РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/456 НА КОМИСИЯТА
от 5 септември 2014 година
относно схема за помощ № SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) и SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), приведена в действие от Република България при замените на горска земя
(нотифицирано под номер C(2014) 6207)
(само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Решение C(2011) 4444 на Комисията от 29 юни 2011 г. (1),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 юли 2008 г. Комисията получи жалба от жалбоподател, пожелал да остане анонимен („първият жалбоподател“), който твърди, че Република България е предоставила помощ при замяната на собственост върху частна срещу държавна горска земя, често следвана от промяна в предназначението на заменената земя от горска земя в земя за застрояване. Първият жалбоподател представи допълнителна информация с писма от 28 август 2008 г., 3 септември 2008 г., 1 октомври 2008 г., 5 декември 2008 г., 18 февруари 2010 г., 12 октомври 2010 г. и 26 януари 2011 г.
(2)
На 27 януари 2009 г. Комисията получи от трета страна допълнителна информация относно оспорваните сделки за замяна. На 14 май 2009 г. беше подадена втора жалба относно тези замени, като този жалбоподател предостави допълнителна информация на 2 юни 2009 г. и 8 юни 2009 г. На 23 март 2010 г. друга трета страна предостави на Комисията информация относно тези замени.
(3)
Българските органи предоставиха на Комисията информация относно оспорваните сделки за замяна с писма от 2 септември 2008 г., 28 октомври 2008 г., 4 януари 2010 г., 23 март 2010 г., 27 март 2010 г., 30 август 2010 г. и 14 февруари 2011 г. По време на срещите, проведени между службите на Комисията и българските органи на 22 февруари 2010 г., 12 октомври 2010 г. и 3 февруари 2011 г., последните предоставиха допълнителна информация относно тези замени.
(4)
С писмо от 29 юни 2011 г. Комисията уведоми Република България, че е решила да открие процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от Договора, по отношение на оспорваните сделки за замяна. Решението на Комисията за откриване на официалната процедура по разследване („решението за откриване“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(5)
С писмо, получено на 29 септември 2011 г., българските органи представиха своите мнения относно решението за откриване.
(6)
Комисията получи мнения относно решението за откриване от следните заинтересовани страни: Екобалкани-България ЕООД (3), Вихрен ООД (4), Аква Истейт ООД (5), Елкабел АД (6), Живка Благоева (7), Ви-Ен-Жи Конфорт ООД (8), Явор Хайтов (9), Симеон Стоев Миров (10), Ел Ем Импекс ЕООД (11), Ол сийз пропърти 2 ООД (12), Литекс Комерс АД (13), Форос Дивелъпмънт ЕАД (14), Изгрев 5 ЕООД (15), БОИЛ ООД (16), БГ Ленд Ко ООД (17), Мирта Инженеринг ЕООД (18), Бета Форест ЕООД (19), Коста Геров (20), Мариета Бабева (21), Димитър Терзиев (22), Светослав Михайлов и Елизабет Михайлова (23), и от жалбоподател, който поиска неговата/нейната самоличност да не се разкрива (24).
(7)
С писма от 1 септември 2011 г., 5 октомври 2011 г., 25 ноември 2011 г., 14 декември 2011 г. и 3 април 2012 г. Комисията препрати тези мнения на българските органи, на които беше предоставена възможност да отговорят. Мнението на Република България относно мненията на заинтересованите страни беше получено с писма съответно от 4 ноември 2011 г., 15 декември 2011 г., 12 януари 2012 г. и 25 април 2012 г.
(8)
С писмо от 2 декември 2011 г. и по време на среща със службите на Комисията, проведена на 9 декември 2011 г., българските органи предоставиха допълнителна информация относно оспорваните сделки за замяна.
(9)
С писмо от 9 февруари 2012 г. Комисията поиска допълнителни разяснения от първия жалбоподател относно някои от представените от него доказателства.
(10)
На 3 април 2012 г. Комисията препрати на българските органи допълнителни мнения от редица трети страни (25). Комисията получи мненията на Република България относно тези мнения на 25 април 2012 г. и 15 май 2012 г.
(11)
На 26 юли 2012 г. Комисията поиска допълнителна информация от българските органи. На 17 август 2012 г. българските органи поискаха удължаване на срока за предоставяне на информацията, което беше одобрено от Комисията на 31 август 2012 г. На 19 септември 2012 г. българските органи предоставиха исканата информация.
(12)
На 3 октомври 2012 г. Комисията поиска допълнителни разяснения от Елкабел АД, една от третите страни, изразили мнения относно решението за откриване. Тези разяснения бяха предоставени на 31 октомври 2012 г.
(13)
С писма от 14 януари 2013 г., 17 май 2013 г., 22 юли 2013 г. и 22 октомври 2013 г. Комисията поиска допълнителна информация от българските органи, която беше представена съответно на 4 и 5 февруари 2013 г., 25 юни 2013 г. и 5 юли 2013 г., 16 и 23 август 2013 г., както и на 19 ноември 2013 г. и 20 декември 2013 г. Част от информацията, предоставена в последното становище, беше предоставена отново от българските органи по електронна поща на 21 януари 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
2.1. ЗАМЕНИТЕ НА ЗЕМИ
(14)
През 1947 г. всички горски земи в България са станали държавна собственост в резултат на отчуждаването им от държавата. Положението се е запазило такова до 2000 г., когато е започнало реституирането на горска земя на предишните частни собственици.
(15)
Въз основа на изменение на Закона за горите (26), влязло в сила на 22 февруари 2002 г., са станали възможни замените на наскоро приватизирана горска земя срещу държавна горска земя от държавния горски фонд. Това изменение на Закона за горите е било в сила до 27 януари 2009 г. и в него са били определени условията, в съответствие с които са били осъществени тези замени.
(16)
За целите на замените цените на частните и държавните горски земи са били определени въз основа на специализирана наредба, а именно Наредбата за определяне на базисни цени, цени за изключените площи и учредяване право на ползване и сервитути върху гори и земи от горския фонд (27) („Наредбата за базисните цени“), която е влязла в сила на 18 ноември 2003 г. Българското законодателство не е позволявало на експертите оценители да се отклоняват от цените, определени за горските земи въз основа прилагането на предписанията на Наредбата за базисните цени.
(17)
Въз основа на тази наредба базисната цена на даден горски поземлен парцел се определя като сумата от базисната цена на тази земя и стойността на насаждението (растителните видове на територията на тази земя).
(18)
Стойността на земята се определя въз основа на средната стойност на земята според категориите земя, предлагащи идентични условия за растеж на растенията (150 типа месторастения съгласно приложение 1 от Наредбата за базисните цени). Тази стойност тогава се коригира чрез използването на корекционен коефициент, при който се отчита местонахождението на земята по отношение на местната и националната инфраструктура. Този корекционен коефициент (Km), определен в приложение 2 към Наредбата за базисните цени, се определя чрез използване на следната формула:
,
където:
p
=
коефициент за близост до повърхностен път, измерен по права линия (от 0,00 до 0,20)
s
=
коефициент за близост до урбанизирана територия, измерен по права линия (от 0,00 до 0,25)
m
=
коефициент за близост до морето, измерен по права линия (от 0,00 до 0,20)
g
=
коефициент за близост до град, изразен с цифри и отразяващ разстоянието до определен град (най-късото пътно разстояние между въпросния парцел и града). Градовете са разделени в 6 групи, посочени в таблица 1:
Таблица 1
Група 1:
София (от 0,00 до 0,70)
Група 2:
Русе, Пловдив, Бургас и Варна (от 0,00 до 0,50)
Група 3:
Благоевград, Велико Търново, Враца, Плевен и Стара Загора (от 0,00 до 0,40)
Група 4:
Други областни градове (от 0,00 до 0,35)
Група 5:
Други големи градове (Ботевград, Горна Оряховица, Димитровград, Дупница, Казанлък, Карлово, Лом, Петрич, Самоков, Свищов и Червен бряг (от 0,00 до 0,30)
Група 6:
Други общински центрове (от 0,00 до 0,10)
(19)
Стойността на земята допълнително се коригира с добавянето на увеличение за хектар (добавка), което се определя въз основа на средната цена на земята, наблюдавана в зоната, в която се намира парцелът. Тези добавки са определени в разпоредбите на приложение 3 към Наредбата за базисните цени и са посочени в таблица 2:
Таблица 2
Добавка
(Лева/хектара)
София, национални курорти и вилни зони, прилежащи към тях, земи на разстояние 10 километра от морето
5 000
Населени места от I и II категория
2 000
Населени места от III и IV категория
1 000
Населени места от V и VI категория
500
Населени места от VII и VIII категория
0
(20)
Общата стойност на земята, определена чрез този механизъм, е така наречената базисна стойност на земята.
(21)
Стойността на насаждението (растителните видове, разположени на територията на земята) е стойността на сегашната възраст на насаждението и прогнозираната стойност на неговата турнусна възраст. Стойността на дървесината от горските насаждения при сегашната им възраст (възрастта към момента на оценката) е равна на приходите от продажбата на въпросните видове по средни пазарни цени, като се приспаднат разходите, свързани със сечта, първичната обработка и извозването до място за временно съхранение. Счита се, че ако приходите не покриват разходите, дървесината няма никаква стойност.
(22)
Приходите от продажбите се определят като се сортиментира запасът и се класифицират обемите на категориите дървесина. Разходите (лева/кубичен метър) за сеч и първична обработка на дървесината при средна трудност на сечището се определят според дървесния вид и категорията дървесина на територията на земята. Разходите за извозване на дървесината се определят според дървесния вид, категорията дървесина и средното извозно разстояние от въпросния парцел. Транспортните разходи се умножават на всеки километър извозно разстояние по коефициент, при който се отчита трудността на извозния път.
(23)
Средните пазарни цени и разходите, свързани със сечта, първичната обработка и извозването на дървесина, следва редовно да се определят и актуализират от Изпълнителната агенция по горите („ИАГ“) (28) въз основа на среднопретеглените стойности, изчислени от статистическите данни, събрани за период от три години (като последната година е с удвоена тежест).
(24)
По този начин, след като към базисната стойност на земята се добави стойността на насаждението, както е определена от оценител, се получава базисната цена на горския поземлен парцел.
(25)
Към тази базисна цена, във връзка със защитата на средообразуващите и рекреационните функции на горската земя се прави корекция по отношение на земята, намираща се в зоните на така наречената „особена защита от урбанизация“, установена със закон в определени райони на България. Съгласно разпоредбите на приложение 19 към Наредбата за базисните цени базисната стойност на горските имоти, намиращи се в такива райони, се умножава с коефициент (К), посочен в таблица 3 (29), а именно:
Таблица 3
Черноморско крайбрежие, първа зона
К = 6
Черноморско крайбрежие, втора зона
К = 5
Курортни зони, курорти и селища с национално значение
К = 4
Гори и земи, простиращи се в зоните от края на пътното платно на републиканските и общинските пътища до ограничителните строителни линии
К = 3
Курортни зони, курорти и селища с местно значение
К = 4
(26)
И накрая, така нареченият „коефициент за пазарен регулатор“ се прилага към базисната цена на земята съгласно приложение 20 към Наредбата за базисните цени. Този коефициент се изразява в лева/м2 и варира от 10 за земи в близост до морето, големи планински курорти и София до 1 за най-малко атрактивни земи.
(27)
Независимо от гореизложеното, ако частната страна е получила чрез сделката за замяна горска земя с по-висока обща административна цена от земята, от която се е отказала, тя е трябвало да плати компенсация на държавата за разликата в цените. Според българските органи по принцип държавата е приемала само замени, в резултат на които тя е получавала земя с по-висока административна стойност. Този принцип обаче се отнася само за случаите, когато общата административна цена на частния парцел е по-висока от административната цена на държавния парцел, за който той е бил заменен, а не за цената му на квадратен метър.
(28)
На 27 януари 2009 г. е влязла в сила забрана на замените на горска земя. По този начин разглежданият период на оспорваните сделки за замяна е от 1 януари 2007 г. - датата на присъединяването на Република България към Съюза, до 27 януари 2009 г., датата на мораториума върху замените („разглежданият период“).
2.2. ПРОМЯНАТА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(29)
Жалбоподателите освен това твърдят, че сделките за замяна често са били последвани от промяна в предназначението на земята от горска земя в земя за застрояване и че тази промяна още повече е увеличила несъответствието между пазарната стойност на държавната горска земя, която е била заменена с частния парцел.
(30)
Българските органи обясниха, че процедурата за промяна на предназначението на земята не се урежда от разпоредбите на Закона за горите (като сделките за замяна), а от отделен набор от законодателни актове, наред с другото, от Закона за устройство на територията (ЗУТ) (30). Съгласно това законодателство всеки собственик на горска земя може да поиска промяна на предназначението на своята горска земя в земя за застрояване, като подаде молба до изпълнителния директор на ИАГ, която е била част от Министерството на земеделието и храните (31). След това комисия от (вътрешни и евентуално външни) експерти разглежда молбата и предоставя становище на изпълнителния директор, въз основа на което той взема предварително решение. Ако това решение е положително и потвърждава основателността и законосъобразността на молбата, то се изпраща до всички служби, отговарящи за промяната на предназначението (областния управител, кмета на общината и директора на регионалната дирекция, отговаряща за горите).
(31)
Въз основа на положително предварително решение собственикът подава молба до съответната община за възлагането, изготвянето и одобряването на подробен общ устройствен план. За такъв план е необходима консултация с всички (местни) заинтересовани страни. Ако този план е одобрен от отговорните органи и започне да действа, собственикът на земята подава молба до министъра на земеделието и храните за изключването на тази горска земя от защитения горски фонд. Ако тази молба бъде уважена, се дължи таксова марка, определена от независим оценител в съответствие с разпоредбите на Наредбата за базисните цени.
(32)
След като собственикът на горската земя заплати таксовата марка на отговорните органи, започва процедурата за издаване на административно решение за промяна на предназначението на земята. В зависимост от размера на имота това решение се взема или от министъра на земеделието и храните (ако се отнася до имот с площ по-малко от 10 хектара), или от Министерския съвет.
(33)
На 3 септември 2009 г. бе въведен мораториум върху последващата промяна на предназначението на заменена земя.
