ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) nr. 342/2014 AL COMISIEI
din 21 ianuarie 2014
de completare a Directivei 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la standardele tehnice de reglementare pentru aplicarea metodelor de calculare a cerințelor privind rata de adecvare a capitalului pentru conglomeratele financiare
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolul 49 alineatul (6),
având în vedere Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 79/267/CEE, 92/49/CEE, 92/96/CEE, 93/6/CEE și 93/22/CEE ale Consiliului și a Directivelor 98/78/CE și 2000/12/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului (2), în special articolul 21a alineatul (3),
întrucât:
(1)
În cazul conglomeratelor financiare care desfășoară activități bancare sau de investiții și activități de asigurare semnificative, utilizarea multiplă a elementelor eligibile pentru calcularea fondurilor proprii la nivelul conglomeratului financiar, cu alte cuvinte multipla utilizare a fondurilor proprii, precum și constituirea inadecvată de fonduri proprii în interiorul grupului ar trebui eliminate pentru a reflecta cu exactitate fondurile proprii ale conglomeratelor care sunt disponibile pentru a absorbi pierderile și pentru a asigura o adecvare suplimentară a capitalului la nivelul conglomeratului financiar.
(2)
Este important să se asigure că fondurile proprii, peste nivelul cerințelor de solvabilitate sectoriale, sunt incluse la nivelul conglomeratului numai dacă nu există impedimente în ceea ce privește transferul de active sau rambursarea datoriilor între diferite entități ale conglomeratului, inclusiv între sectoare.
(3)
La calcularea fondurilor proprii, un conglomerat financiar ar trebui să includă numai fondurile proprii care depășesc cerințele sectoriale de solvabilitate, în cazul în care aceste fonduri sunt transferabile între entitățile din cadrul conglomeratului financiar.
(4)
Ar trebui să existe norme adecvate care să ia în considerare faptul că cerințele privind fondurile proprii specifice unui sector sunt concepute pentru a acoperi riscurile legate de sectorul respectiv, nefiind menite să acopere riscurile din afara acestui sector.
(5)
Pentru a se asigura o aplicare consecventă în ceea ce privește calcularea adecvării suplimentare a capitalului, ar trebui enumerate cerințele sectoriale care includ cerințele de solvabilitate în acest scop. Aceste cerințe nu ar trebui să aducă atingere dispozițiilor sectoriale privind măsurile care trebuie luate în urma încălcării cerințelor sectoriale de solvabilitate. În special, atunci când la nivelul conglomeratului financiar apare un deficit din cauza încălcării cerinței privind amortizorul combinat în temeiul titlului VII capitolul 4 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3), măsurile necesare care trebuie luate ar trebui să se bazeze pe cele stabilite în capitolul respectiv.
(6)
La calcularea cerinței suplimentare privind rata de adecvare a capitalului unui conglomerat financiar, pentru entitățile financiare nereglementate din cadrul conglomeratului financiar ar trebui calculate atât o cerință de solvabilitate noțională, cât și un nivel noțional al fondurilor proprii.
(7)
Anexa I partea II din Directiva 2002/87/CE prezintă trei metode tehnice pentru calcularea cerințelor privind rata de adecvare a capitalului la nivelul unui conglomerat financiar: „metoda consolidării contabile” (metoda nr. 1), „metoda deducerii și agregării” (metoda nr. 2) și „metoda combinată” (metoda nr. 3), care permite combinarea metodelor nr. 1 și nr. 2. Metodele tehnice de calcul nr. 1 și nr. 2 ar trebui detaliate pentru a asigura aplicarea consecventă a acestora. În plus, ar trebui specificate circumstanțele pentru utilizarea metodei nr. 3 și ar trebui asigurat faptul că autoritățile competente permit utilizarea acestei metode în circumstanțe similare, aplică criterii comune și impun ca metoda să fie aplicată într-un mod consecvent în conglomeratele financiare. Autoritățile competente ar trebui să permită aplicarea metodei nr. 3 numai în cazul în care un conglomerat financiar poate demonstra că aplicarea doar a metodei nr. 1 sau a metodei nr. 2 nu ar fi posibilă în mod rezonabil. Metoda nr. 3 ar trebui să fie utilizată în mod consecventă de-a lungul timpului, pentru a garanta condiții echivalente. Întrucât metodele tehnice de calcul sunt utilizate în conformitate cu principiile tehnice menționate în anexa I partea I din Directiva 2002/87/CE, și aceste principii trebuie detaliate.
