEN-Транспорт („TEN-T“).
(3)
През следващото десетилетие, според оценки на Комисията, ще са нужни безпрецедентни като обем инвестиции в европейския транспорт, енергетика, информационни и комуникационните мрежи, за да се допринесе за постигането на целите на политиката на „Европа 2020“, най-вече целите в областта на климата и прехода към икономика с ниски емисии на въглерод и ефикасно използване на ресурсите, чрез разработване на интелигентни, усъвършенствани и изцяло свързани помежду си инфраструктури и насърчаване на доизграждането на вътрешния пазар.
(4)
Дълговото финансиране на капиталовия пазар не е непосредствено достъпно за инфраструктурни проекти в Съюза. Трудностите при осигуряване на достъп до дългосрочно частно или публично финансиране за инфраструктурни проекти не следва да водят до влошаване на ефективността на транспортната, телекомуникационна и енергийна система, нито до забавяне на разпространението на широколентовия достъп. Целесъобразно е този въпрос да бъде разгледан на равнището на Съюза поради фрагментацията на пазарите на облигации в Съюза, съчетана с неизвестността на търсенето, както и с размера и сложността на инфраструктурните проекти, които изискват продължителни срокове за подготовка.
(5)
Финансовите инструменти във вида, в който са установени от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5) могат, в определени случаи, да подобрят ефикасността на бюджетните разходи и да осигурят големи мултиплициращи ефекти по отношение на привличането на финансиране от частния сектор. Това важи в особена степен за трудния достъп до кредити, ограниченията в областта на публичните финанси и с оглед необходимостта от подкрепа за икономическото възстановяване на Европа.
(6)
В своята Резолюция от 8 юни 2011 г. относно Инвестиране в бъдещето: нова многогодишна финансова рамка (МФР) за конкурентоспособна, устойчива и приобщаваща Европа, Европейският парламент приветства инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, представляваща механизъм за поделяне на риска с ЕИБ, който предоставя подкрепа в определени граници от бюджета на Съюза, имаща за цел да засили ефекта от фондовете на Съюза и да привлече допълнителен интерес от частни инвеститори за участие в приоритетни проекти, които са в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“. В заключенията си от 12 юли 2011 г. относно Акта за единния пазар Съветът припомни, че финансовите инструменти трябва да бъдат оценявани по отношение на ефектите на лоста в сравнение със съществуващите инструменти, рисковете, които ще бъдат прибавени към баланса на държавните бюджети, и евентуалното отблъскване на частните институции. Съобщението на Комисията относно пилотния проект за инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и съответната оценка на въздействието, които се опират на обществено допитване, следва да бъдат разглеждани в този контекст.
(7)
Следва да бъде лансирана пилотна фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, чиято цел е да подпомогне финансирането на приоритетни проекти с ясна добавена стойност за ЕС и да улесни по-голямото участие от страна на частния сектор във финансирането на икономически изгодни проекти в областта на транспорта, енергията и сектора на ИКТ инфраструктурата чрез пазара за дългосрочен капитал. Инструментът ще бъде от полза за проекти със сходни финансови нужди и благодарение на взаимодействието между секторите следва да донесе по-големи ползи по отношение на въздействието върху пазара, административната ефективност и използването на ресурсите. Той следва да предостави на заинтересованите лица като инвеститори, публични органи, управители на инфраструктура, строителни дружества и оператори съгласуван инструмент, който да се ръководи от търсенето на пазара.
(8)
По време на пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ бюджетът на Съюза, заедно с финансиране от ЕИБ под формата на съвместен инструмент за поделяне на риска, ще бъде използван за облигации за проекти, издадени от дружествата за проектите. Посоченият инструмент се стреми да смекчи риска по обслужването на дълга на проекта и кредитния риск на притежателите на облигации до степен, при която участниците на капиталовия пазар като пенсионни фондове, застрахователни дружества и други заинтересовани лица да желаят да инвестират в по-голям обем облигации за инфраструктурни проекти, отколкото би било възможно без подкрепата на Съюза.
(9)
В светлината на дългогодишния опит на ЕИБ и като се има предвид, че банката е основната финансираща институция за инфраструктурни проекти, и е финансов орган на ЕС, създаден с Договора, Комисията следва да я привлече в осъществяването на тази пилотна фаза. Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекта следва да се определят чрез настоящия регламент. Подробният ред и условия, включително споделянето на риска, заплащането, мониторинга и контрола, следва да се определят в споразумение за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Това споразумение за сътрудничество следва да бъде одобрено от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
(10)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да бъде започната през сегашната финансова рамка и да се приложи без необосновано забавяне с цел да се установи дали и до каква степен такива финансови инструменти за поделяне на риска предлагат добавена стойност в областта на финансирането на инфраструктурата и за развитието на капиталов пазар за финансиране чрез дълг на инфраструктурни проекти.
(11)
Пилотната фаза следва да бъде финансирана, като се използва преразпределение от бюджетите за 2012 г. и 2013 г. от съществуващи транспортни, телекомуникационни и енергийни програми. За тази цел следва да е възможно до 200 милиона евро да бъдат преразпределени за инициативата от бюджета за TEN-T, до 20 милиона евро от бюджета на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации и до 10 милиона евро от бюджета за TEN-Енергия („TEN-Е“). Наличните бюджетни средства ограничават обхвата на инициативата и броя на проектите, които могат да бъдат подкрепени.
(12)
Бюджетните средства следва да бъдат поискани от ЕИБ въз основа на набор от проекти, които ЕИБ и Комисията считат, че са подходящи, в съответствие с дългосрочните цели на политиката на Съюза и има вероятност да бъдат реализирани. Всички подобни искания и съответни бюджетни кредити следва да се направят не по-късно от 31 декември 2013 г. Поради сложността на големите инфраструктурни проекти следва да е възможно самото одобрение от Управителния съвет на ЕИБ да се даде на по-късна дата, но не по-късно от 31 декември 2014 г.
(13)
Заявлението за помощ, подборът и изпълнението на всички проекти следва да се извършват съгласно правото на Съюза, по-специално по отношение на държавната помощ и следва да се стремят да избягват създаването или добавянето на пазарни нарушения.