2.3. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ЗА МЕРКИТЕ
(34)
Замените, изчисляването на цените, които да се използват при сделките за замяна, и процедурата за промяна на предназначението на заменената горска земя се уреждат от следните правни текстове:
-
Закон за горите на България
-
Наредба за определяне на базисни цени, цени за земя в изключените площи и учредяване право на ползване и сервитути върху гори и земи от горския фонд
-
Закон за държавната собственост (32)
-
Закон за задълженията и договорите (33)
-
Закон за устройство на територията.
2.4. БЕНЕФИЦИЕРИ
(35)
Потенциалните бенефициери на помощта от сделките за замяна са физически лица, частни дружества и общини, често осъществяващи дейност в сферата на строителството на недвижими имоти и/или туризма, които са заменили притежаваната от тях горска земя срещу държавна горска земя.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(36)
В решението за откриване Комисията изрази съмнения по отношение на това дали сделките за замяна и/или последващата промяна на предназначението на земята не съдържат елементи на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и дали тази помощ би могла да се счете за съвместима с вътрешния пазар.
3.1. НЕРАЗРИВНА ВРЪЗКА МЕЖДУ ЗАМЕНИТЕ И ПРОМЯНАТА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(37)
Първото съмнение, изразено от Комисията, беше свързано с твърдението на жалбоподателите, че в няколко случая замените са били последвани от промяна на предназначението на заменената земя, т.е. от горска земя в земя за застрояване.
(38)
С оглед на цифровите доказателства, представени от българските органи, Комисията отбеляза в решението за откриване, че от 147-те замени, осъществени по време на разглеждания период (2006-2009 г.), 15 са били последвани от промяна на предназначението (10 %). Освен това Комисията отбеляза, че към сделката за замяна и към потенциалните искания за промяна на предназначението се прилагат различни правни разпоредби и че по отношение на двете процедури се прилагат отделни административни процедури. На пръв поглед тези елементи изглежда са в подкрепа на тезата на българските органи, че - като общ принцип - двете стъпки не са неразривно свързани (34).
(39)
Българските органи обаче посочиха, че формулите за определяне на административните цени на горската земя и дължимата таксова марка за промяна на предназначението на земята са определени на такова равнище, че да се гарантира, че цялата цена за замяна на дадена горска земя плюс промяна на предназначението ѝ в голяма степен ще се равнява на пазарната цена на подобна земя, върху която може да се строи. Това би могло да означава, че органите са допускали, че много инвеститори ще се опитат да обединят двете стъпки в една сделка.
(40)
Ето защо Комисията изрази съмнения относно това до каква степен потенциалната промяна на предназначението на съответната горска земя следва да се вземе предвид при определянето на цената на парцела за целите на сделките за замяна, т.е. дали замяната и последващата промяна на предназначението на заменената земя следва да се считат за неразривно свързани.
3.2. ПОТЕНЦИАЛНА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПРИ ПРОМЯНА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(41)
Второто съмнение, изразено от Комисията, беше дали промяната на предназначението на заменената земя би била в основата на предоставяне на държавна помощ, доколкото допълнително е увеличила стойността на заменената земя.
(42)
Комисията отбеляза в решението за откриване, че промяната в предназначението на земята не изглежда prima facie, че е включвала прехвърляне на държавни ресурси. Дължимата таксова марка за тези сделки е била изчислена в съответствие с правните разпоредби, и - доколкото е известно на Комисията - е била платена във всички разглеждани случаи. Поради това, въпреки че засегнатите от промяната на предназначението на земята предприятия вероятно са имали полза от тази промяна, административните решения за привеждане в действие на промяната не биха довели до предоставянето на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията не изрази окончателно становище по този въпрос и прикани заинтересованите страни да изкажат мнение дали операцията е съдържала елементи на държавна помощ.
3.3. ПОТЕНЦИАЛНА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПРИ ЗАМЯНАТА НА ГОРСКА ЗЕМЯ
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване, че цените на горската земя за целите на замените са определени от експерти, като се използват единствено формулите, определени в Наредбата за базисните цени. Поради това Комисията изрази съмнение дали прилагането на тези формули е довело до административна цена, подобна на цените, получени при сделки, сключени между две несвързани частни страни при справедливи пазарни условия. Поради това Комисията прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно пазарните цени, формирани при изцяло частни продажби (или сделки за замяна) на горска земя, които са били извършени в България през разглеждания период. Комисията освен това прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно разликите между тези цени и административните цени, използвани за оспорваните сделки за замяна, а оттам и за потенциалния размер на съответната държавна помощ, съдържаща се в тези сделки. Освен това Комисията прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно правилата, приложими по отношение на изплатената компенсация при сделките за замяна, в случай на разлика между цените на двата съответни заменени парцела земя. И накрая Комисията прикани Република България да предостави допълнителна информация, за да обоснове твърдението си, че оспорваните замени не засягат търговията в рамките на Съюза.
(44)
В решението за откриване Комисията изложи също предварителното си становище по въпроса как предимството, произтичащо от оспорваните сделки за замяна, следва да бъде определено количествено, ако се установи, че тези замени водят до държавна помощ:
i)
разликата между реалната пазарна цена на горски парцел 1-частна собственост и административната цена за парцел 1, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени;
ii)
разликата между реалната пазарна цена на горски парцел 2-държавна собственост и административната цена за парцел 2, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Тогава размерът на съответната държавна помощ, съдържаща се в сделките за замяна, ще се равнява на стойността на ii) минус стойността на i).
Всяка парична компенсация, получена в резултат на разликата между административните цени на два парцела, които са обект на замяна, платена от една от страните на другата, също ще бъде взета предвид при изчислението на потенциалния елемент на държавна помощ, съдържащ се в сделката.
3.4. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОТЕНЦИАЛНАТА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ
(45)
При установено наличие на държавна помощ в резултат на промяната на предназначението на земята и/или в резултат на сделките за замяна, впоследствие Комисията изразява съмнения в решението за откриване дали тази помощ би могла да се счита за съвместима с вътрешния пазар, и по-специално с член 107, параграф 3, буква а) от Договора и разпоредбите на Насоките за национална регионална помощ за периода 2007-2013 г. (35) и/или с член 107, параграф 3, буква в) от Договора и разпоредбите на Насоките на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г. („Насоките за горския сектор“) (36).
(46)
Поради това Комисията поиска от Република България и заинтересованите страни да представят своите коментари относно съвместимостта на оспорваните мерки.
4. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
4.1. МНЕНИЯ НА ПЪРВИЯ ЖАЛБОПОДАТЕЛ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СЪМНЕНИЯТА, ИЗРАЗЕНИ ОТ КОМИСИЯТА В РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(47)
Първият жалбоподател твърди, че оспорваните замени представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, която е несъвместима с вътрешния пазар.
(48)
Що се отнася до първото съмнение, изразено от Комисията, първият жалбоподател твърди, че промяната в предназначението на земята и сделките за замяна следва да се считат за неразривно свързани. Първо, жалбоподателят твърди, че много от бенефициерите на помощта при замените упражняват дейност в секторите на строителството и туризма, а не в горския сектор. Второ, според първия жалбоподател, тъй като мораториумът е влязъл в сила през 2009 г., заменените горски земи практически не са използвани за търговски цели. Трето, към момента на извършване на сделките за замяна много от бенефициерите на помощта обявили и рекламирали своите проекти за развитие на заменените горски земи като ски или морски курорти и дори започнали разговори със съответните местни органи, за да се уверят, че предназначението на земята действително ще бъде променено. Четвърто, жалбоподателят твърди, че една и съща държавна агенция („ДАГ“) често е отговаряла за осъществяването на сделката за замяна и за изключване на заменената земя от горския фонд (ДАГ и компетентният регулатор) (37), като по този начин се е проправял пътят за нейното търговско развитие.
(49)
Поради това първият жалбоподател счита, че една потенциална промяна в класификацията на предназначението на земята и съответното увеличение на цената следва да бъдат взети под внимание при определянето в количествено изражение на общия размер на държавната помощ, съдържаща се в сделките за замяна. Следователно според жалбоподателя при определяне на помощта в количествено изражение следва да се направи сравнение с парцелите подлежаща на застрояване земя, за да се отрази точно пазарната цена на заменената земя.
(50)
Жалбоподателят също така заявява, че предвид привлекателността на районите, в които са се намирали държавните горски парцели, би било по-разумно органите първо да предприемат действия за увеличаване на стойността на парцелите (т.е. да променят предназначението им, за да стане възможно тяхното застрояване) и едва след това да се разпореждат с парцелите. Според жалбоподателя в нито един от случаите, в които е отправено искане за замяна, ДАГ не е предприела действия за промяна на предназначението на тази земя преди замяната. Това според жалбоподателя показва ясно, че е било налице намерение купувачът на държавната горска земя да бъде облагодетелстван. Световната банка също критикува тази практика в Доклад относно българската политика за управление на горите от 2009 г., в който се отбелязва, че по този начин държавата понася загуби (38).
(51)
Що се отнася до второто изразено от Комисията съмнение относно това дали е била предоставена държавна помощ в резултат на промяната на предназначението на заменената земя, първият жалбоподател твърди, че макар купувачът на земята впоследствие да е платил таксова марка за решението за промяна на предназначението на земята и тази сума да следва да се приспадне при определянето в количествено изражение на размера на държавната помощ, получена в резултат на замяната, тази такса не отразява действителното увеличение на стойността на парцела в резултат от тази промяна. Освен това жалбоподателят твърди, че в случаите, в които замените са били осъществени преди присъединяването на България към Съюза, но промяната на предназначението на земята е станала след присъединяването, неправомерната държавна помощ, предоставена на купувача на земята, следва да бъде разликата между пазарната стойност на съответния парцел към момента на замяната (преди присъединяването) и пазарната стойност на парцела след промяната в предназначението на земята (след присъединяването).
(52)
Що се отнася до третото изразено от Комисията съмнение относно наличието на държавна помощ в резултат на замените, жалбоподателят твърди, че предвидените в Наредбата за базисните цени формули не отразяват пазарната стойност на заменената земя. Жалбоподателят оспорва също и независимостта на оценителите, тъй като по негово мнение купувачът на земята е свободен да избере пристрастен оценител, което би довело до значително занижаване на цените.
(53)
Жалбоподателят предоставя и допълнителна информация за пазарните цени на заменените горски парцели или на много подобни горски парцели, която - според него - разкрива значителни несъответствия с определените по административен ред цени за парцелите. Поради ограниченото време жалбоподателят е проучил цените само на девет от заменените парцели. За това са използвани банкови оценки на земята, както и информация от регистъра на държавните имоти в България, които съдържат действителни цени, при които са били сключени сделки за подобни парцели. Установените несъответствия в цените варираха от занижаване на цените (при използване на определената по административен ред цена) с 50-65 % до случаи, при които горската земя - според твърденията - е придобита при цена в размер на 1-2 % от пазарната ѝ стойност.
(54)
И накрая, жалбоподателят твърди, че фактът, че е образувано наказателно производство срещу бившия ръководител на ИАГ по обвинение за сключване на замени в ущърб на държавата, е доказателство, че самите български органи считат, че горската земя е била предоставена на определени частни лица на цена много под пазарната стойност.
(55)
Във връзка с въпроса дали замените нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, жалбоподателят твърди, че доколкото му е известно, никой от бенефициерите на помощта при замените не упражнява горски дейности като основна търговска дейност. Вместо това той твърди, че почти всички бенефициери на помощта са имали минали или бъдещи бизнес планове за икономическа дейност или инвестиции в някой от следните сектори: сделки с недвижими имоти, строителство и/или туризъм. Според жалбоподателя туризмът по определение засяга целия вътрешен пазар, така че дори само няколко случая на избирателна помощ водят до нарушения в сектора. Жалбоподателят добавя също, че с оглед на броя и мащаба на замените чуждестранните конкуренти фактически са изправени пред пречки за навлизането си на българския пазар. Въпреки че няколко големи инвеститори от Съюза (напр. Lindner, ECE) са работели по проекти за градско строителство в България (бизнес центрове и големи универсални магазини), твърди се, че практически всички мащабни инвестиции в морски, ски и голф курорти са били осъществени от контролирани от български лица дружества.
4.2. МНЕНИЯ НА БЕНЕФИЦИЕРИТЕ НА СДЕЛКИТЕ ЗА ЗАМЯНА И НА ДРУГИ ТРЕТИ СТРАНИ
(56)
Комисията получи мнения от множество трети страни, повече от които са били частни лица по сделките за замяна („бенефициерите на помощта“). Комисията отбелязва, че редица бенефициери на помощта (39) са представили само кратко изявление, че сделките за замяна, по които те са страна, не са включвали държавна помощ. Други бенефициери предоставиха по-подробно изложение във връзка със съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване, които ще бъдат разгледани в следващите раздели.
4.2.1. Неразривна връзка между замяната и промяната в предназначението на земята
(57)
Що се отнася до първото съмнение, изразено от Комисията, относно наличието на неразривна връзка между замените и промяната на предназначението на земята, по-голямата част от бенефициерите на помощта (40), които отговориха на решението за откриване, твърдят, че не съществува такава връзка. Замяната и последващата промяна в предназначението на заменената земя се регламентирали от две отделни процедури, всяка от които е от компетентността на два различни държавни органа, които функционират независимо един от друг. За замените са компетентни министърът на земеделието и храните или Министерският съвет - в зависимост от големината на парцела, който ще се заменя, и ИАГ, докато за промяната на предназначението на земята компетентни са местните органи - кметовете на общините или общинският съвет, министърът на регионалното развитие и благоустройството или областният управител за обекти, намиращи се в неговата област - и за нея е необходимо да бъде одобрен подробен или общ план за устройство на територията.
(58)
Един бенефициер (41) освен това добавя, че няма автоматична връзка между промяната в предназначението на земята и увеличението на нейната стойност. Според него решението за промяна в предназначението на земята се основава на оценка на необходимостта от нея, която има по-широк обхват и често не се съобразява с частните интереси на собствениците, и поради това не се основава на търговските интереси на страните по сделката за замяна. Друг бенефициер (42) отбелязва, че статистическата информация, предоставена от българските органи, потвърждава липсата на неразривна връзка. И накрая, други бенефициери (43) считат въпроса за това дали съществува връзка за неуместен, тъй като в техните конкретни случаи заменената земя, която те са придобили, не е била изключена от защитения горски фонд с цел строителство, нито е била открита процедура за промяна в предназначението на земята.