(8)
Metoda nr. 1 pentru calcularea solvabilității grupului, astfel cum este definită în Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), și metoda nr. 1 pentru calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului, astfel cum este definită în Directiva 2002/87/CE, ar trebui considerate echivalente, întrucât ambele metode sunt în concordanță cu principalele obiective ale supravegherii suplimentare. Ambele metode asigură eliminarea constituirii de capital propriu în interiorul grupului și calcularea fondurilor proprii în conformitate cu definițiile și plafoanele stabilite în normele sectoriale relevante.
(9)
Împuternicirea de a adopta standarde tehnice de reglementare prevăzută la articolul 49 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 este strâns legată de împuternicirea prevăzută la articolul 21a alineatul (3) din Directiva 2002/87/CE, întrucât ambele se referă la aplicarea consecventă a metodelor de calcul stabilite în anexa la directiva respectivă. Pentru a asigura consecvența metodelor de calcul specificate în sensul acestor acte legislative și pentru a facilita o imagine de ansamblu și un acces compact la aceste metode pentru persoanele care fac obiectul acestor obligații, este oportună instituirea de standarde tehnice de reglementare adoptate în temeiul acestor împuterniciri în cadrul unui singur regulament.
(10)
Prezentul regulament ar trebui să se bazeze pe noile regimuri sectoriale de solvabilitate care au fost instituite în Uniune cu scopul de a asigura aplicarea cea mai consecventă a metodelor de calcul. Prin urmare, prezentul regulament nu ar trebui să se aplice înainte de data aplicării Regulamentului (UE) nr. 575/2013. Normele care depind de aplicarea Directivei 2009/138/CE ar trebui să înceapă să se aplice de la data aplicării directivei menționate anterior. Prin urmare, în perioada anterioară aplicării integrale a prezentului regulament, măsurile naționale de implementare existente pentru calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului ar trebui utilizate în continuare în domeniile care nu au fost armonizate prin prezentul regulament, iar calculele subiacente care au la bază norme sectoriale în domeniul asigurărilor ar trebui să se bazeze pe normele sectoriale din domeniul asigurărilor aplicabile în momentul calculului.
(11)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate în comun Comisiei de către Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană - ABE), Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale - EIOPA) și Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe - ESMA).
(12)
ABE, EIOPA și ESMA au efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, au analizat costurile și beneficiile potențiale aferente, în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (5), cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6) și cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (7), și au solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, al Grupului părților interesate din domeniul asigurărilor și reasigurărilor, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, și al Grupului părților interesate din domeniul valorilor mobiliare și piețelor, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament precizează principiile tehnice și metodele tehnice de calcul enumerate în anexa I la Directiva 2002/87/CE în scopul alternativelor la deducere menționate la articolul 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și în scopul calculării fondurilor proprii și a cerinței suplimentare privind rata de adecvare a capitalului prevăzute la articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2002/87/CE.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„conglomerat financiar care desfășoară activitate preponderent în sectorul asigurărilor” înseamnă un conglomerat financiar al cărui sector financiar cel mai important îl reprezintă asigurările, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2002/87/CE;
2.
„conglomerat financiar care desfășoară activitate preponderent în sectorul bancar sau al investițiilor” înseamnă un conglomerat financiar al cărui sector financiar cel mai important îl reprezintă fie sectorul bancar, fie sectorul serviciilor de investiții, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2002/87/CE.
CAPITOLUL II
PRINCIPII TEHNICE
Articolul 3
Eliminarea multiplei utilizări a fondurilor proprii și a constituirii de fonduri proprii în interiorul grupului
Fondurile proprii care rezultă în mod direct sau indirect din tranzacțiile în interiorul grupului nu sunt incluse la calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului la nivelul conglomeratului financiar.