(14)
В допълнение към изискванията за докладване по точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (6) Комисията следва с подкрепата от ЕИБ по време на пилотната фаза да докладва на Европейския парламент и на Съвета на всеки шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество и да внесе междинен доклад до Европейския парламент и до Съвета през втората половина на 2013 г. Цялостна независима оценка следва да бъде осъществена през 2015 г.
(15)
Като се основава на посочената цялостна независима оценка Комисията следва да оцени целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, както и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза.
(16)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да започне в подготовка за Механизма за свързване на Европа, предложен от Комисията. Не се засягат решенията, отнасящи се до многогодишната финансова рамка (МФР) след 2013 г., и тези, които се отнасят до евентуално повторно използване на обратните постъпления от финансови инструменти в контекста на преговорите по предложението за регламент на Европейския парламент и Съвета относно финансовите правила, приложими спрямо годишния бюджет на Съюза.
(17)
С оглед да се осъществи пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, Решение № 1639/2006/ЕО и Регламент (ЕО) № 680/2007 следва да бъдат съответно изменени.
(18)
За да бъдат ефективни предвидените в настоящия регламент мерки и с оглед ограничения срок на пилотната фаза, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Решение № 1639/2006/ЕО
Решение № 1639/2006/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 8 се добавя следният параграф:
„5а. Без да се засягат параграфи 1-5, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 31, параграф 2 инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Като се основава на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.
Посоченият в първа алинея междинен доклад включва списък от проекти, които са получили финансова помощ от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в член 31, параграфи 2а-2д, придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
2)
В член 26, параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ и широколентов достъп;“.
3)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Проектите, посочени в параграф 1, буква а), имат за цел насърчаването на иновацията, трансфера на технологии и разпространяването на нови технологии, които са готови за прилагане на пазара.
Съюзът може да предоставя безвъзмездна помощ в принос към бюджета на проектите.
Освен това по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. Съюзът може да предостави финансово участие на ЕИБ за провизиите и разпределянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ от нейни собствени ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„2а. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в трета алинея от параграф 2, представлява съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, занимава се с положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост. Инструментът избягва нарушаване на правилата на конкуренция, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите под формата на кредитно подобрение. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти:
а)
приема формата на дългов инструмент или гаранция, предоставена от ЕИБ, с подкрепата на принос от бюджета на Съюза, в полза на финансиране за проекти в областта на ИКТ и широколентовия достъп, като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор;
б)
смекчава риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите;
в)
използва се само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
2б. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
2в. Основните ред, условия и процедури за инструментите за поделяне на риска за облигации за проекти са установени в приложение IIIа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, неговият мониторинг и контрол, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
2г. През 2013 г. сума в размер до 20 милиона евро може да бъде използвана от бюджета, разпределен за изпълнение на политиката за ИКТ и широколентов достъп в съответствие с правилата, установени в приложение I, буква б). Предвид краткия срок на пилотната фаза, инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти може да използва повторно всички приходи, получени преди 31 декември 2013 г. за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата многогодишна финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.
2д. В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат каквито и да е други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, включително финансовите условия и позиционирането на всички облигации за проекта пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.“
4)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ IIIа
Ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 31, параграф 2в
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на реда и условията за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, предвидени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, така че да улесни емисията на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ИКТ:
2013 г.: до 20 милиона евро.
Искането за прехвърляне на суми над този размер се извършва до 31 декември 2012 г. и се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за основано на търсенето намаляване на сумите за 2013 г., за което се взема решение съгласно процедурата, посочена в член 46, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива доверителна сметка за финансовия принос на Съюза и за приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза.
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за РПКИ-ИКТ.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
Обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика.
2.
За покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Поделяне на риска и приходите
Схемата за поделяне на риска, произтичаща от буква г), се изразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла по проекта.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със съответните стандартни правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура по заявленията
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и да избере подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със своите стандартни правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Ангажимент за финансов принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се поема не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва до 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителната сметка, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетната линия РПКИ-ИКТ.
3.
Средствата, разпределени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се връщат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 31, параграф 2в.
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7).
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие с нейните собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.
Член 2
Изменения на Регламент (ЕО) № 680/2007
Регламент (ЕО) № 680/2007 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„14)
Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти означава съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, отнася се до положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор. Инструментът избягва нарушаване на конкуренцията, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти е под формата на кредитно подобрение на проекти от общ интерес, намалява риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите, и се използва само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
15)
„Кредитно подобрение“ означава подобряване на кредитното качество на дълга по проект посредством второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент от ЕИБ или на гаранция от ЕИБ или и двете, подкрепена от принос от бюджета на Съюза.“
2)
В член 4, първа алинея добавя се следното изречение:
„Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по член 6, параграф 1, буква ж) се подават до ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.“
3)
Член 6, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква г) се добавя следното изречение:
„През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 200 милиона евро може да бъде преразпределена за пилотната фаза на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в транспортния сектор.“;
б)
добавя се следната буква:
„ж)
по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. финансово участие на ЕИБ за провизии и заделянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ собствените ѝ ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти в областта на TEN-T и TEN-E. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с тези операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са установени в приложение Iа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, мониторинга и контрола, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие със съответните им процедури.
През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 210 милиона евро, от които до 200 милиона евро за транспортни проекти и до 10 милиона евро за енергийни проекти, може да бъде преразпределена за инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в съответствие с процедурата по член 15, параграф 2 съответно от бюджетните редове за инструмента за гарантиране на заеми по проекти TEN-T, посочен в приложение I, и съответно за TEN-E.
В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат някакви други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска, включително финансовите условия и позиционирането на всички издадени облигации пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвите и другите приходи, генерирани от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, получени преди 31 декември 2013 г., могат да бъдат използвани за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.“
4)
В член 16 се добавя следният параграф:
„2а) Без да се засягат параграфи 1 и 2, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 6, параграф 1, буква ж) инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и ЕИБ внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Въз основа на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.“
5)
В член 17, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Посоченият в член 16, параграф 2а междинен доклад съдържа списък от проекти, които са се възползвали от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в параграфи член 6, параграф 1, буква ж), придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
6)
Приложението е преномерирано приложение I, а думата „приложението“ в член 6, параграф 1, буква г) е съответно заменена с думата „приложение I“.