(59)
Що се отнася до въпроса дали потенциалната промяна на предназначението на заменената земя би трябвало да бъде взето предвид при определянето на цената на тази земя, по-голямата част от бенефициерите по различни причини твърдят, че не би трябвало да е така. Редица бенефициери (44) твърдят, че би било неоснователно да се взема под внимание хипотетичната възможност за промяна в предназначението на заменената земя, тъй като такава промяна може никога да не бъде поискана или може да бъде отхвърлена поради неспазване на съответните административни изисквания. Стратегическото местоположение на заменената горска земя, за което се твърди, че увеличава нейната стойност, следва да е без значение, ако предназначението на земята не е било променено и ако придобитата земя може да се използва само за целта, предвидена по закон. Поради това един бенефициер (45) твърди, че следва да се взема предвид конкретното договаряне, постигнато между страните по замяната към датата на оценката. За обективното и справедливото изчисляване на пазарната стойност следва да се вземат предвид също и общите планове за устройство на територията (позволяващи застрояване или не) в сила към датата на изготвяне на оценката на заменената горска земя. Ето защо трябва да бъде установен набор от еднакви критерии, които да позволят разграничение между хипотетичната възможност и действителното намерение на страните по замяната да предприемат впоследствие промяна в предназначението на земята.
(60)
Освен това много бенефициери отбелязват, че за изключването на земя от защитения горски фонд е необходимо да бъде платена такса за промяна на предназначението ѝ, която се равнява на цената на квадратен метър подлежаща на застрояване земя във въпросния район. Ето защо тези бенефициери твърдят, че те не получават икономическа полза от промяната, тъй като ако придобитата земя бъде продадена, използвана като обезпечение или застроена, нейната стойност би била същата като стойността на земята за застрояване. Подобен довод беше изложен също така и от Мирта Инженеринг и Бета Форест, които отбелязват, че промяната в предназначението на земята също така включва и други разноски, по-специално таксова марка и местен данък, както и разходи за проектиране, които допълнително увеличават стойността на имота. Всъщност г-н Михайлов и г-жа Михайлова твърдят, че в техния случай промяната в предназначението на земята е зависела от плащането на държавните такси, определени в член 17 от Закона за горите и Наредбата за прилагане на Закона за горите.
(61)
И накрая, някои бенефициери (46) считат, че въпросът не е от значение, тъй като в техните конкретни случаи заменената земя, която те са придобили, не е била изключена от защитения горски фонд с цел строителство, нито е била открита процедура за промяна на предназначението на земята. В своето становище МИКС отбеляза, че в договорите си за замяна българската държава е предвидила, че не се позволява промяна на предназначението на земята.
4.2.2. Държавна помощ при замяната на горска земя
(62)
Що се отнася до изразените от Комисията съмнения относно това дали административните цени на сделките за замяна са довели до конкретна пазарна цена, бенефициерите (47) изложиха няколко сходни довода защо това е точно така по отношение на техните собствени сделки за замяна.
(63)
Първо, един от бенефициерите (48) твърди, че при определянето на административните цени в Наредбата за базисните цени се вземат предвид такива обективни критерии като местоположението на земята, важността на районите, както и типа и важността на растителните видове, намиращи се върху тази земя, докато други двама бенефициери (49) твърдят, че административната цена на заменените земи се основава на критерии, които са идентични с тези, използвани за замени на частна горска земя, осъществени от частни инвеститори и включващи земя, намираща се в близост до обекти на местната или националната инфраструктура, която е подобна на земята от оспорваните сделки за замяна по отношение на растителни видове, месторазположение в райони под специална защита от урбанизация и т.н. Аналогично други бенефициери (50) твърдят, че оценките, произтичащи от Наредбата за базисните цени, водят до административни цени, които са сходни със или в много случаи по-високи от пазарните цени за горска земя в България поради липсата на национален пазар за този тип земя и поради факта, че няколкото частни сделки са били сключени на ниски цени. Следователно замените са били осъществени при преобладаващите на пазара икономически условия.
(64)
Второ, редица бенефициери (51) твърдят, че са извършили оценки на заменените парцели, които са довели до административни цени, които са сходни с (52), а в много случаи дори и по-високи от (53) пазарните цени за горска земя в България.
(65)
Трето, като причина защо административните цени трябва да се считат за близки до пазарните цени някои бенефициери (54) изтъкват липсата на изцяло частни замени или сделки за продажби в районите, където са осъществени предприетите от тези бенефициери замени.
(66)
И накрая, няколко бенефициери (55) твърдят, че доколкото упражнявайки своите правомощия да действа по собствено усмотрение, министърът на земеделието и храните има право да откаже да извърши замяната, ако не е в интерес на държавата да придобие частната горска земя, и доколкото условията на споразумението за замяна трябва да бъдат одобрени и от двете страни (публична и частна), сделките за замяна трябва да се считат за търговски сделки, в чийто контекст държавата се държи като оператор в условията на пазарна икономика („ОУПИ“).
(67)
Що се отнася до потенциалния размер на държавната помощ, съдържаща се в сделките за замяна (т.е. разликата между административните и пазарните цени за горската земя), по-голямата част от бенефициерите (56) отговориха, че в случаите, в които частната земя е с по-висока стойност от държавната земя, българските органи не са покрили разликата в цените. Друг бенефициер (57) заяви, че разликата в пазарните цени на заменените частни и държавни гори, разположени в едни и същ или в съседни райони, облагодетелства правителството, тъй като административните цени са по-високи отколкото пазарните цени, свободно договорени между частните собственици на гори в съответните райони.
(68)
Що се отнася до другите условия за констатиране на наличието на държавна помощ, няколко бенефициери (58) оспориха, че те са били спазени. Така някои бенефициери (59) твърдят, че те са физически лица, за които българският Закон за държавните помощи и член 107 от Договора не се прилагат. Във връзка с държавните ресурси тези бенефициери отбелязват, че правителството е придобило земята чрез неправомерно отчуждаване без съответстващо обезщетение, така че не може да се счита, че държавата разполага с тези ресурси. Във връзка с избирателността тези бенефициери твърдят, че Законът за горите се прилага за всички (erga omnes) и поради това не води до дискриминация.
(69)
Друг бенефициер (60) също счита, че условията на член 107 от Договора не са били изпълнени по отношение на сделките за замяна, но поради малко по-различни причини. Първо, нямало прехвърляне на държавни ресурси, доколкото замяната била „сделка за двойна продажба“, осъществена след като е направена оценка от независим оценител на имота въз основа на предвидените в закона обективни критерии за изчисление на цената. Не било предоставено предимство, нито страните по замените били поставени в по-благоприятно положение в сравнение с техните конкуренти, тъй като всеки собственик на горска земя можел да поиска замяна на своята частна земя срещу горска земя държавна собственост. Подобен довод е изложен и от друг бенефициер (61), който счита, че схемата за замяна е обща мярка, достъп до която имат всички собственици на горска земя.
(70)
Що се отнася до наличието на икономическо предимство, по-голямата част от бенефициерите (62) оспориха, че са получили такова предимство от сделките, тъй като според тях административната цена на заменената земя е била равна на или по-висока от пазарната ѝ цена.
(71)
И накрая, що се отнася до въпроса дали сделките за замяна нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, по-голямата част от бенефициерите (63) отговориха, че не упражняват дейност в секторите недвижими имоти и туризъм и/или не са предприели никакви стъпки за получаването на лиценз за туроператор. Освен това те потвърдиха, че не са ползвали придобитата чрез замяната земя за производството на дървен материал след нейното придобиване, нито са продавали дървен материал в България или в други държави членки. Поради това те заявяват, че не може да се твърди, че съществува реално или потенциално влияние върху търговията в рамките на Общността. Друг бенефициер (64) добави, че замените не водят до повишаване на производителността на национално равнище, ограничавайки по този начин наличните възможности за предприятията от други държави членки да внасят продукти на местния пазар.
(72)
Други бенефициери (65) заявиха, че тъй като замените не включват прехвърляне на държавни ресурси и не им предоставят икономическо предимство, не може да се счита, че те са нарушили равновесието на пазара и икономическите условия, при които предприятията упражняват дейност, т.е. необходимостта от придобиване на материални активи за първоначална инвестиция. По тази причина предприятия от други държави членки могат да навлизат и извършват дейност на същия пазар при справедливи условия, така че не може да се твърди, че търговията между държавите членки е била засегната от оспорваните замени.
(73)
И накрая, един бенефициер (66) обясни, че горската земя, която е придобил от държавата, не е подходяща за залесяване. Освен това той счита, че неговият имот е бил по-добър от този, който е получил от държавата, и че сделката не включва държавна помощ. Накрая той посочи, че придобитата земя се използва за отглеждане на пчели с подвижни кошери, като през лятото земята се използва за пасище.
4.2.3. Съвместимост на потенциалната помощ
(74)
Въпреки че Комисията поиска от заинтересованите страни да предоставят всички доказателства, с които разполагат и които биха ѝ позволили да провери съвместимостта на оспорваните сделки за замяна с вътрешния пазар, никой от бенефициерите не направи това.
5. МНЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
5.1. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(75)
Българските органи твърдят, че оспорваните сделки за замяна не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(76)
По повод на предполагаемата неразривна връзка между сделките за замяна и промяната в предназначението на заменената горска земя българските органи отбелязаха, че в член 15, буква б) от Закона за горите е предвидена възможността да се кандидатства за промяна в предназначението на горската земя, независимо от начина на придобиване на земята - било то чрез замяна, сделка за продажба и/или по друг начин. Такава теоретична възможност обаче не следва да се разбира като твърдо предварително съгласие между органите и частната страна по замяната за последваща промяна в предназначението на земята.
(77)
Българските органи са предоставили доказателства, че във връзка със 132-те замени, които са били осъществени през периода 2007-2009 г., са били подадени 24 искания за промяна в предназначението на заменената горска земя, от които само в 15 случая (т.е. 11,4 % от всички замени) е било прието положително административно решение, допускащо исканата промяна.
(78)
Българските органи също така отбелязват и различните цели, преследвани от сделките за замяна и от промяната в предназначението на земята. Докато със замените се цели да се постигне консолидиране и съхранение на българските гори с оглед гарантиране на тяхното устойчиво развитие и възпроизводство в полза на цялото общество, промяната в предназначението на земята е свързана с постигането на целите, предвидени в Закона за устройство на територията, който установява правилата за включване на земя в границите на агломерации, в които застрояването е разрешено в съответствие с обществените потребности и интереси, свързани с устойчивото развитие и създаването на подходящи условия за живот, работа и развлечение на гражданите. Освен това, докато сделките за замяна зависят от решенията, вземани от министъра на земеделието и храните, промените в предназначението на земята зависят от одобрението на плановете за устройство на територията от различни компетентни органи, а именно от министъра на регионалното развитие и благоустройството, областния управител или общинските съвети. И накрая, предвид факта, че правото да се поиска промяна в предназначението на земята не произтича непосредствено от Закона за горите, а изисква спазването на условия, предвидени в други закони, българските органи считат, че хипотетичната възможност за промяна в предназначението на земята не означава, че тази промяна е неразривно свързана със сделките за замяна.
(79)
Що се отнася до въпроса дали потенциалната промяна в предназначението на заменената земя трябва да се вземе предвид при определяне цената на тази земя, българските органи повториха позицията си, че няма пряка връзка между цената, по която е оценена замяната, и последващата промяна в предназначението на земята. Органите са предоставили подробно описание на процедурата, която трябва да се следва, за да се определят съответно цените за замяната (предишни член 20, параграф 5 и член 21 от Наредбата за базисните цени) и дължимите такси за промяната на предназначението на земята. Тези органи също така отбелязват, че частните собственици могат да поискат промяна в предназначението на горската земя независимо от това как са получили земята, така че всеки един инвеститор би получил същите предимства независимо от това дали е придобил гората от държавата или чрез сделка между несвързани лица, сключена при справедливи пазарни условия с частна страна, така че таксите, дължими за промяна в предназначението на земята, следва да се считат за неизбирателни спрямо бенефициерите.
(80)
Що се отнася до съмненията на Комисията дали методиката за изчисление на административните цени отразява правилно пазарните цени, българските органи отбелязват на първо място, че административните цени се определят при съблюдаване на разпоредбите на Наредбата за базисните цени и че при изготвянето на тази наредба са били взети за пример практики за определяне на административните цени за горски земи в други държави членки, най-вече в Германия. Освен това оценките на частните и държавните гори са извършени от независими експерти въз основа на единен набор от критерии.
(81)
Второ, българските органи предоставиха данни за всички сделки (67) за покупко-продажба на частни гори, осъществени през периода 2007-2009 г. (68). В информацията, предоставена по отношение на средните цени на имоти частна собственост (т.е. „пазарните цени“), се съдържа резюме на надеждни пазарни доказателства в съответствие с изискването, предвидено в точка 34 от Допълнителните разпоредби към Наредбата за базисните цени. Когато няма налична информация за сделките, сключени в същите райони, са предоставени данни за такива, които са осъществени в близки райони и са включвали гори, сходни като местоположение и растителни видове. Според българските органи въз основа на тези данни може да се докаже, че в повечето случаи административната цена, използвана за оспорваните сделки за замяна, е била като цяло по-висока от пазарните цени, получени при сделки, сключени между несвързани лица при справедливи пазарни условия (69). Във връзка с това българските органи поставят под въпрос представеното от жалбоподателя доказателство. От една страна, цитираните от жалбоподателите цени са били именно цените, по които земята е била предложена за продажба, а не непременно реално получените цени, или цени на парцели земя с вече променено предназначение и заплатена таксова марка. От друга страна, цитираната от жалбоподателя пазарна цена невинаги е надеждна, тъй като в много случаи тя е получена само в резултат на една-единствена частна сделка.
(82)
Трето, българските органи отново посочиха, че правителството не е покрило разликата до по-високата административна обща стойност на придобитата частна горска земя и че сделките за замяна са били осъществявани само ако полученият при замяната парцел горска земя частна собственост е бил със стойност, по-висока или равна на стойността на държавния парцел, за който той е бил заменен. Освен това частната страна е трябвало да плати административни разходи в размер на 2 % от стойността на имота.