Articolul 4
Transferabilitatea și disponibilitatea fondurilor proprii
(1) Fondurile proprii recunoscute la nivelul unei entități reglementate care depășesc fondurile proprii necesare pentru a îndeplini cerințele sectoriale de solvabilitate, astfel cum sunt specificate la articolul 9, nu se includ la calcularea fondurilor proprii ale unui conglomerat financiar sau a sumei fondurilor proprii ale fiecărei entități reglementate și nereglementate din sectorul financiar care aparțin unui conglomerat financiar, dacă nu există impedimente practice sau legale, actuale sau prevăzute, în ceea ce privește transferul fondurilor între entitățile din cadrul conglomeratului financiar.
(2) Atunci când entitatea menționată la articolul 6 alineatul (2) al cincilea paragraf din Directiva 2002/87/CE transmite coordonatorului rezultatele calculului și datele relevante pentru calcul menționate în paragraful respectiv, aceasta confirmă și furnizează coordonatorului dovezi că s-au respectat dispozițiile de la alineatul (1).
Articolul 5
Fonduri proprii specifice sectorului
(1) Fondurile proprii menționate la alineatul (2) care sunt disponibile la nivelul unei entități reglementate sunt eligibile pentru acoperirea riscurilor legate de sectorul care recunoaște aceste fonduri proprii și nu sunt luate în considerare ca fiind eligibile pentru acoperirea riscurilor altor sectoare financiare.
(2) Fondurile proprii menționate la alineatul (1) sunt fonduri proprii care nu sunt:
(a)
fonduri proprii de nivel 1 de bază, elemente de fonduri proprii de nivel 1 suplimentar sau elemente de fonduri proprii de nivel 2 în sensul Regulamentului (UE) nr. 575/2013;
(b)
elemente ale fondurilor proprii de bază ale întreprinderilor care fac obiectul cerințelor Directivei 2009/138/CE, atunci când aceste elemente sunt clasificate de rangul 1 sau de rangul 2, în conformitate cu articolul 94 alineatele (1) și (2) din directiva menționată.
Articolul 6
Deficit de fonduri proprii la nivelul conglomeratului financiar
(1) În cazul unui deficit de fonduri proprii la nivelul conglomeratului financiar, numai elementele fondurilor proprii care sunt eligibile atât în temeiul normelor sectoriale pentru sectorul bancar, cât și în temeiul normelor pentru sectorul asigurărilor sunt folosite pentru a acoperi deficitul respectiv.
(2) Fondurile proprii menționate la alineatul (1) sunt următoarele:
(a)
fonduri proprii de nivel 1 de bază, astfel cum sunt definite la articolul 50 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(b)
elemente ale fondurilor proprii de bază, atunci când aceste elemente sunt clasificate de rangul 1 în conformitate cu articolul 94 alineatul (1) din Directiva 2009/138/CE, iar includerea acestor elemente nu este limitată de actele delegate adoptate în conformitate cu articolul 99 din directiva menționată;
(c)
fonduri proprii de nivel 1 suplimentar, astfel cum sunt definite la articolul 61 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(d)
elemente ale fondurilor proprii de bază, atunci când aceste elemente sunt clasificate de rangul 1 în conformitate cu articolul 94 alineatul (1) din Directiva 2009/138/CE, iar includerea acestor elemente este limitată de actele delegate adoptate în conformitate cu articolul 99 din directiva menționată anterior;
(e)
fonduri proprii de nivel 2, astfel cum sunt definite la articolul 71 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și
(f)
elemente ale fondurilor proprii de bază, atunci când aceste elemente sunt clasificate de rangul 2 în conformitate cu articolul 94 alineatul (2) din Directiva 2009/138/CE.
(3) Elementele fondurilor proprii care sunt utilizate pentru acoperirea deficitului trebuie să respecte articolul 4 alineatul (1).
Articolul 7
Consecvență
Entitățile reglementate sau holdingul financiar mixt al unui conglomerat financiar aplică metoda de calcul în mod consecvent de-a lungul timpului.