7)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ Ia
Основен ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 6, параграф 1, буква ж)
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на условията и реда за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, установени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, с цел улесняване на издаването на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ТЕN-Т:
-
2012 г.: до 100 милиона евро
-
2013 г.: до общия размер от 200 милиона евро
трябва да бъдат преразпределени от бюджета за TEN-T, определен за инструмента за гарантиране на заеми по проекти по TEN-T, посочен в приложение I, но останал неизразходван.
TEN-E:
2013 г.: до 10 милиона евро.
Искането за прехвърляне на сумата за 2012 г. се подава незабавно след подписването на споразумението за сътрудничество.
Искането за прехвърляне на плащанията в следващи години се подава до 31 декември от предходната година.
Във всички случаи заявлението за прехвърляне се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за база за намаляване на сумите, основаващо се на нуждите, за което се взема решение съгласно процедурата, изложена в член 15, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива две доверителни сметки (една за проектите в рамките на ТЕN-Т, другата за проектите в рамките на TEN-E), които съдържат финансовия принос на Съюза и приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза. Доверителната сметка за проектите по ТЕN-Т може да бъде обединена с доверителната сметка, открита за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, при условие че тази мярка не препятства качеството на мониторинг и докладване, предвидено в букви й) и к).
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за TEN-T или TEN-E.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика,
2.
за покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Споделяне на риска и приходите
Схемата за споделяне на риска, произтичаща от буква г), се отразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла.
Независимо от разпоредбите, които се прилагат за поделянето на риска за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, схемата за споделяне на риска за облигации за проекти се прилага също така за същия инструмент, включително за операциите от съществуващия ѝ портфейл.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със стандартните правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура за заявления
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и избира подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със стандартните си правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Последният транш от финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се предава не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва не по-късно от 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителните сметки, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетните редове за TEN-T и TEN-E.
3.
Средствата, определени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се изплащат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 6, параграф 1, буква ж).
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие със своите собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 юли 2012 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 670/2012
av den 11 juli 2012
om ändring av beslut nr 1639/2006/EG om att upprätta ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (2007-2013) och av förordning (EG) nr 680/2007 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området transeuropeiska nät på transportområdet och energiområdet
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 172 och 173.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1639/2006/EG (3) upprättas ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (CIP) med olika typer av genomförandeåtgärder inom specifika program, bland andra programmet till stöd för politiken för informations- och kommunikationsteknik (nedan kallat IKT-stödprogrammet), som stöder förstärkningen av den inre marknaden för IKT-produkter och IKT-tjänster och IKT-baserade produkter och tjänster samt vars mål är att stimulera innovation genom mer omfattande användning av och investering i IKT.
(2)
I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 680/2007 (4) fastställs allmänna regler för beviljandet av unionens finansiella stöd på området transeuropeiska nät på transportområdet och energiområdet. Genom förordningen inrättas även ett riskdelningsinstrument, dvs. instrumentet för lånegarantier till projekt inom det transeuropeiska transportnätet (nedan kallat TEN-T).
(3)
Enligt kommissionens beräkningar kommer större investeringar än någonsin att krävas i Europas transport-, energi-, informations- och kommunikationsnät under nästa årtionde för att bidra till att uppnå de politiska målen i Europa 2020-strategin - särskilt klimatmålen och övergången till en resurseffektiv ekonomi med låga koldioxidutsläpp - genom att utveckla intelligent, uppgraderad och helt sammankopplad infrastruktur. Dessa investeringar är också nödvändiga för att fullborda den inre marknaden.
(4)
Marknaden för lånekapitalfinansiering är inte tillräckligt tillgänglig för infrastrukturprojekt i unionen. Svårigheterna för infrastrukturprojekt att få tillgång till långsiktig privat eller offentlig finansiering bör inte leda till försämrade transport-, telekommunikations- och energisystem eller till en långsammare utbyggnad av bredbandsnätet. På grund av fragmenteringen av obligationsmarknaderna inom unionen - kombinerat med okänd efterfrågan och infrastrukturprojektens storlek och komplexitet, som kräver långa ledtider för projektförberedelserna - är det lämpligt att hantera denna fråga på unionsnivå.
(5)
Finansiella instrument som omfattas av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (5) kan i vissa fall förbättra effektiviteten i budgetutgifterna och uppnå starka multiplikatoreffekter när det gäller att locka till sig finansiering från den privata sektorn. Detta är särskilt relevant i tider när det är svårt att få tillgång till krediter, när de offentliga finanserna är ansträngda och med tanke på behovet av att stödja Europas ekonomiska återhämtning.
(6)
I sin resolution av den 8 juni 2011 med titeln ”Investering i framtiden: en ny flerårig budgetram för ett konkurrenskraftigt och hållbart Europa för alla” välkomnade Europaparlamentet Europa 2020-initiativet om projektobligationer, vilket är en riskdelningsmekanism där Europeiska investeringsbanken (EIB) ger stöd upp till en viss nivå från unionens budget. Denna mekanism har utformats för att förstärka unionsmedlen och ytterligare locka privata investerare att delta i prioriterade projekt som är förenliga med Europa 2020-målen. I sina slutsatser av den 12 juli 2011 om inremarknadsakten erinrade rådet om att finansiella instrument behöver utvärderas vad det gäller hävstångseffekter jämfört med de befintliga instrumenten, risker som skulle tillföras den offentliga sektorns balansräkningar och en eventuell utträngning av privata finansinstitut. Kommissionens meddelande om en pilotfas för Europa 2020-initiativet om projektobligationer och den åtföljande konsekvensanalysen, som grundas på resultaten av det offentliga samrådet, bör ses mot denna bakgrund.