(83)
И накрая, българските органи посочват, че след първоначалното ѝ приемане Наредбата за базисните цени е била изменяна три пъти - съответно през 2004 г., 2005 г. и 2007 г. Особено внимание заслужава изменението на Наредбата през 2005 г. с оглед на напредналия етап на реституцията на отчуждени гори и горски земи, доколкото това е означавало, че на пазара вече са се предлагали и търсели частни гори. Това изменение по същество е целяло да промени методиката за оценка на земята. Освен това коефициентите, отнасящи се до защитени от урбанизация райони, също са били увеличени и са били въведени няколко нови категории, определящи добавките към цените на земята в зависимост от категорията на населеното място.
(84)
Нещо повече, след присъединяването на България към Съюза на 1 януари 2007 г. коефициентите в Наредбата са били актуализирани изцяло, включително и онези, имащи отношение към защитените от урбанизация райони, както и така наречените коефициенти за „пазарен регулатор“, които зависят от категорията на земята. Освен това член 20, параграф 5 от Наредбата за базисните цени е бил изменен, като цената за замяната на държавна земя е била увеличена с 50 % от стойността на коефициента за „пазарен регулатор“. Също така е била въведена добавка към стойността на земята според различните категории населени места.
(85)
Според българските органи тези изменения на Наредбата за базисните цени показват, че въпреки липсата на добре развит национален пазар за горски земи и с оглед на предстоящото присъединяване на България към Съюза органите са се опитали да актуализират механизма за оценка, определен в Наредбата, като гарантират, че той е основан на надеждни пазарни доказателства. Следователно към датата на присъединяването на България към Съюза изчислените административни цени въз основа на Наредбата за базисните цени не са били по-ниски от пазарните цени за тези парцели.
(86)
По отношение на съмнението на Комисията относно потенциала на сделките за замяна да нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, българските органи на първо място изтъкват, че от частните страни, участвали в оспорваните сделки за замяна, 81 от тях представляват предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Останалите 51 частни страни са били физически лица, които не извършват търговия на стоки или услуги. В този контекст България подчертава, че нито Държавната агенция по горите, нито нейният правоприемник Изпълнителната агенция по горите е получавала молби за добив на дървен материал или износ от физическите лица, които са осъществявали замени през разглеждания период.
(87)
Второ, българските органи твърдят, че сделките за замяна не могат да засегнат търговията в рамките на Съюза, тъй като подпомогнатите дружества се занимават с дейности, които не включват вноса или износа на продукти или услуги. Българските органи допълниха вече предоставената информация относно обема на добития и изнесен за Съюза дървен материал през разглеждания период и представиха документ, показващ че нито една от частните страни, придобили държавна горска земя чрез оспорваните сделки за замяна, не е добивала, продавала на националния пазар или изнасяла дървен материал от Република България.
(88)
Трето, българските органи заявяват, че секторът на туризма (напр. извършването на дейност като туроператор, туристическа агенция, собственик на хотел и доставчик на допълнителни туристически услуги) се урежда от правилата, предвидени в българския Закон за туризма. Този закон изисква административна регистрация на операторите в публичен регистър, воден от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма. Лицата, занимаващи се с хотелиерство, също подлежат на регистрация в специален регистър съгласно член 58 от Закона за туризма. Поради тази причина само дружествата, вписани в съответните публични регистри, водени от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма, могат да се считат за предприятия, осъществяващи дейност в сектора на туризма. Проверка в съответните регистри показа, че само едно от дружествата, придобили държавна горска земя в резултат на оспорваните сделки за замяна - Капси Турс ООД - е регистрирано като туроператор по смисъла на Закона за туризма.
(89)
Четвърто, българските органи обясниха, че извършването на стопанска дейност като строително дружество в България също е предмет на изискване за регистрация в Централния професионален регистър на строителя, воден от Камарата на строителите в България, в съответствие със специален закон, и по-специално Закона за Камарата на строителите (70). Българските органи изтъкват, че само три от предприятията, които са осъществили замени с правителството, са били регистрирани като строителни дружества и биха могли по някакъв начин да участват в строителни работи съгласно закона.
(90)
Следователно българските органи твърдяха, че повечето предприятия, които потенциално са имали полза от оспорваните сделки за замяна, не са извършвали дейност в секторите на строителството и туризма. Следователно според тях не може да се каже, че конкуренцията на съответните пазари, с изключение на сектора на горското стопанство, е била нарушена от тези сделки.
5.2. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
(91)
Българските органи са съгласни с жалбоподателя, че няма наличие на държавна помощ при замените на горски земи между държавата и общините. За разлика от това, според тях твърдението на жалбоподателя, че повечето бенефициери осъществяват дейност в сферата на строителството или туризма, е невярно поради обяснените в предишния раздел причини.
(92)
Българските органи също така не са съгласни с начина, по който жалбоподателят определя пазарните цени на горите, като сравнява цените на горската земя през различни години (напр. няколко години преди замяната на горите), и оспорват твърдението на жалбоподателя, че в някои случаи собствениците на заменени горски земи са предоставили тези земи като обезпечение, за да получат заеми, тъй като това не би отговаряло на разпоредбите на българското законодателство и на цитирания от жалбоподателя Закон за държавната собственост. Предоставените от жалбоподателя данни съдържат значителни грешки и не съответстват на информацията в наличните имотни регистри и документацията за замените. Предоставените от жалбоподателя данни биха били неверни и по отношение на горската земя държавна собственост, която е била придобита чрез замените и впоследствие е била предоставена като обезпечение по заеми. Във всеки случай българските органи обясниха, че в България банките изискват освен недвижими имоти и други ликвидни активи като обезпечение, за да се гарантира погасяването на дълга. Следователно според тези органи би било неправилно размерът на предоставения заем да бъде разделен на квадратурата на земята, служеща за обезпечение за ипотеката, за да се определи цената на квадратен метър. Органите също така представят становище на Първа инвестиционна банка относно механизмите за предоставяне на заеми и методите на оценяване на гори и горски имоти, предложени от заемополучателите като обезпечение.
(93)
Българските органи не са съгласни и с твърдението на жалбоподателя, че общинските органи не са имали друг избор освен да приемат подробни планове за устройство на територията за земята, чието предназначение е било променено. Според тези органи всяка промяна в предназначението на земята е основана на законоустановени подробни планове за устройство на територията, които са били подложени на публично обсъждане и са изменили съществуващите общи планове за устройство на територията за населените райони. Тези административни процедури не се извършват по преценка на министъра на земеделието и храните, който издава индивидуални административни разпореждания за промяна на зонирането на земята на страните, искащи такава промяна, едва след като съответният подробен план за устройство на територията влезе в сила.
(94)
Освен това органите отхвърлят твърдението, че много от участващите в замените страни са възнамерявали да променят предназначението на придобития горски парцел. Съгласно българския Закон за горите такова намерение за промяна може да бъде осъществено само чрез подаване на молба по процедурата, посочена в член 14в от Закона за горите (отменен). Всяко друго намерение, изразено в публикация в средствата за масово осведомяване или по начин, различен от предвидената в закона процедура, би било неуместно и произволно.
(95)
Органите също така не са съгласни с твърдението на жалбоподателя, че административният начин за определяне на цените на горската земя не отразява динамичното развитие на икономиката. Органите считат, че начинът на определяне на цените чрез използване на Наредбата за базисните цени е подходящ. Не е вярно и това, че наредбата не е била актуализирана, тъй като през 2007 г. са въведени нови коефициенти, така че да не се предоставя икономическо предимство на икономическите оператори чрез вече осъществените замени.
(96)
Органите отхвърлят довода на жалбоподателя, че оценителите са пристрастни. Според органите тези оценители са съдебни експерти, чиято почтеност не може да се поставя под съмнение. Освен това, ако бяха оценили горската земя благоприятно по отношение на частната страна и по начин, който не отговаря на условията от Наредбата за базисните цени, такава оценка не би била приета от органите за целите на замяната.
(97)
Във връзка с твърдението на жалбоподателя, че официалните статистически данни за стойностите/цените на сделките, предоставени от органите, са неверни, органите заявяват, че избягването на данъчно облагане чрез укриване на действителната цена, при която е осъществена дадена сделка, представлява престъпление по българския Наказателен кодекс.
(98)
И накрая, българските органи отхвърлят твърдението на жалбоподателя, че обвинителният акт срещу бившия ръководител на ИАГ представлява доказателство за наличие на държавна помощ, свързана със замените. Според тези органи производствата срещу длъжностни лица, които са участвали в процедурите за замяна на горска земя държавна собственост, не са от значение за оценяването на наличието на помощ при оспорваните сделки.
5.3. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ДРУГИ ТРЕТИ СТРАНИ
5.3.1. Мнение на България от 29 септември 2011 г.
(99)
С писмо от 29 септември 2011 г. българските органи отговориха на становището, изразено от Ол Сийз относно решението за откриване.
(100)
Дружеството Ол Сийз е заменило общо 157,4 хектара горски парцели частна собственост в общините Тетевен и Габрово за приблизително 57,9 хектара горски парцели държавна собственост в община Балчик (71). В тази връзка Ол Сийз също така е платило на българската държава 138 781 лева административни разходи.
(101)
Административната цена на горските парцели държавна собственост е била оценена на 11,99 лева/м2. Според информацията, с която разполагат българските органи, през разглеждания период средната пазарна цена (която е цената, договорена между частни страни, купуващи и продаващи горски парцели на търговска основа в един и същ или съседен район на територията на една и съща община) е била 4,16 лева/м2. Следователно замяната между Ол Сийз и Република България е била осъществена срещу заплащане и не е довела до икономическо предимство по смисъла на член 107 от Договора.
(102)
Българските органи отбелязват още, че Ол Сийз е подало молба за промяна на предназначението на горския парцел в съответствие с член 14 от Закона за горите и че Министерският съвет на България е одобрил молбата в съответствие с член 14г, алинея втора от Закона за горите (72). Доколкото е известно на българските органи, това решение не е влязло в сила. Българските органи са съгласни със становището на Ол Сийз, че държавата не е оказала пряко влияние върху промените в предназначението на въпросната земя (за която не е имало план за земеползване) и че поради това промяната на собствеността в резултат на замяната не може да бъде израз на общо намерение от страна на участниците в замяната да осъществят промяна в нейното предназначение. Според българските органи определящият фактор при оценката на замените трябва да бъде дали балансовата стойност на разменяните активи е еквивалентна. Именно това е базата, въз основа на която българското правителство е извършвало тези сделки. Друга причина, поради която няма наличие на държавна помощ при промяната в предназначението на земята след замяната, е фактът, че административните такси са еднакви за всички кандидати.
(103)
Българските органи освен това отбелязват, че Ол Сийз нито е добивало дървен материал в парцелите, които е получило в резултат на замяната, нито е търгувало в рамките на Съюза с дървен материал от тези парцели. Освен това Ол Сийз не предлага туристически услуги, както се посочва в Закона за туризма, нито е строително дружество по смисъла на Закона за камарата на строителите.
5.3.2. Мнение на България от 4 ноември 2011 г.
(104)
С писмо от 4 ноември 2011 г. България представи становището си относно мненията на следните трети страни: Елкабел АД, Ел Ем Импекс ЕООД, Форос Дивелъпмънт ЕАД и Симеон Стоев Миров.
(105)
Що се отнася до сделките за замяна, осъществени с Елкабел, Ел Ем Импекс и Форос Дивелъпмънт, българските органи заявиха, че те не са покрили разликата в цените и в съответните случаи са получили допълнително плащане на административните разходи от частните страни. Освен това всички местни данъци са били платени от тези страни. И накрая, нито едно от трите дружества не е поискало промяна в предназначението на придобитата горска земя.
(106)
Българските органи освен това отбелязват, че в някои от общините, в които са били разположени заменените парцели, не са сключвани изцяло частни сделки, така че не е било възможно да се определи пазарната цена на заменените парцели или дали е било предоставено икономическо предимство.
(107)
Българските органи освен това отбелязват, че нито Елкабел, нито Ел Ем Импекс са износители на дървен материал и не са регистрирани като строителни или туристически дружества съгласно българското законодателство.
(108)
Що се отнася до Симеон Стоев Миров, физическо лице, който е заменил 5,6 декара частна горска земя в Ракитово, оценена на 3 436 лева, за 5 декара горска земя държавна собственост в Бургас (село Крайморие), оценена на 1 308 лева, българските органи считат, че тази замяна следва да попада в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
(109)
По тези причини българските органи заявяват, че според тях осъществените с горепосочените частни страни замени не представляват държавна помощ.
5.3.3. Мнение на България от 16 декември 2011 г.
(110)
С писмо от 16 декември 2011 г. България представи становището си относно мненията на следните трети страни: ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт ООД, Изгрев 5 ЕООД, Екобалкани-България ЕООД, Вихрен ЕООД, Литекс Комерс АД и Живка Благоева.
(111)
Що се отнася до сделките за замяна, сключени с ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт, Изгрев 5, Екобалкани, Вихрен и Литекс Комерс, българските органи обясниха, че те не са покрили разликата в цените и в съответните случаи са получили допълнително плащане на административните разходи от частните страни. Освен това всички местни данъци са били платени от тези страни. И накрая, ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт, Екобалкани и Литекс Комерс не са поискали промяна в предназначението на придобитата от тях държавна горска земя.
(112)
Българските органи освен това отбелязват, че в някои от общините, в които са били разположени заменените парцели, не са сключвани изцяло частни сделки, така че не е било възможно да се определени пазарната цена на съответните парцели и не може със сигурност да се установи дали на горепосочените частни страни е било предоставено икономическо предимство. В случая с Изгрев 5 административната цена на заменената горска земя държавна собственост е била малко по-висока от пазарната цена, получена при подобни частни сделки, така че според българските органи не е било предоставено предимство. Същата обосновка била относима и към сделката с Литекс Комерс, при която - според българските органи - административните цени са били четири пъти по-високи от пазарните цени за държавната горска земя.
(113)
И накрая, българските органи отбелязват, че нито една от горепосочените частни страни не е износител на дървен материал и не е регистрирана като строително или туристическо дружество съгласно българското законодателство, така че сключените с тях сделки за замяна не засягат търговията между държавите членки.