Articolul 8
Consolidare
În privința conglomeratelor financiare care desfășoară activitate preponderent în sectorul asigurărilor, metoda nr. 1 pentru calcularea solvabilității la nivel de grup a întreprinderilor de asigurare și de reasigurare, astfel cum se prevede la articolele 230, 231 și 232 din Directiva 2009/138/CE, este considerată echivalentă cu metoda nr. 1 pentru calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului entităților reglementate care fac parte dintr-un conglomerat financiar, metodă prevăzută în anexa I la Directiva 2002/87/CE, cu condiția ca sfera supravegherii la nivel de grup în temeiul titlului III din Directiva 2009/138/CE să nu fie în mod semnificativ diferită de sfera supravegherii suplimentare în temeiul capitolului II din Directiva 2002/87/CE.
Articolul 9
Cerința de solvabilitate
(1) Atunci când trebuie aplicate normele pentru sectorul asigurărilor, cerința de capital de solvabilitate menționată la articolele 100 și 218 din Directiva 2009/138/CE, inclusiv orice majorare de capital aplicată în conformitate cu articolul 37 din directiva respectivă, în temeiul articolului 216 alineatul (4), al articolului 231 alineatul (7), al articolului 232, al articolului 233 alineatul (6), al articolului 238 alineatele (2) și (3) din directiva respectivă sunt considerate drept cerințe de solvabilitate în scopul calculării cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului.
(2) Atunci când trebuie aplicate normele pentru sectorul bancar sau sectorul serviciilor de investiții, cerințele de fonduri proprii, astfel cum sunt prevăzute în partea a treia titlul I capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, și cerințele în temeiul regulamentului respectiv sau al Directivei 2013/36/UE de a deține fonduri proprii care depășesc acele cerințe, inclusiv o cerință rezultată din procesul de evaluare a adecvării capitalului intern prevăzut la articolul 73 din directiva menționată anterior, orice cerințe impuse de o autoritate competentă în temeiul articolului 104 alineatul (1) litera (a) din directiva menționată anterior, cerința de amortizor combinat definită la articolul 128 alineatul (6) din directiva menționată și măsurile adoptate în temeiul articolului 458 sau 459 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sunt considerate drept cerințe de solvabilitate în scopul calculării cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului.
Articolul 10
Fondurile proprii și cerințele de solvabilitate ale conglomeratului financiar
(1) Sub rezerva articolului 14 alineatele (7), (8) și (9), fondurile proprii ale conglomeratului financiar și cerințele de solvabilitate se calculează în conformitate cu definițiile și plafoanele stabilite în normele sectoriale relevante.
(2) Fondurile proprii ale societăților de administrare a activelor se calculează în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (l) din Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8). Cerințele de solvabilitate ale societăților de administrare a activelor sunt cerințele prevăzute la articolul 7 alineatul (1) litera (a) din directiva respectivă.
(3) Fondurile proprii ale administratorilor fondurilor de investiții alternative se calculează în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (ad) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului (9). Cerințele de solvabilitate ale administratorilor fondurilor de investiții alternative sunt cerințele prevăzute la articolul 9 din directiva respectivă.
Articolul 11
Tratamentul aplicat deținerilor transsectoriale de instrumente
(1) În cazul în care o entitate a unui conglomerat financiar care desfășoară activitate preponderent în sectorul bancar sau al investițiilor deține instrumente într-o entitate din sectorul financiar care aparține sectorului asigurărilor, care sunt deduse în temeiul articolului 14 alineatul (3) sau al articolului 15 alineatul (3), această deținere nu dă naștere niciunei cerințe suplimentare privind rata de adecvare a capitalului la nivelul conglomeratului financiar.
(2) În cazul în care aplicarea alineatului (1) are drept efect o modificare directă a valorii pierderilor așteptate în temeiul abordării pe baza ratingurilor interne în sensul părții a treia titlul II capitolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, la fondurile proprii ale conglomeratului financiar se adaugă o sumă echivalentă cu această modificare.
Articolul 12
Fondurile proprii noționale și cerințele de solvabilitate noționale pentru entitățile nereglementate din sectorul financiar
(1) În cazul în care un holding financiar mixt deține instrumente într-o entitate nereglementată din sectorul financiar, fondurile proprii noționale și cerințele de solvabilitate noționale pentru entitatea respectivă se calculează în conformitate cu normele sectoriale ale sectorului cel mai important din cadrul conglomeratului financiar.