(7)
Man bör inleda en pilotfas för Europa 2020-initiativet om projektobligationer, vilken har som mål att bidra till finansieringen av prioriterade projekt med ett tydligt EU-mervärde, och att underlätta och öka den privata sektorns deltagande i den långsiktiga kapitalmarknadsfinansieringen av ekonomiskt bärkraftiga projekt inom transport, energi och IKT-infrastruktur. Instrumentet kommer att gynna projekt med liknande finansieringsbehov och bör, tack vare synergier mellan sektorerna, ge större fördelar i form av marknadspåverkan, administrativ effektivitet och resursanvändning. Initiativet bör ge infrastrukturintressenter - såsom finansiärer, offentliga myndigheter, infrastrukturförvaltare, byggföretag och operatörer - ett enhetligt instrument och kommer att vara efterfrågestyrt.
(8)
Under pilotfasen för Europa 2020-initiativet om projektobligationer ska unionens budget användas tillsammans med finansiering från EIB, i form av ett gemensamt riskdelningsinstrument för projektobligationer som utfärdats av projektföretag. Det instrumentet syftar till att minska skuldtjänstsrisken för projekten och kreditrisken för obligationsinnehavarna i en sådan utsträckning att aktörerna på kapitalmarknaderna - såsom pensionsfonder, försäkringsbolag och andra berörda parter - är villiga att investera i fler infrastrukturrelaterade projektobligationer än vad som skulle vara möjligt utan unionsstöd.
(9)
Mot bakgrund av EIB:s mångåriga sakkunskap och med tanke på att EIB är den institution som finansierar flest infrastrukturprojekt och dessutom är EU:s finansiella organ enligt fördraget, bör kommissionen göra EIB delaktigt i genomförandet av pilotfasen. Huvudvillkor, övriga villkor och förfaranden för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer bör fastställas genom denna förordning. Närmare villkor och bestämmelser - bland annat när det gäller riskdelning, ersättning, övervakning och kontroll - bör fastställas i ett samarbetsavtal mellan kommissionen och EIB. Detta samarbetsavtal bör godkännas av kommissionen och EIB i enlighet med deras respektive förfaranden.
(10)
Pilotfasen för Europa 2020-initiativet om projektobligationer bör inledas så snart som möjligt under den nuvarande budgetramen och genomföras utan dröjsmål i syfte att fastställa huruvida och i vilken omfattning sådana finansiella riskdelningsinstrument kan tillföra ett mervärde när det gäller infrastrukturfinansiering och utvecklingen av kapitalmarknadens finansiering av infrastrukturprojekt.
(11)
Pilotfasen bör finansieras genom återanvändning av medel från budgetarna för åren 2012 och 2013, och tas från befintliga transport-, energi- och telekommunikationsprogram. I detta syfte bör det vara möjligt att för detta initiativ omfördela högst 200 miljoner EUR från TEN-T-budgeten, högst 20 miljoner EUR från budgeten för ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (CIP) och högst 10 miljoner EUR från TEN-Energi-budgeten (nedan kallad TEN-E). De tillgängliga budgetmedlen begränsar både initiativets omfattning och antalet projekt som kan stödjas.
(12)
Budgetmedlen bör begäras av EIB på grundval av ett urval projekt som EIB och kommissionen anser vara passande, i linje med unionens långsiktiga politiska mål och vilka sannolikt kommer att förverkligas. Alla ansökningar bör inlämnas och motsvarande budgetåtaganden bör göras senast den 31 december 2013. Storskaliga infrastrukturprojekt är komplexa och det faktiska godkännandet av ett projekt av EIB:s styrelse bör därför kunna ske vid ett senare datum, dock senast den 31 december 2014.
(13)
Stödansökningar samt urval och genomförande av alla projekt bör omfattas av unionslagstiftningen, särskilt bestämmelserna om statligt stöd, och motverka att nya snedvridningar av marknaden skapas eller att befintliga snedvridningar ökar.
(14)
Förutom rapporteringskraven i punkt 49 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning (6) bör kommissionen, med stöd av EIB, var sjätte månad under pilotfasen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet efter undertecknandet av samarbetsavtalet och lägga fram en interimsrapport för Europaparlamentet och rådet under det andra halvåret 2013. En oberoende fullständig utvärdering bör genomföras 2015.
(15)
På grundval av den oberoende fullständiga utvärderingen bör kommissionen bedöma huruvida Europa 2020-initiativet om projektobligationer är relevant och i vad mån det förmår öka volymen av investeringar i prioriterade projekt och effektivisera unionens utgifter.
(16)
Pilotfasen för Europa 2020-initiativet om projektobligationer bör inledas som en förberedelse för den av kommissionen föreslagna fonden för ett sammankopplat Europa. Denna pilotfas påverkar inte några beslut om unionens fleråriga budgetram efter 2013 och om eventuell återanvändning av återflöden från finansiella instrument i samband med förhandlingarna om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om finansiella bestämmelser för unionens årliga budget.
(17)
För att genomföra pilotfasen för Europa 2020-initiativet om projektobligationer bör beslut nr 1639/2006/EG och förordning (EG) nr 680/2007 ändras i enlighet med detta.
(18)
För att de åtgärder som fastställs i denna förordning ska vara effektiva, med tanke på pilotfasens begränsade varaktighet, bör förordningen träda i kraft dagen efter det att den offentliggörs.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar av beslut nr 1639/2006/EG
Beslut nr 1639/2006/EG ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 8 ska följande punkt läggas till:
”5a. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1-5 ska kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB), för projekt som genomförs inom ramen för det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i artikel 31.2, lägga fram en interimsrapport till Europaparlamentet och rådet under det andra halvåret 2013. En oberoende fullständig utvärdering ska genomföras 2015.
På grundval av den utvärderingen ska kommissionen bedöma huruvida Europa 2020-initiativet om projektobligationer är relevant och i vad mån det förmår öka volymen av investeringar i prioriterade projekt och effektivisera unionens utgifter. Mot bakgrund av den bedömningen ska kommissionen, med beaktande av alla alternativ, överväga att föreslå lämpliga regeländringar, även lagstiftningsändringar, särskilt om den prognostiserade marknadsuppgången inte är tillfredsställande eller om alternativa källor för långsiktig finansiering blir tillgängliga i tillräcklig omfattning.