(114)
Що се отнася до сделката за замяна с Живка Благоева, физическо лице, тя е довела до замяна на 1,9036 хектара частна горска земя в община Тетевен, оценена на 16 091 лева, за 0,3001 хектара горска земя държавна собственост в района на Предела, община Разлог, оценена на 24 216 лева. Българската държава не е покрила разликата в цените, всички административни разходи и местни данъци са били платени от Живка Благоева и новият собственик не е поискал промяна в предназначението на заменената земя. Според българските органи тази замяна следва да попада в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
(115)
Съответно българските органи считат, че няма наличие на държавна помощ при сделките за замяна, сключени с горепосочените частни страни.
5.3.4. Мнение на България от 25 април 2012 г.
(116)
С писмо от 25 април 2012 г. българските органи представиха становището си относно мненията на следните трети страни: Аква Истейт, Бета Форест, Коста Геров, Димитър Иванов Терзиев, Явор Илиев Хайтов, Валентина Ангелова Хайтова, Георги Александров Бабев, Мариета Тихомирова Дамянова, Елизабет Петкова Михайлова, Светослав Петков Михайлов, БГ Ленд Ко, Мирта Инженеринг, Микс-ПС ООД и БОИЛ ООД.
(117)
Българските органи подкрепят мненията, представени от тези физически лица и дружества, които са били страни по сделки за замяна, сключени през разглеждания период, а именно че замените не включват наличието на държавна помощ, а вместо това представляват сделки, извършени при благоприятни за държавата условия и по цени, които не са по-ниски от пазарните цени за подобни недвижими имоти. Освен това българските органи подкрепят становището на горепосочените частни страни, че сделките за замяна са били извършени в съответствие с действащото българско национално законодателство - Наредбата за базисните цени и Закона за горите. И накрая, следва да се счита, че някои от тези сделки попадат в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
5.4. ОТГОВОРИ НА БЪЛГАРИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ОТПРАВЕНИТЕ ОТ КОМИСИЯТА ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ, ИЗПРАТЕНИ ПО ВРЕМЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(118)
На по-късен етап, в отговор на искания за информация, българските органи предоставиха пазарните цени - както за горските парцели частна собственост, така и за горските парцели държавна собственост - за всички сделки за замяна през разглеждания период (73).
(119)
В становището си от 19 ноември 2013 г. (74) обаче българските органи посочиха, че съществуват някои проблеми относно надеждността на предоставените от тях данни. По-специално за целите на формулата, изложена в съображение 44, българските органи предоставиха справедливите пазарни цени за 82 парцела (60 държавни и 22 частни парцела), засегнати от оспорваните сделки за замяна. За останалите парцели те представиха пазарните стойности, изчислени при полагането на максимални усилия, като посочиха, че те могат и да не отразяват непременно справедливите пазарни стойности. По отношение на останалите засегнати парцели държавна собственост българските органи обясниха, че цените, посочени от тях като пазарни, всъщност са били средните цени от различни видове сделки с гори. Следователно те не представляват непременно справедливата пазарна стойност, тъй като не са равни на средните цени на напълно аналогични сделки.
(120)
По подобен начин по отношение на останалите частни парцели, които все още не са били предмет на оценка от независим експерт, българските органи посочиха, че при определени случаи цените, посочени в удостоверенията за продажби, които са били използвани от органите като приблизителна стойност на представените от тях пазарни цени на тези парцели, са били близки до или равни на така наречените данъчни стойности. Данъчната стойност на даден парцел не е неговата пазарна стойност, а минималната цена, която трябва да бъде платена при сделки с недвижимия имот, т.е. пазарната стойност на съответния парцел по принцип би била по-висока.
(121)
Независимо от изложеното по-горе българските органи подчертаха, че представените от тях данни относно пазарните цени са най-добрите приблизителни оценки, които могат да получат, тъй като: i) в България няма конкретни правила за определяне на пазарни цени за горски парцели чрез оценка, ii) извършването на оценка от независим експертен оценител на това какви биха били пазарните цени на засегнатите парцели към момента на замяната би отнело много време и iii) това би било много скъпоструващ процес. Освен това българските органи заявиха, че представените цени при всички случаи са по-близки до справедливите пазарни цени, отколкото до административните цени.
(122)
И накрая, българските органи предоставиха информация относно извадка от 25 сделки за замяна, осъществени при действително използваните административни цени, и хипотетичните административни цени, които биха се получили след прилагането на коефициентите, посочени в актуализираната през 2010 г. Наредба за базисните цени. В представената извадка бяха включени 25 сделки, осъществени основно през 2009 г. или 2008 г. (само 6 сделки - реализирани през 2007 г.). Тази информация бе поискана от Комисията, за да провери дали системата на административните цени - ако са били правилно актуализирани - отразява по подходящ начин пазарните цени за горска земя въз основа на цена, която е възможно най-близка до пазарната стойност, и която във всички случаи би довела до такава, както се изисква в съдебната практика.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ
(123)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с общия пазар.
(124)
Поради това, за да бъде определена като помощ по смисъла на член 107, параграф 1, мярката трябва да отговаря на следните кумулативни условия: i) за мярката трябва да е отговорна държавата и тя да е финансирана с държавни ресурси; ii) тя трябва да предоставя предимство на нейния бенефициер; iii) това предимство трябва да бъде избирателно; и iv) мярката трябва да нарушава или да застрашава да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите членки.
(125)
В настоящия случай обаче трябва да бъде разгледан и предварителният въпрос дали потенциалните бенефициери на сделките за замяна са предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Това е необходимо, тъй като съгласно формулировката на тази разпоредба правилата за държавни помощи се прилагат само когато бенефициерът е предприятие.
(126)
Съдът на Европейския съюз („Съдът на ЕС“) определя понятието „предприятие“ за целите на член 107, параграф 1 от Договора като субект, упражняващ стопанска дейност, независимо от правния му статут и начина му на финансиране (75). Съгласно Съда на ЕС всяка дейност, която се състои от предлагане на стоки и услуги на даден пазар, представлява стопанска дейност (76). Класификацията на даден субект като предприятие по този начин винаги е свързана с определена дейност. Субект, който извършва както стопански, така и нестопански дейности, трябва да се счита за предприятие единствено по отношение на първия тип дейност. Не е необходимо предприятието да бъде юридическо лице. Физическите лица също могат да се считат за предприятия по отношение на държавната помощ, при условие че те извършват стопанска дейност.
(127)
С оглед на това следва да се отбележи, че определени бенефициери на оспорваните сделки за замяна не са извършвали стопанска дейност със заменената горска земя през разглеждания период и понастоящем не извършват такава дейност. В резултат на това тези бенефициери не могат да се считат за предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, поради което се счита, че няма наличие на държавна помощ при сделките за замяна, които те са сключили с българската държава.
(128)
Следователно останалата част от настоящото решение се отнася само до тези бенефициери на оспорваните сделки за замяна, които представляват предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.1. Неразривна връзка между замяната и промяната в предназначението на земята
(129)
Първото съмнение, изразено от Комисията в решението ѝ за откриване на процедурата, беше дали съществува неразривна връзка между сделките за замяна и промяната в предназначението на заменената земя, придобита от бенефициерите. Това е важно, тъй като ако се установи, че такава връзка съществува, тя ще повлияе на оценката на Комисията за това дали сделките за замяна водят до икономическо предимство и как това предимство трябва да бъде определено в количествено изражение. Неразривна връзка означава, че намерението на страните по сделката за замяна още преди сключване на сделката е било след замяната да променят предназначението на земята държавна собственост от горска земя в земя за застрояване. Поради това, макар административните цени за сделката за замяна, изчислени въз основа на Наредбата за базисните цени, да са се основавали на замяната на два парцела горска земя, последващата промяна в предназначението на парцела държавна собственост - ако това е било намерението от самото начало - би могла да доведе до формирането на цена, по-ниска от реалната цена на получения парцел, като се вземе предвид бъдещото му предназначение като земя за застрояване.
(130)
Според Комисията фактът, че оспорваните сделки за замяна винаги - или поне в голямата част от случаите - са били последвани от (одобрено) искане за промяна на предназначението на заменената горска земя, придобита от бенефициера, в земя за застрояване, би бил обективен признак за това, че страните по тези сделки за замяна от самото начало са имали намерение да променят предназначението на земята държавна собственост след замяната.
(131)
Статистическите данни, предоставени от българските органи в отговор на решението за откриване, потвърждават отново данните, отразени в съображение 38, показвайки, че във връзка със 132-те сделки за замяна, осъществени през разглеждания период, са били подадени 24 искания за промяна на предназначението на земята в земя за застрояване (което представлява 18,2 % от всички замени), от които в 15 случая исканата промяна е била одобрена (което представлява 11,4 % от всички замени). Въз основа на тези данни Комисията стига до заключението, че в повечето случаи замените не са били последвани от искане за промяна на предназначението на земята.
(132)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че българското законодателство предвижда две отделни процедури за замяна и за промяна на предназначението на земята и съответно два отделни държавни органа, които са компетентни за всяка една от операциите и осъществят дейността си независимо един от друг. Това е още един признак, че в настоящия случай липсва неразривна връзка между сделките за замяна и промяната на предназначението на земята.
(133)
Тъй като не се установи наличието на неразривна връзка между сделките за замяна и промяната на предназначението на заменената земя, придобита от бенефициерите, Комисията ще провери всяка една от тези операции поотделно за наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.2. Наличие на помощ при промяната в предназначението на земята
(134)
Определянето на предназначението на земята подлежи на правния контрол, упражняван от държавните органи върху използването и интензивността на застрояване на даден парцел земя. Когато държавен орган одобрява промяна в предназначението на даден парцел земя, той осъществява регулаторна дейност и не действа като икономически субект.
(135)
Единствено предимствата, предоставени пряко или косвено чрез държавни ресурси, следва да се разглеждат като помощ по смисъла на член 107 от Договора. В съответствие със съдебната практика на Съда на ЕС (77) разграничението, което се прави в тази разпоредба, между „помощ, предоставена от държава членка“, и помощ, предоставена „чрез държавни ресурси“, не означава, че всички предимства, които са предоставени от държавата, независимо дали са финансирани чрез държавни ресурси или не, представляват помощ. Това разграничение цели по-скоро само да включи в това определение както предимствата, които са предоставени пряко от държавата, така и тези, които се предоставят от публичен или частен орган, посочен или учреден от държавата.
(136)
Макар че одобрението от публичен орган на промяната в предназначението на определен парцел земя от горска земя в земя за застрояване може да доведе до увеличаване на пазарната стойност на тази земя, това одобрение не води до прехвърляне на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора: упражняването на тази регулаторна функция не води до положително прехвърляне на средства към получателя на това одобрение, нито пък води до отказ от държавни ресурси, тъй като при упражняването на тази регулаторна функция държавата не е задължена да налага на успешните кандидати такса, която да отразява цялата икономическа стойност, която те извличат от получаването на това одобрение (78).
(137)
Съответно решението на публичен орган да промени предназначението на определен парцел земя не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.3. Наличие на помощ при сделката за замяна
(138)
В съответствие с установената съдебна практика (79) продажбата от публични органи на земи или сгради на предприятие или на лице, извършващо стопанска дейност, могат да доведат до икономическо предимство и това да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, по-специално когато продажбата не се извършва по пазарна стойност, т.е. по цената, която вероятно би определил частен инвеститор, действащ в нормални условия на конкуренция. Същото се отнася и за сделки за замяна, при които стойността на получената от държавата земя е по-висока от стойността на частната земя, отстъпена на държавата.
(139)
Преди обаче да провери дали сделките за замяна водят до икономическо предимство, Комисията следва да провери дали останалите условия, посочени в съображение 124, са налице с оглед установяване наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(140)
Първо, що се отнася до носенето на отговорност за мярката, за сделките за замяна е компетентен министърът на земеделието и храните или Министерският съвет (в зависимост от размера на парцела, който ще се заменя) и ИАГ, всички от които са държавни органи. При условие че резултатът от сделките за замяна е прехвърлянето на горска земя държавна собственост с по-висока стойност срещу отстъпена горска земя частна собственост, това води до прехвърляне на държавни ресурси, доколкото българската държава се отказва от определени приходи, които е можела да получи, ако при извършването на сделката бе действала в съответствие с пазарните условия.
(141)
Второ, сделките за замяна са избирателни, доколкото те облагодетелстват само тези собственици на земя, които са заменили своята горска земя частна собственост с горска земя държавна собственост.
(142)
Трето, сделките за замяна нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки. Доколкото бенефициерите при замените са предприятия, които предлагат стоки и услуги на определен пазар, всяка финансова изгода в резултат на замените укрепва позицията им в сравнение с други конкурентни предприятия в рамките на Съюза при търговията със същите стоки и услуги (80). В действителност много бенефициери (81) по сделките за замяна са посочили в българския Търговски регистър като своя сфера на дейност, наред с другото, недвижимите имоти, туризма, ресторантьорството и залесяването. Тези сектори са отворени за конкуренция на равнището на Съюза. Това се вижда от информацията в същия този регистър, в който няколко бенефициери (82) по сделките за замяна са посочили търговията или (международната) търговска дейност като своя сфера на дейност. Що се отнася до довода, изтъкнат от българските органи, че за да могат дружествата да извършват дейност в сектора на туризма или строителството, е необходимо да бъдат вписани в специални регистри, а това не е така за по-голямата част от дружествата, участващи в сделките за замяна, Комисията отбелязва, че понятието „предприятие“ в член 107, параграф 1 от Договора е обективно понятие, така че въпросът дали предприятията предлагат стоки и услуги на даден пазар и по този начин се конкурират с други предприятия и участват в търговията в рамките на Съюза, трябва да се определи с оглед на дейностите, действително извършвани от тези предприятия, а не дали са спазени определени национални правни формалности.
(143)
И накрая, що се отнася до наличието на икономическо предимство, сделките за замяна се отнасят до замяната на (най-малко) два парцела горска земя между българската държава и частни страни. За да се определи дали частните страни са получили икономическо предимство в резултат на сделката за замяна, пазарните стойности на заменените парцели трябва да бъдат оценени и сравнени една с друга. Ако сделката за замяна води до прехвърлянето на горска земя държавна собственост, чиято стойност е по-висока от стойността на горската земя, отстъпена от частната страна, на частната страна е предоставено икономическото предимство.
(144)
Както беше обяснено в съображение 16, административните цени за въпросните замени са били изчислени въз основа на Наредбата за базисните цени. Съдът на ЕС призна, че когато националното право установява административни правила за изчисляване на пазарната стойност на земи с оглед на продажбата им от публични органи, за да съответстват тези правила на член 107 от Договора, прилагането им във всички случаи трябва да води до административна цена, която е възможно най-близка до пазарната стойност на земята (83). Тъй като пазарната стойност е теоретична, задължително ще се приеме допустим марж на отклонение на получената цена от теоретичната (84).