2. Pentru o entitate nereglementată din sectorul financiar diferită de cea menționată la alineatul (1), fondurile proprii noționale și cerințele de solvabilitate noționale se calculează în conformitate cu normele sectoriale ale sectorului financiar cel mai apropiat de entitatea nereglementată din sectorul financiar. Determinarea sectorului financiar cel mai apropiat se bazează pe gama de activități a entității relevante și pe măsura în care aceasta desfășoară activitățile în cauză. În cazul în care nu este posibilă identificarea în mod clar a sectorului financiar cel mai apropiat, se utilizează normele sectoriale ale sectorului cel mai important din cadrul conglomeratului financiar.
Articolul 13
Măsuri sectoriale tranzitorii și măsuri de păstrare a drepturilor obținute
Normele sectoriale aplicate la calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului includ orice dispoziții tranzitorii sau de păstrare a drepturilor obținute care se aplică la nivel sectorial.
CAPITOLUL III
METODE TEHNICE DE CALCUL
Articolul 14
Specificarea metodelor tehnice de calcul în conformitate cu metoda nr. 1 în temeiul Directivei 2002/87/CE
(1) Fondurile proprii ale unui conglomerat financiar se calculează pe baza conturilor consolidate, conform cadrului contabil relevant aplicat sferei supravegherii suplimentare în temeiul Directivei 2002/87/CE și țin cont de alineatul (5), după caz.
(2) În ceea ce privește conglomeratele financiare care desfășoară activitate preponderent în sectorul bancar sau al investițiilor, la calcularea fondurilor proprii ale conglomeratului financiar în cazul investițiilor neconsolidate se aplică următoarele tratamente:
(a)
investițiile semnificative neconsolidate deținute într-o entitate din sectorul financiar, în sensul articolului 43 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, care aparține sectorului asigurărilor, se deduc integral din fondurile proprii ale conglomeratului;
(b)
investițiile neconsolidate, altele decât cele menționate la litera (a), deținute într-o entitate din sectorul financiar care aparține sectorului asigurărilor, se deduc integral din fondurile proprii ale conglomeratului în conformitate cu articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
(3) Sub rezerva alineatului (2), orice fonduri proprii emise de o entitate care aparține unui conglomerat financiar și deținute de o altă entitate din cadrul acestui conglomerat financiar se deduc din fondurile proprii ale conglomeratului în cazul în care nu au fost eliminate în procesul consolidării contabile.
(4) O întreprindere care este o entitate controlată în comun în sensul cadrului contabil relevant este tratată în conformitate cu normele sectoriale privind consolidarea proporțională sau includerea proporțională a cotelor.
(5) În cazul în care o entitate care intră în domeniul de aplicare al Directivei 2009/138/CE face parte dintr-un conglomerat financiar, calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului la nivelul conglomeratului financiar se bazează pe evaluarea activelor și pasivelor calculate în conformitate cu titlul I capitolul VI secțiunile 1 și 2 din Directiva 2009/138/CE.
(6) În cazul în care valorile activelor sau pasivelor fac obiectul unor filtre prudențiale și deduceri în conformitate cu partea a doua titlul I din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, valorile activelor sau pasivelor utilizate pentru calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului sunt cele care pot fi atribuite entităților relevante în temeiul regulamentului menționat anterior, cu excepția activelor și pasivelor care pot fi atribuite altor entități din cadrul conglomeratului financiar.
(7) Atunci când normele sectoriale impun calcularea unui plafon sau a unei limite, plafonul sau limita la nivelul conglomeratului se calculează pe baza datelor consolidate ale conglomeratului financiar și după deducerile prevăzute la alineatele (2) și (3).
(8) În scopul calculării plafoanelor sau a limitelor, entitățile reglementate aparținând unui conglomerat financiar care intră în sfera situației consolidate a unei instituții în temeiul părții întâi titlul II capitolul 2 secțiunea 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sunt luate în considerare împreună.
(9) În scopul calculării plafoanelor sau a limitelor, entitățile reglementate aparținând unui conglomerat financiar care intră în sfera supravegherii la nivel de grup în conformitate cu titlul III din Directiva 2009/138/CE sunt luate în considerare împreună.