Den interimsrapport som avses i första stycket ska bland annat omfatta en förteckning över projekt som har dragit nytta av det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i artikel 31.2a-31.2e, med information om villkoren för de utfärdade obligationerna och typerna av aktuella och potentiella framtida investerare.”
2.
Artikel 26.2 b ska ersättas med följande:
”b)
Stimulans av innovation genom mer omfattande användning av, och investering i, IKT och bredband.”
3.
Artikel 31 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. De projekt som avses i punkt 1 a ska vara inriktade på att främja innovation, tekniköverföring och spridning av ny teknik som är mogen att introduceras på marknaden.
Unionen kan bevilja bidrag till budgeten för dessa projekt.
Unionen kan, som ett alternativ, under en pilotfas 2012 och 2013 göra ett finansiellt bidrag till EIB för anskaffande och kapitalallokering för skuldinstrument eller garantier som ska utfärdas av EIB och tas från EIB:s egna medel enligt riskdelningsinstrumentet för projektobligationer.”
b)
Följande punkter ska införas:
”2a. Det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i tredje stycket i punkt 2 är ett gemensamt kommissions- och EIB-instrument som ger ett mervärde i form av en unionsinsats inriktad på suboptimala investeringssituationer, när projekt inte får tillräcklig finansiering genom marknaden, och som medför additionalitet. Instrumentet motverkar konkurrenssnedvridningar, syftar till att säkerställa en multiplikatoreffekt och samordnar intressen i form av en kreditförstärkning. Riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska
a)
ha formen av ett skuldinstrument eller en garanti som har beviljats av EIB med stöd av ett bidrag från unionens budget för finansiering av projekt på IKT- och bredbandsområdet och ska komplettera eller locka till sig finansiering från medlemsstaterna eller den privata sektorn,
b)
minska skuldtjänstrisken för projekt och kreditrisken för obligationsinnehavare,
c)
endast användas för projekt vars ekonomiska bärkraft grundas på projektinkomster.
2b. Unionens exponering för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive förvaltningsavgifter och andra bidragsberättigande kostnader, ska i inget fall överskrida unionens bidrag till riskdelningsinstrumentet för projektobligationer eller sträcka sig längre än löptiden för portföljen av underliggande kreditförstärkningsmöjligheter. Det ska inte föreligga någon ytterligare betalningsskyldighet för unionens allmänna budget. Den kvarstående risk som är förbunden med projektobligationer ska alltid bäras av EIB.
2c. Huvudvillkor, övriga villkor och förfaranden för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer fastställs i bilaga IIIa. De närmare villkoren och övriga villkor för genomförandet av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive riskdelning, ersättning, övervakning och kontroll, ska fastställas i ett samarbetsavtal mellan kommissionen och EIB. Detta samarbetsavtal ska godkännas av kommissionen och EIB i enlighet med deras respektive förfaranden.
2d. År 2013 får ett belopp på högst 20 miljoner EUR användas från den budget som anslagits för uppnåendet av de politiska målen på IKT- och bredbandsområdet i enlighet med den regel som anges i led b i bilaga I. Med tanke på pilotfasens begränsade varaktighet får riskdelningsinstrumentet för projektobligationer återanvända eventuella intäkter som mottagits före den 31 december 2013 för nya skuldinstrument och garantier inom samma riskdelningsfacilitet och för projekt som uppfyller samma stödkriterier, i syfte att maximera volymen av de investeringar som uppbär stöd. Om riskdelningsinstrumentet för projektobligationer inte förlängs i nästa fleråriga budgetram ska alla tillgodohavanden återföras till inkomstsidan i unionens allmänna budget.
2e. Förutom rapporteringskraven i punkt 49 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning, och utan att det påverkar tillämpningen av andra lagfästa rapporteringskrav, ska kommissionen var sjätte månad under pilotfasen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om resultatet avseende riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive de finansiella villkoren och placeringen av eventuella utfärdade projektobligationer.”
4.
Följande bilaga ska läggas till:
”BILAGA IIIa
Huvudvillkor, övriga villkor och förfaranden för det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i artikel 31.2c
EIB ska vara en riskdelningspartner och ska för unionens räkning förvalta unionens bidrag till riskdelningsinstrumentet för projektobligationer. Närmare villkor och övriga villkor för genomförandet av detta instrument, inbegripet övervakning och kontroll av detta, ska fastställas i ett samarbetsavtal mellan kommissionen och EIB med beaktande av de bestämmelser som fastställs i denna bilaga.
a) EIB-faciliteten
1.
Riskdelningsinstrumentet för projektobligationer kommer, för varje bidragsberättigat projekt, att vara utformat som en underordnad facilitet i form av ett skuldinstrument eller en betingad (garanti)facilitet eller både och, i syfte att underlätta utfärdandet av en projektobligation.
2.
Om EIB är eller blir kreditgivare till ett projekt, ska EIB:s rättigheter i enlighet med riskdelningsinstrumentet för projektobligationer prioriteras lägre än skuldbetalning till den tidigare kreditfaciliteten och högre än finansiering med eget kapital och därtill hörande typer av finansiering med eget kapital.
3.
Faciliteten får inte utgöra mer än 20 procent av det totala beloppet av de emitterade prioriterade skuldförbindelserna.
b) Budget
IKT:
2013: högst 20 miljoner EUR.
Begäran om utbetalning av de ovannämnda beloppen ska utfärdas senast den 31 december 2012 och ska åtföljas av en prognos över behovet av unionens planerade bidrag.
Om så krävs kan denna prognos tjäna som underlag för en minskning, på begäran, av 2013 års belopp, som det ska beslutas om i enlighet med förfarandet i artikel 46.2.
c) Förvaltningskonto
1.
EIB ska upprätta ett förvaltningskonto som ska inbegripa unionens bidrag och de intäkter som unionens bidrag ger upphov till.
2.