(145)
От българските органи беше поискано да предоставят информация относно административните цени, използвани за всичките 132 сделки за замяна, осъществени в разглеждания период, както и относно пазарните цени на същите тези сделки. Комисията поиска от българските органи да вземат предвид и всякакви предишни или последващи сделки със същите горски парцели при определянето на тяхната пазарна стойност. Следователно, въпреки че Комисията счита, че за оценката на потенциалните елементи на държавна помощ при сделките за замяна разположението на заменените горски парцели не е от значение, информацията за цените - когато е имало такава - е била взета под внимание.
(146)
Българските органи посочиха, че съществуват някои проблеми по отношение на надеждността на данните, които са могли да предоставят относно пазарните цени (85). Същевременно обаче те посочиха, че предоставената информация съдържа най-добрите приблизителни оценки на пазарните цени (86). Комисията счита тези данни за достатъчно надеждни приблизителни оценки на реалната (т.е. на „справедливата“) пазарна стойност на съответните парцели.
(147)
Анализът на данните показа, че за парцели частна собственост използването на административни цени е довело до системно завишаване на цената на съответната горска земя в сравнение с пазарните цени (87), докато по отношение на държавната горска земя ситуацията не е така еднозначна, тъй като са налице и двата случая - на завишаване и понижаване. Съответно при определянето на това дали на бенефициерите е било предоставено предимство в резултат на сделките за замяна, едно просто сравнение на пазарната цена на парцела държавна собственост към момента на замяната с пазарната цена на парцела частна собственост, за който е бил заменен, не би отчело в достатъчна степен систематичното завишаване на цената на последната. Поради това Комисията разработи формула, която взема предвид административните цени, използвани при първоначалната сделка, за правилно оценяване на произтичащото от замяната предимство. За тази формула, която вече беше определена в решението за откриване, е необходимо да се изчислят следните суми:
i)
разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя частна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени; и
ii)
разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя държавна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Приема се, че предимство е налице, ако стойността на ii) минус стойността на i) е положителна.
Всяка парична компенсация, платена от една от страните на другата, за да покрие разликата в административните цени на два парцела, които са предмет на сделката за замяна, също ще бъде взета предвид при определянето на това дали сделката за замяна е довела до предимство.
(148)
Като прилага тази формула към данните, предоставени от българските органи относно справедливите пазарни стойности и административните цени на заменените горски земи, Комисията заключава, че на бенефициерите на замените на земи е било предоставено предимство в почти 80 % от сделките за замяна, осъществени през разглеждания период, както е отразено в таблица 4.
Таблица 4
Сравнение на административните цени, използвани при замените, и пазарните цени, предоставени от българските органи
Сделки за замяна
2007 г.
2008 г.
2009 г.
Общо
Предоставено предимство (брой случаи)
18
48
38
104
Като процент от всички замени
78 %
77 %
81 %
79 %
Брой осъществени замени
23
62
47
132
(149)
Посочените по-горе данни показват, че административните цени, определени за целите на сделките за замяна в съответствие с Наредбата за базисните цени, не са отразявали в достатъчна степен реалната пазарна стойност на съответните горски парцели.
(150)
Това несъответствие между административните цени, използвани за оспорваните сделки за замяна, и пазарните цени на въпросните парцели произтича, от една страна, от факта, че основната методика, използвана в Наредбата за базисните цени, не отразява в достатъчна степен критериите, които даден пазарен оператор би счел за важни при оценяването на заменените парцели горска земя, нито им отдава тяхната подходяща тежест. Първо, средните стойности на земята, посочени в приложение 1 от Наредбата за базисните цени, според категориите земя, предлагащи идентични условия за растеж на растенията, които се използват като основа за определянето на базисната стойност на земята (вж. съображение 18), е трябвало да бъдат определени въз основа на пазарните цени или на отчетите, водени за горите държавна собственост, но в действителност са били определени от експерти въз основа на малък брой пазарни източници.
(151)
Второ, коефициентите и добавките, използвани за отчитане на определени качества на горската земя при изчисляването на основната стойност на тази земя, описани в съображения 18-26, отразяват средство за административно опростяване, а не опит за точно измерване на икономическата стойност, която хипотетичен пазарен оператор, поставен в подобна ситуация, би придал на тези качества. Всъщност българските органи не са предоставили никакви икономически данни в подкрепа на нивата, на които тези коефициенти и добавки са били определени в Наредбата.
(152)
От друга страна, дори и методиката, определена в Наредбата за базисните цени, първоначално да е довела до пазарни цени за заменената горска земя, quod non, средните цени, коефициентите и добавките никога не са били актуализирани през разглеждания период, така че да отразяват адекватно промените в пазарните цени, които са настъпили впоследствие. В съответствие със съдебната практика (88), когато цените на земята се увеличават рязко, в административните методи за изчисляване на цената на продаваната от публичните органи земя трябва да се предвижда постоянното актуализиране на тези цени, така че действително заплатената от купувача цена да отразява, доколкото е възможно, пазарната стойност на тази земя. През етапа на предварително проучване българските органи обясниха, че съгласно членове 7.1 и 32 от Наредбата за базисните цени коефициентите, съдържащи се в тази наредба за изчисляването на административните цени, следва да бъдат актуализирани ежегодно. Освен това според предоставената от българските органи информация през разглеждания период пазарните цени на горските земи рязко са се увеличили. Въпреки това актуализирането, предвидено в тази наредба, никога не е било извършено през този период. Българските органи са актуализирали средните цени, коефициентите и добавките, използвани за определяне на административните цени, едва през 2010 г. въз основа на последните развития на пазара.
(153)
Съответно Комисията заключава, че на бенефициерите на замените на земи е било предоставено икономическо предимство със сделките за замяна в случаите, когато използваните административни цени не са отразявали адекватно пазарната цена на заменената земя.
6.1.4. Помощта de minimis
(154)
И на последно място следва да се отбележи, че в случаите, когато отделният бенефициер на сделката за замяна е получил предимство, което не превишава праговете, посочени в Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (89), това предимство не се счита за държавна помощ и поради това не попада в рамките на забраната по член 107, параграф 1 от Договора, ако са изпълнени всички други условия, определени в този регламент.
(155)
Въз основа на количествените данни, предоставени от българските органи, би изглеждало, че в много от случаите (90) размерът на помощта, получена от бенефициерите на сделката за замяна, е по-нисък от прага de minimis от 200 000 EUR.
6.1.5. Заключение относно наличието на помощ
(156)
С оглед на гореизложеното Комисията стига до заключението, че сделките за замяна, осъществени от Република България по време на разглеждания период, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, в случаите, в които другата страна по съответната сделка е предприятие по смисъла на тази разпоредба, административните цени, използвани за тази сделка, не са отразявали пазарните цени и не са изпълнени условията за помощта de minimis, определени в Регламент (ЕС) № 1407/2013.
6.2. ЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ НА МЯРКАТА
(157)
Като не е подала уведомление за тези сделки за замяна преди тяхното осъществяване, Република България не е изпълнила задължението си съгласно член 108, параграф 3 от Договора. Поради това тези сделки за замяна представляват неправомерно приведена в действие държавна помощ.
6.3. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
(158)
Въпреки че от българските органи беше поискано да предоставят информация относно съвместимостта на тези сделки за замяна с вътрешния пазар, те продължиха да се придържат към своята аргументация, че тези сделки не оказват въздействие върху търговията в рамките на Съюза и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(159)
Във връзка с това Комисията отбелязва, че съответната държавна членка носи основната тежест за доказването на съвместимостта на помощта с вътрешния пазар чрез дерогация от член 107, параграф 1 от Договора, като тя трябва да докаже, че условията за тази дерогация са изпълнени (91).
(160)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че не изглежда да са налице някакви prima facie основания, така че да се приеме, че сделките за замяна са съвместими с вътрешния пазар или пряко въз основа на член 107, параграф 3, буква а) и буква в) от Договора, или въз основа на съответните насоки, основаващи се на тези разпоредби.
(161)
Поради това Насоките на Общността относно държавните помощи за земеделския и горския сектор („Насоките за горския сектор“) не могат да се използват като основание за съвместимост на схемата за замени, тъй като те се отнасят само за живи дървета и тяхната естествена среда в гори и други залесени земи, включително мерки за поддържане и засилване на екологичните и защитните функции на горите и мерки за насърчаване на използването на горите за отдих и на техните социални и културни измерения. Освен това разходите, покрити от помощта, предоставена в контекста на замените, не отговарят на определението за допустими разходи, посочено в Насоките за горския сектор (92), тъй като на частните страни не са били наложени никакви законови или договорни задължения да използват земята, получена чрез замените, като защитена природна зона. Напротив, всички страни са имали правото да поискат промяна на предназначението на горската земя в подлежаща на застрояване земя и някои от тях наистина са го направили.
(162)
Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. също не предоставят основание за съвместимост. Във връзка с това Комисията отбелязва, че замените не са били предприети от българските органи с цел специално да допринесат за регионалното развитие. Освен това не са определени какви са допустимите разходи, нито е уточнено как ще се контролира стимулиращият ефект на помощта и как ще се гарантира спазването на приложимите тавани за регионалната помощ.
(163)
И накрая, при обсъжданията преди приемането на решението за откриване българските органи заявиха, че със замените е преследвана цел на публичната политика за консолидиране на собствеността на горската земя. Дори ако можеше да се установи, че консолидирането на горска земя представлява цел от общ интерес, quod non, българските органи не доказаха, че предоставената помощ е била необходима, за да се постигне тази цел, нито че избраните средства са били най-подходящите.
(164)
Те също така не доказаха, че избраните средства са гарантирали, че предоставената помощ е била ограничена до минимално необходимото за стимулиране на частните страни да предприемат сделките за замяна. Това е, наред с другото, видно от силните колебания на административните цени, получени чрез използване на предписаната методика. При сравнение с пазарните цени, предоставени от българските органи, тези административни цени не изглежда да са системно със сходен процент по-високи или по-ниски от пазарните цени. Ако например се вземат сделките през 2007 г., разликата между пазарните цени и административните цени за частните парцели е варирала между -503,97 % до +89,91 % (93).
(165)
И накрая, българските органи не доказаха, че сделките за замяна не нарушават конкуренцията до степен, която противоречи на общия интерес. Съответно не може да се счита, че сделките за замяна са съвместими с вътрешния пазар директно въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
(166)
Вследствие на това Комисията заключава, че помощта, предоставена в контекста на сделките за замяна, не може да се счита за съвместима с вътрешния пазар.
7. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(167)
Съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, когато се установи, че неправомерно предоставена държавна помощ е несъвместима с вътрешния пазар, тази помощ следва да бъде възстановена от бенефициерите, освен ако това противоречи на общ принцип на правото. В член 14, параграф 2 от този регламент се постановява, че помощта, която трябва да бъде възстановена, ведно с лихвите, обхваща периода от датата, на която неправомерната помощ е била предоставена на разположение на бенефициера, до датата на нейното действително възстановяване. И накрая, в член 14, параграф 3 от този регламент се предвижда, че възстановяването се извършва незабавно и в съответствие с процедурите по националното законодателство на съответната държава членка, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението на Комисията.
(168)
Целта на възстановяването е постигната, когато въпросната неправомерна помощ, ведно с подходяща лихва за забава, бъде изплатена от предприятията, които са се възползвали от нея. Като възстановява помощта, бенефициерът се отказва от предимството, което е имал пред своите конкуренти на пазара, и се възстановява положението преди предоставянето на помощта (94). Въпреки че държавата членка може да избира средствата за изпълнение на задължението си за възстановяване на неправомерната помощ, избраните мерки не могат да засягат неблагоприятно приложното поле и ефективността на правото на Съюза. Държава членка може да изпълни задължение за възстановяване само ако избраните средства са подходящи, за да се възстановят нормалните условия на конкуренция, които са били нарушени с предоставянето на неправомерната помощ и са съвместими със съответните разпоредби на правото на Съюза (95).
(169)
Поради това, предвид факта, че е установено, че чрез сделките за замяна Република България неправомерно е привела в действие държавна помощ, от нея следва да се изиска да възстанови тази помощ от бенефициерите на тези сделки.
7.1. ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА БЕНЕФИЦИЕРИТЕ, КОИТО ТРЯБВА ДА ВЪЗСТАНОВЯТ ПОМОЩТА
(170)
Неправомерната и несъвместима помощ трябва да бъде възстановена от предприятията, които действително са се възползвали от нея (96). Когато обаче Комисията не е в състояние да идентифицира в самото решение всички предприятия, които са получили неправомерна и несъвместима помощ, това трябва да бъде направено в началото на процеса на изпълнение на решението от съответната държава членка, която следва да разгледа конкретното положение на всяко засегнато предприятие (97).
(171)
В настоящия случай потенциалните бенефициери на несъвместима държавна помощ са тези физически и юридически лица, които са участвали в 132-те сделки за замяна с българските органи през разглеждания период. От тази група българските органи следва да изключат тези физически и юридически лица, които не отговарят на критериите за „предприятия“ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, както и тези лица, които от сделките за замяна, в които са участвали, са получили предимство, целият размер на което не надвишава праговете, установени в Регламента за минималната помощ (помощта de minimis), стига тези сделки да съответстват и на другите условия, определени в този регламент. Останалите физически и юридически лица, които са участвали в сделки за замяна, следва да се считат за бенефициери на неправомерно приведена в действие държавна помощ, от които българските органи трябва да възстановят полученото в резултат на тези сделки предимство.
7.2. КОЛИЧЕСТВЕНО ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОМОЩТА
(172)
Комисията не е законово задължена да определя точната сума, която трябва да бъде възстановена, особено в случаите, когато не разполага с необходимите данни за това. Вместо това е достатъчно в решението на Комисията да се съдържа информация, която позволява на държавата членка да определи без големи затруднения сумата, която подлежи на възстановяване (98).
(173)
Като беше обяснено в съображение 147, Комисията счита, че държавата членка следва да спазва следната методика като отправна точка за определяне на размера на несъвместимата държавна помощ, която трябва да бъде възстановена от всеки бенефициер:
i)
определяне на разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя частна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени; и
ii)
определяне на разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя държавна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Първоначалният размер на държавната помощ, получена в резултат на сделката за замяна, се равнява на стойността на ii) минус стойността на i).