(10) În scopul calculării plafoanelor sau a limitelor la nivelul entității reglementate, entitățile reglementate aparținând unui conglomerat financiar cărora nu li se aplică nici dispozițiile alineatului (8), nici ale alineatului (9) își calculează plafoanele și limitele respective în mod individual, în conformitate cu normele sectoriale ale entității reglementate.
(11) Atunci când se însumează cerințele sectoriale de solvabilitate relevante, nu se face nicio altă ajustare în afara celei prevăzute la articolul 11 sau a celei care rezultă din ajustările plafoanelor și limitelor sectoriale în temeiul alineatului (7).
Articolul 15
Specificarea metodelor tehnice de calcul în conformitate cu metoda nr. 2 în temeiul Directivei 2002/87/CE
(1) În cazul în care fondurile proprii ale unei entități reglementate fac obiectul unui filtru prudențial în temeiul normelor sectoriale relevante, se aplică unul din următoarele tratamente:
(a)
suma filtrată, care este suma netă care trebuie luată în considerare la calcularea fondurilor proprii ale participațiilor, se adaugă la valoarea contabilă a participațiilor în conformitate cu articolul 6 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2002/87/CE, în cazul în care suma filtrată majorează baza de capital;
(b)
suma filtrată menționată la litera (a) se deduce din valoarea contabilă a participațiilor în conformitate cu articolul 6 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2002/87/CE, în cazul în care suma filtrată micșorează capitalul reglementat.
(2) Pentru conglomeratele financiare care desfășoară activitate preponderent în sectorul bancar sau al investițiilor, investiția semnificativă într-o entitate din sectorul financiar în sensul articolului 43 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 care aparține sectorului asigurărilor și care nu este o participație se deduce integral din elementele de fonduri proprii ale entității care deține instrumentul, în conformitate cu normele sectoriale aplicabile entității respective.
(3) Investițiile în interiorul grupului în orice instrumente de capital care sunt eligibile ca fonduri proprii în conformitate cu normele sectoriale, luând în considerare limitele sectoriale relevante, se deduc sau se exclud din calculul fondurilor proprii.
(4) Calcularea cerințelor suplimentare privind rata de adecvare a capitalului se efectuează în conformitate cu formula din anexă.
Articolul 16
Specificarea circumstanțelor pentru utilizarea metodei nr. 3 în temeiul Directivei 2002/87/CE
(1) Autoritățile competente pot permite aplicarea metodei nr. 3, astfel cum este menționată în anexa I la Directiva 2002/87/CE, numai în una dintre următoarele circumstanțe:
(a)
nu este posibil, în mod rezonabil, să se aplice tuturor entităților din cadrul unui conglomerat financiar fie metoda nr. 1, astfel cum este menționată în anexa I la Directiva 2002/87/CE, fie metoda nr. 2, astfel cum este menționată în anexa I la Directiva 2002/87/CE, în special deoarece metoda nr. 1 nu poate fi utilizată pentru una sau mai multe entități din cauză că acestea sunt în afara sferei de consolidare sau din cauza faptului că o entitate reglementată are sediul într-o țară terță și nu este posibil să se obțină suficiente informații pentru a aplica una dintre metode în cazul entității respective;
(b)
entitățile care ar aplica una dintre metode prezintă, la nivel colectiv, un interes neglijabil privind obiectivele supravegherii entităților reglementate care aparțin unui conglomerat financiar.
(2) Toate entitățile reglementate care aparțin unui conglomerat financiar și care nu sunt menționate la alineatul (1) folosesc fie metoda nr. 1, fie metoda nr. 2.
(3) Atunci când o autoritate competentă a permis aplicarea metodei nr. 3 în legătură cu un conglomerat financiar, această aplicare este consecventă de-a lungul timpului.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 17
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 5, articolul 6 alineatul (2), articolul 8, articolul 9 alineatul (1) și articolul 14 alineatele (5) și (9) se aplică de la data aplicării menționată la articolul 309 alineatul (1) din Directiva 2009/138/CE.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 ianuarie 2014.