Ränteintäkterna från förvaltningskonton och andra inkomster från unionens bidrag, t.ex. garantiavgifter, ränta och riskmarginaler på belopp som utbetalats av EIB, ska med tanke på pilotfasens begränsade varaktighet läggas till förvaltningskontots tillgångar. Kommissionen kan dock i enlighet med förfarandet i artikel 46.2 besluta att de ska återbetalas till budgetposten för ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (CIP) och IKT.
d) Användning av unionens bidrag
Unionens bidrag ska av EIB användas till att
1.
göra avsättningar för förstaförlustrisken för de underordnade faciliteterna i den bidragsberättigade projektportföljen, i överensstämmelse med de relevanta EIB-bestämmelserna och med en riskbedömning som EIB genomfört inom ramen för sin tillämpliga politik,
2.
täcka eventuella icke projektrelaterade bidragsberättigande kostnader som rör upprättande och förvaltning av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive utvärderingen av detsamma.
e) Risk- och inkomstdelning
Det riskdelningsschema som följer av punkt d ska återspeglas i en lämplig delning mellan unionen och EIB av den riskersättning som EIB kräver av sin motpart i samband med varje facilitet som ingår i projektportföljen.
f) Prissättning
Prissättningen för projektobligationsfaciliteterna baseras på riskersättningen i överensstämmelse med EIB:s relevanta standardregler och kriterier.
g) Ansökningsförfarande
Ansökningar om risktäckning inom ramen för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska sändas till EIB i enlighet med EIB:s normala ansökningsförfarande.
h) Godkännandeförfarande
EIB ska tillämpa vederbörlig ekonomisk, teknisk och rättslig omsorg när det gäller risken och ska besluta om användningen av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer och välja lämplig typ av underordnad facilitet i enlighet med sina standardregler och kriterier, särskilt EIB:s riktlinjer för kreditrisker och EIB:s urvalskriterier inom det sociala området, miljöområdet och klimatområdet.
i) Varaktighet
1.
Unionens bidrag till riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska anslås senast den 31 december 2013. Det faktiska godkännandet av projektobligationsfaciliteterna av EIB:s styrelse ska vara avslutat senast den 31 december 2014.
2.
Om riskdelningsinstrumentet för projektobligationer avskaffas under den innevarande fleråriga budgetramen ska alla eventuella kvarstående belopp på förvaltningskontot, med undantag av medel som redan anslagits och medel som behövs för att täcka andra bidragsberättigande kostnader och utgifter, återbetalas till budgetposten för ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (CIP) och IKT.
3.
De medel som tilldelas riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska betalas tillbaka till det relevanta förvaltningskontot efter hand som faciliteterna löper ut eller återbetalas, förutsatt att risktäckningen förblir tillräckligt hög.
j) Rapportering
Kommissionen och EIB ska komma överens om formerna för årlig rapportering om genomförandet av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer.
Dessutom ska kommissionen var sjätte månad, med stöd av EIB, rapportera om genomförandet till Europaparlamentet och rådet, med början sex månader efter undertecknandet av det samarbetsavtal som avses i artikel 31.2c.
k) Övervakning, kontroll och utvärdering
Kommissionen ska övervaka genomförandet av instrumentet, bland annat genom kontroller på plats där så är lämpligt, och ska genomföra granskning och kontroll i överensstämmelse med rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (7).
EIB ska förvalta underordnade faciliteter i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, inklusive lämpliga gransknings-, kontroll- och övervakningsåtgärder. Dessutom ska EIB:s styrelse, där kommissionen och medlemsstaterna är företrädda, godkänna varje underordnad facilitet och övervaka att EIB förvaltas i enlighet med sin stadga och med de allmänna riktlinjer som fastställts av bankens råd.
Kommissionen och EIB ska, under det andra halvåret 2013, för Europaparlamentet och rådet lägga fram en interimsrapport om pilotfasen för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, i syfte att optimera utformningen av det instrumentet.
En oberoende fullständig utvärdering ska genomföras 2015 efter det att de sista projektobligationsåtgärderna har godkänts. Denna utvärdering ska bland annat omfatta instrumentets mervärde, additionalitet jämfört med andra instrument i unionen eller medlemsstaterna och annan eventuell långsiktig finansiering, den uppnådda multiplikatoreffekten, en bedömning av de inblandade riskerna samt uppkomst eller korrigering av eventuella snedvridande effekter. Utvärderingen ska också omfatta effekterna för projektens ekonomiska bärkraft, volym, villkor och kostnader för obligationsemitteringar, effekterna för obligationsmarknaderna i allmänhet samt kontroll av kreditgivar- och upphandlingsaspekter. Utvärderingen ska också, om möjligt, innehålla en kostnadsjämförelse med alternativa projektfinansieringsmedel, inklusive banklån. Under pilotfasen ska varje utvalt projekt bedömas.
Artikel 2
Ändringar av förordning (EG) nr 680/2007
Förordning (EG) nr 680/2007 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 2 ska följande punkter läggas till:
”14.
riskdelningsinstrument för projektobligationer: ett gemensamt kommissions- och EIB-instrument som ger ett mervärde i form av en unionsinsats inriktad på suboptimala investeringssituationer, när projekt inte får tillräcklig finansiering genom marknaden, och som medför additionalitet genom att komplettera eller locka till sig finansiering från medlemsstaterna eller den privata sektorn. Instrumentet motverkar konkurrenssnedvridningar, syftar till att säkerställa en multiplikatoreffekt och samordnar intresse. Riskdelningsinstrumentet för projektobligationer är utformat som en kreditförstärkning för projekt av gemensamt intresse, det minskar skuldtjänstrisken för projekten och kreditrisken för obligationsinnehavarna och används endast för projekt vars ekonomiska bärkraft grundas på projektinkomster.
15.
kreditförstärkning: förbättring av projektskuldens kreditkvalitet genom en underordnad facilitet i form av ett skuldinstrument eller en garanti från EIB, eller både och, med stöd av ett bidrag från unionens budget.”
2.
I artikel 4 första stycket ska följande mening läggas till:
”Ansökan om risktäckning enligt riskdelningsinstrument för projektobligationer i artikel 6.1 g ska sändas till EIB i enlighet med EIB:s normala ansökningsförfarande.”