Корекция на първоначалната сума следва да се направи за тези случаи, при които парцел земя държавна собственост с по-висока административна стойност е бил заменен срещу парцел земя частна собственост с по-ниска административна стойност. Според българските органи в тези случаи бенефициерът е трябвало да плати компенсация на държавата, за да покрие разликата в стойността на парцелите. Поради това в тези случаи първоначалният размер на помощта следва да се намали с размера на компенсацията, платена от бенефициера на българските органи. След това българските органи следва да възстановят от бенефициера получената сума, за да бъде взето предвид предимството, получено в резултат на сделката за замяна.
(174)
За определянето на пазарните цени на съответните парцели следва изцяло да бъде отразена икономическата стойност на тези земи към момента на замяната. От информацията, която се съдържа в представеното от българските органи становище от 29 август 2008 г. изглежда, че в някои случаи вече са били построени сгради и инфраструктура върху горските парцели, принадлежащи на държавата, преди извършването на замяната, дори и преди това парцелът да не е бил преобразуван в земя за застрояване. В тези случаи Комисията е на мнение, че стойността на тези сгради и/или инфраструктура също следва да бъде изцяло отразена в пазарната стойност на парцела.
(175)
Комисията отбелязва, че българските органи вече притежават информацията относно административните цени, използвани в сделките за замяна, както и пазарните цени на всички парцели, засегнати от тези сделки към момента на замените (99), така че те не би трябвало да срещнат големи затруднения при определянето на подлежащите на възстановяване суми въз основа на методиката, описана в съображение 173 (100).
(176)
Въпреки това в случаите, когато българските органи могат да изразят основателни опасения, че тази методика не може да бъде приложена или води до сума, която явно не отразява адекватно размера на сумата, получена от бенефициера, те могат да решат да извършат оценка на пазарните цени на заменените парцели към момента на сключване на сделката с помощта на независим експерт, който е квалифициран да извършва такива оценки и е избран чрез открита публична тръжна процедура. При установяването на процедурата за избор на този експерт, дори и в случаите, когато в поръчката не се превишават праговете на директивите за обществените поръчки на Съюза, следва да се спазват принципите на прозрачност и равно третиране. По-специално тръжната процедура следва: i) да бъде подходящо обявена; ii) да се основава на обективни критерии за подбор, които са предварително известни; и iii) да включва информация, че след етапа на предварителен подбор окончателното решение ще бъде взето с участието на представители на службите на Комисията. В тези изключителни случаи българските органи трябва да: i) посочат съответния(ите) парцел(и), ii) посочат обосновката за необходимостта от оценка от независим експерт в този конкретен случай; и iii) представят на Комисията предложение за независим експерт (избран чрез публична тръжна процедура), който трябва да бъде одобрен както от Комисията, така и от Република България.
(177)
И накрая, тъй като целта на възстановяването е да се възстанови положението, съществувало преди датата, на която е била осъществена сделката за замяна, Комисията счита, с оглед на изключителния характер на споразуменията за замяна на горска земя, която не е била използвана за търговски цели, че Република България ще изпълни задължението си за възстановяване на неправомерно приведената в действие помощ, като отмени оспорваните сделки за замяна чрез обратна замяна на съответните парцели. Това обаче ще доведе до подходящо възстановяване само в случаите, когато не са извършени материални промени в горските земи държавна и частна собственост след датата на сделката за замяна. В такива случаи Комисията трябва да бъде информирана за съответните горски парцели в срок от два месеца от уведомяването на Република България за настоящото решение, като свързаните с тях замени следва да бъдат отменени, а доказателства за отмяната следва да бъдат предоставени в срок от четири месеца от датата на уведомяването за настоящото решение.
(178)
Във всички случаи, в които се изисква възстановяване, това възстановяване влиза в сила от момента, в който бенефициерите са започнали да се ползват от предимството, т.е. от датата на правния акт, с който на бенефициерите се дава право да заменят своята горска земя частна собственост срещу горска земя държавна собственост.
(179)
Сумите, които трябва да бъдат възстановени, следва да включват лихви, начислени от датата, на която те са били предоставени на разположение на бенефициерите, до действителното им възстановяване. Лихвеният процент следва да се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (101) и с Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (102) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
(180)
Сроковете за възстановяването на сумите на държавната помощ от отделните бенефициери следва, доколкото е възможно, да бъдат съобразени със сроковете, посочени в Известието относно възстановяването (103). При всички случаи крайните срокове не следва да бъдат по-дълги от сроковете, посочени в таблица 5.
Таблица 5
График за възстановяването
Срок
Действие
1.
В срок от два месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България трябва да уведоми Комисията за планираните или предприетите мерки за изпълнение на решението, и по-специално:
i)
да представи на Комисията списък на всички замени, за които се отнася възстановяването, като посочи следната информация:
-
административните и пазарните цени за частните и държавните горски парцели, които са заменени (въз основа на информацията, предоставена от Република България в становището ѝ с входящ номер 2014/032997), информация за допълнителните плащания за компенсация, свързани с всяка сделка, както и произтичащата от това сума на държавната помощ, която трябва да бъде възстановена,
-
наименованието на частната страна, участваща във всяка сделка, и причините, поради които се счита или не се счита, че този бенефициер е предприятие;
ii)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на експертна оценка на пазарните цени на горските парцели към момента на осъществяването на замяната (съображение (176);
iii)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши чрез отменяне на сделката за замяна (съображение 177).
2.
В срок от четири месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
За парцелите, посочени в точка 1, подточка ii) по-горе, Република България следва да е назначила независим експерт, който да извърши оценката на тези парцели. Този експерт следва да бъде избран чрез открита публична тръжна процедура и назначен със съгласието на Комисията, след предварително предложение от страна на Република България.
3.
В срок от седем месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
За парцелите, посочени в точка 1, подточка ii) по-горе, Република България следва да представи на Комисията доклада от оценката, извършена от независимия експерт.
4.
В срок от осем месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България следва да е изпратила нарежданията за възстановяване до всички съответни бенефициери, като посочи точните суми на помощта, които трябва да бъдат възстановени.
5.
В срок от дванадесет месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България трябва да е привела в действие възстановяването на помощта за всички съответни сделки за замяна.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, отпусната на предприятия при сделките за замяна на горска земя държавна собственост срещу горска земя частна собственост в периода 1 януари 2007 г. - 27 януари 2009 г., неправомерно приведена в действие от Република България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1, не представлява помощ, ако към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, предвидени в регламент, приет съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, който е бил приложим към момента на предоставяне на помощта.
Член 3
Индивидуалната помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1, която към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, предвидени в регламент, приет съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или на условията съгласно всяка друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар до максималния интензитет на помощ, приложим за този вид помощи.
Член 4
1. Република България възстановява от бенефициерите несъвместимата помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 по-горе, несъвместимата помощ може да бъде възстановена от бенефициерите чрез отмяна на сделките за замяна в случаите, когато не са извършени материални промени в засегнатите от сделката горски земи държавна и частна собственост след датата на тази сделка.
3. Сумите, които трябва да бъдат възстановени, включват лихви, начислени от датата на предоставянето им на разположение на бенефициерите до действителното им възстановяване.
4. Лихвеният процент се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и с Регламент (ЕО) № 271/2008.
5. Република България отменя всички неизплатени плащания на помощ, предоставена в контекста на сделките за замяна и посочена в член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, предоставена по схемата, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Република България гарантира, че настоящото решение е напълно изпълнено в срок от дванадесет месеца от датата на уведомяването за него.
Член 6
1. В срок от четири месеца от уведомяването за настоящото решение Република България предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на всички сделки за замяна, като посочва следната информация:
-
административните и пазарните цени за частните и държавните горски парцели, които са заменени, информация за допълнителните парични суми, включени във всяка сделка, както и произтичащия от това размер на държавната помощ,
-
наименованието на частната страна, т.е. на бенефициера на сделката за замяна, участваща във всяка сделка, и причините, поради които се счита или не се счита, тази страна е предприятие;
б)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на пазарните цени към момента на сделките за замяна, посочени в представеното от България становище 2014/032997;
в)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се осъществи чрез отмяна на сделката за замяна;
г)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на сумите, определени от независим експерт оценител и документи, доказващи, че такъв независим експерт е бил назначен след подбор чрез публична тръжна процедура и одобрение от Комисията.
2. В срок от осем месеца от уведомяването за настоящото решение Република България предоставя на Комисията следната информация:
а)
списъка на бенефициерите, които са получили помощ, предоставена при посочените в член 1 сделки за замяна, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях в резултат на тези сделки;
б)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която трябва да бъде възстановена от всеки бенефициер;
в)
подробно описание на вече предприетите и предвидените мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на бенефициерите е наредено да възстановят помощта.
3. В срок от дванадесет месеца след уведомяването за настоящото решение Република България представя документи, доказващи, че помощта е била възстановена изцяло от съответните бенефициери.
4. Република България информира редовно Комисията за напредъка по изпълнение на националните мерки, взети в изпълнение на настоящото решение, до окончателното възстановяване на помощта, предоставена при сделките за замяна и посочена в член 1, като представя доклади на всеки два месеца. По искане на Комисията тя предава незабавно информация за вече взетите и предвидените мерки в изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите по възстановяването, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република България.
Съставено в Брюксел на 5 септември 2014 година.
DECIZIA (UE) 2015/456 A COMISIEI
din 5 septembrie 2014
privind schema de ajutoare nr. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) și SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08) pusă în aplicare de Republica Bulgaria în contextul schimburilor de terenuri forestiere
[notificată cu numărul C(2014) 6207]
(Numai textul în limba bulgară este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
având în vedere Decizia C(2011) 4444 a Comisiei din 29 iunie 2011 (1),
după ce a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispoziția (dispozițiile) menționată(e) anterior și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
1. PROCEDURA
(1)
La 17 iulie 2008, Comisia a primit o scrisoare de la un reclamant care dorește să rămână anonim (denumit în continuare „primul reclamant”), în care se afirmă că Republica Bulgaria a acordat un ajutor în contextul unor schimburi de proprietate având ca obiect terenuri forestiere aflate în proprietate privată și terenuri forestiere aflate în proprietate publică, urmat în mod frecvent de o modificare a destinației terenurilor care au făcut obiectul schimbului, din terenuri forestiere în terenuri construibile. Primul reclamant a prezentat informații suplimentare prin scrisorile din 28 august 2008, 3 septembrie 2008, 1 octombrie 2008, 5 decembrie 2008, 18 februarie 2010, 12 octombrie 2010 și 26 ianuarie 2011.
(2)
La 27 ianuarie 2009, Comisia a primit de la un terț informații suplimentare privind tranzacțiile de schimb contestate. La 14 mai 2009, a fost depusă o a doua plângere cu privire la schimburile respective, informații suplimentare fiind prezentate de reclamant la 2 iunie 2009 și 8 iunie 2009. La 23 martie 2010, un alt terț a prezentat Comisiei informații cu privire la schimburile în cauză.
(3)
Autoritățile bulgare au furnizat Comisiei informații privind tranzacțiile de schimb contestate prin scrisorile din 2 septembrie 2008, 28 octombrie 2008, 4 ianuarie 2010, 23 martie 2010, 27 martie 2010, 30 august 2010 și 14 februarie 2011. În timpul reuniunilor la care au participat serviciile Comisiei și autoritățile bulgare la 22 februarie 2010, 12 octombrie 2010 și 3 februarie 2011, acestea din urmă au furnizat informații suplimentare cu privire la schimburile în cauză.
(4)
Prin scrisoarea din 29 iunie 2011, Comisia a informat Republica Bulgaria că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat cu privire la tranzacțiile de schimb contestate. Decizia Comisiei de inițiere a procedurii oficiale de investigare (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la măsurile în cauză.
(5)
Prin scrisoarea primită la 29 septembrie 2011, autoritățile bulgare au transmis observațiile pe care le aveau cu privire la decizia de inițiere a procedurii.
(6)
Comisia a primit observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii de la următoarele părți interesate: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Jivka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Yavor Haytov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marieta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Mihailov și Elizabet Mihailova (23), precum și de la un reclamant care a solicitat ca identitatea sa să nu fie dezvăluită (24).
(7)
Prin scrisorile din 1 septembrie 2011, 5 octombrie 2011, 25 noiembrie 2011, 14 decembrie 2011 și 3 aprilie 2012, Comisia a transmis observațiile respective autorităților bulgare, care au avut posibilitatea de a răspunde la acestea. Comentariile din partea Republicii Bulgaria cu privire la observațiile părților interesate au fost primite prin scrisorile din 4 noiembrie 2011, 15 decembrie 2011, 12 ianuarie 2012 și, respectiv, 25 aprilie 2012.
(8)
Autoritățile bulgare au furnizat informații suplimentare cu privire la tranzacțiile de schimb contestate prin scrisoarea din 2 decembrie 2011 și în timpul unei reuniuni cu serviciile Comisiei din 9 decembrie 2011.
(9)
Prin scrisoarea din 9 februarie 2012, Comisia a solicitat clarificări suplimentare de la primul reclamant cu privire la anumite elemente de probă pe care acesta le-a prezentat.
(10)
La 3 aprilie 2012, Comisia a transmis autorităților bulgare observații suplimentare de la o serie de terți (25). Comisia a primit comentariile din partea Republicii Bulgaria cu privire la observațiile respective la 25 aprilie 2012 și la 15 mai 2012.
(11)
La 26 iulie 2012, Comisia a solicitat informații suplimentare din partea autorităților bulgare. La 17 august 2012, autoritățile bulgare au solicitat o prelungire a termenului-limită de furnizare a informațiilor, care a fost acordată de Comisie la 31 august 2012. La 19 septembrie 2012, autoritățile bulgare au furnizat informațiile solicitate.
(12)
La 3 octombrie 2012, Comisia a solicitat clarificări suplimentare de la Elkabel AD, unul dintre terții care au prezentat observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii, iar clarificările au fost furnizate la 31 octombrie 2012.