3.
Artikel 6.1 ska ändras på följande sätt:
a)
I led d ska följande mening läggas till:
”Under 2012 och 2013 får ett belopp på högst 200 miljoner EUR återanvändas för pilotfasen för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer inom transportsektorn.”
b)
Följande led ska läggas till:
”g)
Finansiellt bidrag för reserver och kapitaltilldelning gällande de skuldinstrument eller garantier som ska utfärdas av EIB ur dess egna medel inom ramen för pilotfasen för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer på området för TEN-T och TEN-E under åren 2012 och 2013. Unionens riskexponering när det gäller riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive förvaltningsarvoden och andra stödberättigande kostnader, ska i inget fall överskrida det belopp som utgör unionens bidrag till riskdelningsinstrumentet för projektobligationer eller sträcka sig längre än löptiden för portföljen av underliggande kreditförstärkningsfaciliteter. Det ska inte föreligga någon ytterligare betalningsskyldighet för unionens allmänna budget. Den kvarstående risk som är förbunden med dessa projektobligationsoperationer ska alltid bäras av EIB.
Huvudvillkor, övriga villkor och förfaranden för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer fastställs i bilaga Ia. De närmare villkoren och övriga villkor för genomförandet av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive riskdelning, ersättning, övervakning och kontroll, ska fastställas i ett samarbetsavtal mellan kommissionen och EIB. Detta samarbetsavtal ska godkännas av kommissionen och EIB i enlighet med deras respektive förfaranden.
Under åren 2012 och 2013 får ett belopp på högst 210 miljoner EUR, av vilket högst 200 miljoner EUR får anslås för transportprojekt och högst 10 miljoner EUR får anslås för energiprojekt, omfördelas för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer i enlighet med det förfarande som avses i artikel 15.2 från budgetposterna för instrumentet för lånegaranti för TEN-T projekt, som avses i Bilaga I, respektive för TEN-E.
Förutom rapporteringskraven i punkt 49 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning, och utan att det påverkar tillämpningen av några andra lagfästa rapporteringskrav, ska kommissionen var sjätte månad under pilotfasen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om resultatet avseende riskdelningsinstrumentet, inklusive de finansiella villkoren och placeringen av eventuella utfärdade projektobligationer.
Med tanke på pilotfasens begränsade varaktighet kan ränta och andra inkomster som genereras av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer och som erhålls före den 31 december 2013 återanvändas för nya skuldinstrument och garantier inom samma riskdelningsfacilitet och för projekt som uppfyller samma stödkriterier, i syfte att maximera volymen av de investeringar som uppbär stöd. Om riskdelningsinstrumentet för projektobligationer inte förlängs i nästa finansieringsram ska alla tillgodohavanden återföras till inkomstsidan i unionens allmänna budget.”
4.
I artikel 16 ska följande punkt läggas till:
”2a. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska kommissionen och EIB, för projekt som genomförs enligt det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i artikel 6.1 g, lägga fram en interimsrapport till Europaparlamentet och rådet under det andra halvåret 2013. En oberoende fullständig utvärdering ska genomföras 2015.
På grundval av den utvärderingen ska kommissionen bedöma om Europa 2020-initiativet om projektobligationer är relevant och i vad mån det förmår öka volymen av investeringar i prioriterade projekt och effektivisera unionens utgifter. Mot bakgrund av den utvärderingen ska kommissionen, med beaktande av alla alternativ, överväga att föreslå lämpliga regeländringar, även lagstiftningsändringar, särskilt om den prognostiserade marknadsuppgången inte är tillfredsställande eller om alternativa källor för långsiktig finansiering blir tillgängliga i tillräcklig omfattning.”
5.
I artikel 17.1 ska följande stycke läggas till:
”Den interimsrapport som avses i artikel 16.2a ska även omfatta en förteckning över projekt som har dragit fördel av det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i artikel 6.1 g, med information om villkoren för de utfärdade obligationerna och typerna av aktuella och potentiella framtida investerare.”
6.
Bilagan omnumreras till bilaga I och ordet ”bilaga” i artikel 6.1 d ersätts följaktligen med ”bilaga I”.
7.
Följande bilaga ska läggas till:
”BILAGA Ia
Huvudvillkor, övriga villkor och förfaranden för det riskdelningsinstrument för projektobligationer som avses i artikel 6.1 g
EIB ska vara en riskdelningspartner och ska för unionens räkning förvalta unionens bidrag till riskdelningsinstrumentet för projektobligationer. Närmare detaljer och villkor för genomförandet av detta instrument, inbegripet övervakning och kontroll, ska fastställas i ett samarbetsavtal mellan kommissionen och EIB med beaktande av de bestämmelser som fastställs i denna bilaga.
a) EIB-faciliteten
1.
Riskdelningsinstrumentet för projektobligationer kommer för varje stödberättigat projekt att vara utformat som en underordnad facilitet i form av ett skuldinstrument eller en betingad (garanti)facilitet eller både och, i syfte att underlätta utfärdandet av en projektobligation.
2.
Om EIB är eller blir kreditgivare till ett projekt, ska EIB:s rättigheter i enlighet med riskdelningsinstrumentet för projektobligationer prioriteras lägre än skuldbetalning till den tidigare kreditfaciliteten och högre än finansiering med eget kapital och därtill hörande typer av finansiering med eget kapital.
3.
Faciliteten får inte utgöra mer än 20 procent av det totala beloppet av de emitterade prioriterade skuldförbindelserna.
b) Budget
TEN-T:
-
2012: Högst 100 miljoner EUR
-
2013: Högst ett kumulerat belopp på 200 miljoner EUR
ska omfördelas från den del av TEN-T-budgeten som avsatts för instrumentet för lånegaranti för TEN-T-projekt som avses i bilaga I men som inte använts.
TEN-E:
2013: Högst 10 miljoner EUR.
Begäran om utbetalning av beloppet för 2012 ska utfärdas utan onödigt dröjsmål efter samarbetsavtalets undertecknande.
Begäran om utbetalning av medel under påföljande år ska utfärdas senast den 31 december under föregående år.
Begäran om utbetalning ska alltid åtföljas av en prognos över behovet av unionens planerade bidrag.
Om så krävs kan denna prognos tjäna som underlag för en minskning, på begäran, av de belopp som det ska beslutas om i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.
c) Förvaltningskonto
1.
EIB ska upprätta två förvaltningskonton (ett för projekt inom TEN-T, och ett annat för projekt inom TEN-E) med unionens bidrag och de intäkter som unionens bidrag ger upphov till. Förvaltningskontot för TEN-T kan slås ihop med det förvaltningskonto som upprättats för instrumentet för lånegaranti för TEN-T-projekt, som avses i bilaga I, förutsatt att en sådan åtgärd inte undergräver kvaliteten på den rapportering och övervakning som fastställs i leden j och k.
2.
Ränteintäkterna från förvaltningskonton och andra inkomster från unionens bidrag, såsom garantiavgifter, ränta och riskmarginaler på belopp som utbetalats av EIB, ska med tanke på pilotfasens begränsade varaktighet läggas till förvaltningskontots tillgångar. Kommissionen kan dock i enlighet med förfarandet i artikel 15.2 besluta att de ska återbetalas till budgetposterna för TEN-T eller TEN-E.
d) Användning av unionens bidrag
Unionens bidrag ska av EIB användas till att
1.
göra avsättningar för förstaförlustrisken för de underordnade faciliteterna i den stödberättigade projektportföljen, i överensstämmelse med de relevanta EIB-bestämmelserna och med en riskbedömning som EIB genomfört inom ramen för sin tillämpliga politik,
2.
täcka eventuella icke projektrelaterade stödberättigande kostnader som rör upprättande och förvaltning av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, inklusive utvärderingen av detsamma.
e) Risk- och inkomstdelning
Det riskdelningsschema som följer av led d ska återspeglas i en lämplig delning mellan unionen och EIB av den riskersättning som EIB kräver av sin motpart i samband med varje facilitet som ingår i portföljen.
Trots vad som sägs i bestämmelserna om riskdelning för instrumentet för lånegaranti för TEN-T-projekt som avses i bilaga I, ska riskdelningsschemat för projektobligationer också tillämpas på det instrumentet, inklusive verksamheterna för dess befintliga portfölj.
f) Prissättning
Prissättningen för projektobligationsfaciliteter baseras på riskersättningen i överensstämmelse med EIB:s relevanta standardregler och kriterier.
g) Ansökningsförfarande
Ansökningar om risktäckning enligt riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska sändas till EIB i enlighet med EIB:s normala ansökningsförfarande.
h) Godkännandeförfarande
EIB ska tillämpa vederbörlig ekonomisk, teknisk och rättslig omsorg när det gäller risken och ska besluta om användning av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer och välja lämplig typ av underordnad facilitet i enlighet med sina standardregler och kriterier, särskilt EIB:s riktlinjer för kreditrisker och EIB:s urvalskriterier inom det sociala området, miljöområdet och klimatområdet.
i) Varaktighet
1.
Den sista delbetalningen av unionens bidrag till riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska göras senast den 31 december 2013. EIB:s styrelses faktiska godkännande av projektobligationsfaciliteterna ska vara avslutat senast den 31 december 2014.
2.
Om riskdelningsinstrumentet för projektobligationer avskaffas under den innevarande fleråriga budgetramen ska alla eventuella kvarstående belopp på förvaltningskontona, med undantag av medel som redan anslagits och medel som behövs för att täcka andra stödberättigande kostnader och utgifter, återbetalas till budgetposterna för TEN-T och TEN-E.
3.
De medel som tilldelas riskdelningsinstrumentet för projektobligationer ska betalas tillbaka till det relevanta förvaltningskontot efter hand som faciliteterna löper ut eller återbetalas, förutsatt att risktäckningen förblir tillräckligt hög.
j) Rapportering
Kommissionen och EIB ska komma överens om formerna för årlig rapportering om genomförandet av riskdelningsinstrumentet för projektobligationer.
Dessutom ska kommissionen var sjätte månad, med stöd av EIB, rapportera om genomförandet till Europaparlamentet och rådet, med början sex månader efter undertecknandet av det samarbetsavtal som avses i artikel 6.1 g.
k) Övervakning, kontroll och utvärdering
Kommissionen ska övervaka genomförandet av instrumentet, bland annat genom kontroller på plats där så är lämpligt, och ska genomföra granskning och kontroll i överensstämmelse med förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
EIB ska förvalta underordnade faciliteter i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, inklusive lämpliga gransknings-, kontroll- och övervakningsåtgärder. Dessutom ska EIB:s styrelse, där kommissionen och medlemsstaterna är företrädda, godkänna varje underordnad facilitet och övervaka att EIB förvaltas i enlighet med sin stadga och med de allmänna riktlinjer som fastställts av bankens råd.
Kommissionen och EIB ska, under det andra halvåret 2013, för Europaparlamentet och rådet lägga fram en interimsrapport om pilotfasen för riskdelningsinstrumentet för projektobligationer, i syfte att optimera utformningen av detta instrument.
En oberoende fullständig utvärdering ska genomföras 2015 efter det att de sista projektobligationsåtgärderna har godkänts. Denna utvärdering ska bland annat omfatta instrumentets mervärde, additionalitet jämfört med andra instrument i unionen eller medlemsstaterna och annan eventuell långsiktig finansiering, den uppnådda multiplikatoreffekten, en bedömning av de inblandade riskerna samt uppkomst eller korrigering av eventuella snedvridande effekter. Utvärderingen ska också omfatta effekterna för projektets ekonomiska bärkraft, volym, villkor och kostnader för obligationsemitteringar, effekterna för obligationsmarknaderna i allmänhet samt aspekterna rörande kontroll, kreditgivare och upphandling. Utvärderingen ska också, om möjligt, innehålla en kostnadsjämförelse med alternativa projektfinansieringsmedel, inklusive banklån. Under pilotfasen ska varje utvalt projekt bedömas.”
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 juli 2012.