(13)
Prin scrisorile din 14 ianuarie 2013, 17 mai 2013, 22 iulie 2013 și 22 octombrie 2013, Comisia a solicitat informații suplimentare de la autoritățile bulgare, care au fost furnizate la 4 și 5 februarie 2013, 25 iunie 2013 și 5 iulie 2013, 16 și 23 august 2013 și, respectiv, la 19 noiembrie 2013 și 20 decembrie 2013. O parte dintre informațiile prezentate ultima dată au fost retransmise ulterior de către autoritățile bulgare prin e-mail-ul din 21 ianuarie 2014.
2. DESCRIEREA MĂSURII
2.1. SCHIMBURILE DE TERENURI
(14)
În 1947, toate terenurile forestiere din Bulgaria au intrat în proprietatea publică, în urma exproprierii de către stat. Situația a rămas neschimbată până în 2000, când s-a început restituirea terenurilor forestiere către proprietarii privați anteriori.
(15)
Pe baza unei modificări a Legii pădurilor (26), care a intrat în vigoare la 22 februarie 2002, au devenit posibile schimburile de terenuri forestiere recent redate în proprietate privată cu terenuri forestiere aflate în proprietatea publică din fondul forestier de stat. Modificarea Legii pădurilor a rămas în vigoare până la 27 ianuarie 2009 și a definit ordinea și condițiile în care au fost efectuate schimburile în cauză.
(16)
În scopul efectuării schimburilor, prețurile terenurilor forestiere aflate în proprietate privată și ale terenurilor forestiere aflate în proprietate publică au fost determinate pe baza unui regulament de specialitate, și anume Regulamentul privind calcularea prețurilor de bază, a prețurilor pentru terenurile din zonele excluse și de instituire a drepturilor de utilizare și de servitute asupra pădurilor și terenurilor din fondul forestier (27) (denumit în continuare „Regulamentul privind prețurile de bază”), care a intrat în vigoare la 18 noiembrie 2003. Dreptul bulgar nu a permis experților evaluatori să se abată de la prețurile stabilite pentru terenurile forestiere prin aplicarea Regulamentului privind prețurile de bază.
(17)
Pe baza regulamentului, prețul de bază al unei parcele de teren forestier este determinat ca fiind suma dintre valoarea de bază a terenului și valoarea arboretului (specii de plante situate pe terenul respectiv).
(18)
Valoarea terenului este stabilită în funcție de valoarea medie a terenului, pe baza categoriilor de teren care oferă condiții identice pentru creșterea plantelor (150 de tipuri de situri, în conformitate cu anexa 1 la Regulamentul privind prețurile de bază). Această valoare este ajustată ulterior utilizând un coeficient de ajustare care ține cont de amplasarea terenului în raport cu infrastructura locală și națională. Coeficientul de ajustare (Km), care figurează în anexa 2 la Regulamentul privind prețurile de bază, este determinat folosind următoarea formulă:
,
unde:
p
=
coeficient de proximitate față de un drum suprateran, măsurată în linie dreaptă (de la 0,00 la 0,20)
s
=
coeficient de proximitate față de o zonă urbană, măsurată în linie dreaptă (de la 0,00 la 0,25)
m
=
coeficient de proximitate față de mare, măsurată în linie dreaptă (de la 0,00 la 0,20)
g
=
coeficient de proximitate față de un oraș, exprimat în cifre care reflectă distanța până la un anumit oraș (cea mai scurtă distanță rutieră între parcela în cauză și oraș). Orașele sunt împărțite în 6 grupuri, în conformitate cu tabelul 1:
Tabelul 1
Grupul 1:
Sofia (de la 0,00 la 0,70)
Grupul 2:
Ruse, Plovdiv, Burgas și Varna (de la 0,00 la 0,50)
Grupul 3:
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vratza, Pleven și Stara Zagora (de la 0,00 la 0,40)
Grupul 4:
alte orașe districtuale (de la 0,00 la 0,35)
Grupul 5:
alte orașe mari (Botevgrad, Gorna Oryahovitza, Dimitrovgrad, Dupnitza, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrich, Samokov, Svishtov și Cherven Bryag (de la 0,00 la 0,30)
Grupul 6:
alte centre municipale (de la 0,00 la 0,10)
(19)
Valoarea terenului este ajustată suplimentar prin adăugarea unei creșteri pe hectar (creștere), care este stabilită pe baza prețului mediu al terenurilor observat în zona în care este situată parcela. Creșterile sunt prevăzute în dispozițiile din anexa 3 la Regulamentul privind prețurile de bază și sunt indicate în tabelul 2:
Tabelul 2
Creștere
(BGN/hectar)
Sofia, stațiuni naționale și zone rezidențiale de vacanță adiacente, teren situat pe o rază de 10 km distanță față de mare
5 000
Așezări din prima și a doua categorie
2 000
Așezări din a treia și a patra categorie
1 000
Așezări din a cincea și a șasea categorie
500
Așezări din a șaptea și a opta categorie
0
(20)
Valoarea totală a terenului determinată prin acest mecanism este denumită valoarea de bază a terenului.
(21)
Valoarea arboretului (speciile de plante situate pe teren) este valoarea vârstei actuale a arboretului și valoarea estimată a vârstei sale de rotație. Valoarea volumului lemnos al arboreturilor forestiere la vârsta lor actuală (vârsta la momentul evaluării) este egală cu profitul din vânzarea soiurilor în cauză la prețuri medii de piață, din care sunt scăzute costurile pentru tăiere, prelucrare primară și transport către un loc de depozitare temporară. În cazul în care veniturile nu acoperă cheltuielile, se consideră că lemnul nu are nicio valoare.
(22)
Veniturile din vânzări sunt determinate de clasificarea stocului și a volumului categoriilor de material lemnos. Costurile (BGN/metru cub) aferente tăierii și prelucrării primare a lemnului cu un nivel mediu de dificultate în zona de tăiere sunt determinate de tipul copacilor și de categoria lemnului de pe teren. Costurile pentru transportul lemnului sunt determinate de tipul copacilor, categoria lemnului și distanța medie de transport de la parcela în cauză. Costurile de transport sunt înmulțite la fiecare kilometru de transport cu un coeficient care ia în considerare nivelul de dificultate al traseului.
(23)
Prețurile de piață medii și costurile pentru tăierea, prelucrarea primară și transportarea lemnului ar trebui să fie stabilite și actualizate în mod regulat de Agenția executivă pentru silvicultură (Executive Forests Agency - „EFA”) (28), pe baza mediilor ponderate calculate cu ajutorul datelor statistice colectate pe o perioadă de trei ani (ultimul an având o pondere dublă).
(24)
Astfel, prin adăugarea valorii arboretului, astfel cum este stabilită de un evaluator, la valoarea de bază a terenului se obține prețul de bază al unei parcele de teren forestier.
(25)
Prețul de bază face obiectul unei ajustări determinate de protecția caracterului de modelare a mediului și a funcțiilor de agrement ale terenului forestier pentru terenurile situate în așa-numitele „ zone de protecție specială împotriva urbanizării”, instituite prin lege în anumite regiuni din Bulgaria. În temeiul dispozițiilor anexei 19 la Regulamentul privind prețurile de bază, valoarea de bază a proprietăților forestiere situate în astfel de zone este înmulțită cu un coeficient (К) identificat în tabelul 3 (29), și anume:
Tabelul 3
Prima zonă a coastei Mării Negre
К = 6
A doua zonă a coastei Mării Negre
К = 5
Zone de stațiune, stațiuni și așezări de importanță națională
К = 4
Pădure și terenuri situate în zone care se întind de la marginea drumurilor naționale și municipale până la liniile de delimitare a zonelor pentru construcții
К = 3
Zone de stațiune, stațiuni și așezări de importanță locală
К = 4
(26)
În cele din urmă, la prețul de bază al terenului se aplică, în conformitate cu anexa 20 la Regulamentul privind prețurile de bază, un așa-numit „coeficient de reglementare a pieței”. Coeficientul este exprimat în BGN/m2 și variază de la 10, pentru terenurile situate în zonele adiacente zonei costiere, stațiunile montane mari și Sofia, la 1 pentru terenurile situate în zonele cel mai puțin atractive.
(27)
Fără a aduce atingere celor de mai sus, în cazul în care partea privată primea, în cadrul tranzacției de schimb, un teren forestier al cărui preț administrativ total era mai mare decât prețul terenului la care renunța, aceasta trebuia să plătească compensații statului pentru diferența de preț. Potrivit autorităților bulgare, ca regulă generală, statul a acceptat doar schimburi în urma cărora a primit terenuri cu o valoare administrativă mai mare. Cu toate acestea, regula se referă numai la cazul în care prețul administrativ total al parcelei aflate în proprietate privată era mai mare decât prețul administrativ al parcelei aflate în proprietate publică cu care s-a făcut schimbul, nu la prețul acesteia pe metru pătrat.
(28)
La 27 ianuarie 2009, a intrat în vigoare o interdicție privind schimburile de teren forestier. Prin urmare, perioada analizată a tranzacțiilor de schimb contestate a fost cuprinsă între 1 ianuarie 2007, data aderării Republicii Bulgaria la Uniune, și 27 ianuarie 2009, data moratoriului privind schimburile (denumită în continuare „perioada analizată”).
2.2. MODIFICAREA DESTINAȚIEI TERENULUI
(29)
Reclamanții susțin în continuare că tranzacțiile de schimb au fost adesea urmate de o modificare a destinației a terenului din teren forestier în teren construibil și că în urma acestei modificări a crescut și mai mult discrepanța față de valoarea de piață a terenului forestier aflat în proprietate publică care a fost schimbat cu terenul aflat în proprietate privată.
(30)
Autoritățile bulgare au explicat că procedura de modificare a destinației terenului nu este reglementată de dispozițiile Legii pădurilor (astfel cum este cazul tranzacțiilor de schimb), ci printr-o serie de legi diferite, printre care Legea amenajării teritoriului (ZUT) (30). În conformitate cu legislația respectivă, orice proprietar de teren forestier poate solicita o modificare a destinației propriului teren forestier în teren construibil prin prezentarea unei cereri adresate directorului executiv al Agenției executive pentru silvicultură (EFA), care a făcut parte din Ministerul Agriculturii și Industriei Alimentare (31). O comisie de experți (interni și, eventual, externi) examinează ulterior cererea și oferă un aviz directorului executiv, care adoptă o decizie preliminară privind cererea. În cazul în care decizia este pozitivă și confirmă temeiul și legalitatea cererii, aceasta va fi transmisă către toate serviciile responsabile, în vederea efectuării modificării (guvernatorul provincial, primarul municipiului și directorul direcției regionale de administrare a pădurilor).
(31)
Pe baza unei decizii preliminare pozitive, proprietarul depune o cerere la municipalitatea în cauză pentru dispunerea, elaborarea și aprobarea unui plan general detaliat. Un astfel de plan necesită consultarea tuturor părților interesate (locale). În cazul în care planul a fost aprobat de autoritățile responsabile și a intrat în vigoare, proprietarul terenului depune o cerere la Ministerul Agriculturii și Industriei Alimentare pentru excluderea terenului forestier respectiv din fondul forestier protejat. Dacă cererea este acceptată, trebuie plătită o taxă de timbru, care este stabilită de un evaluator independent, în conformitate cu dispozițiile regulamentului privind prețurile de bază.
(32)
După plata taxei de timbru de către proprietarul terenului forestier la autoritățile responsabile, este inițiată procedura de emitere a unei decizii administrative cu privire la modificarea destinației terenului. În funcție de mărimea proprietății, decizia este emisă de ministrul agriculturii și industriei alimentare (în cazul în care este vorba despre o proprietate de mai puțin de 10 hectare) sau de Consiliul de Miniștri.
(33)
La 3 septembrie 2009, a fost introdus un moratoriu privind modificarea ulterioară a destinației terenurilor care au făcut obiectul unui schimb.
2.3. TEMEIUL JURIDIC AL MĂSURILOR
(34)
Schimburile, calcularea prețurilor practicate în cadrul tranzacțiilor de schimb și procedura de modificare a destinației terenului forestier schimbat sunt reglementate de următoarele texte legislative:
-
Legea pădurilor din Bulgaria
-
Regulamentul privind calcularea prețurilor de bază, a prețurilor pentru terenurile din zonele excluse și de instituire a drepturilor de utilizare și de servitute asupra pădurilor și terenurilor din fondul forestier
-
Legea privind proprietatea de stat (32)
-
Legea privind obligațiile și contractele (33)
-
Legea amenajării teritoriului.
2.4. BENEFICIARII
(35)
Potențialii beneficiari ai tranzacțiilor de schimb sunt persoane fizice, întreprinderi private și municipalități care, în multe cazuri, desfășoară activități de dezvoltare imobiliară și/sau de turism și care au oferit terenul forestier propriu la schimb pentru un teren forestier aflat în proprietate publică.
3. MOTIVELE CARE AU STAT LA BAZA INIȚIERII PROCEDURII
(36)
În decizia de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la faptul că tranzacțiile de schimb și/sau modificarea ulterioară a destinației terenului ar fi conținut elemente de ajutoare de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat și că aceste ajutoare ar putea fi considerate compatibile cu piața internă.
3.1. LEGĂTURA INTRINSECĂ ÎNTRE SCHIMBURI ȘI MODIFICAREA DESTINAȚIEI TERENULUI
(37)
O primă îndoială exprimată de Comisie vizează afirmația făcută de către reclamanți potrivit căreia, în multe cazuri, schimburile au fost urmate de o modificare a destinației terenului schimbat, de exemplu, din teren forestier în teren construibil.
(38)
Având în vedere elementele de probă bazate pe date numerice furnizate de autoritățile bulgare, Comisia a constatat, în decizia de inițiere a procedurii, că, dintre cele 147 de schimburi efectuate în perioada analizată (2006-2009), 15 au fost urmate de o modificare a destinației terenurilor (10 %). De asemenea, Comisia a constatat că dispozițiile legale care se aplică în cazul tranzacțiilor de schimb sunt diferite de cele care se aplică în cazul cererilor potențiale de modificare a destinației și că pentru ambele etape există proceduri administrative separate. La prima vedere, aceste elemente au părut a confirma teza autorităților bulgare conform căreia - ca principiu general - cele două etape nu sunt legate intrinsec (34).
(39)
Cu toate acestea, autoritățile bulgare au indicat faptul că formulele prin care s-au stabilit prețurile administrative ale terenurilor forestiere, precum și taxa de timbru datorată pentru modificarea destinației terenurilor, au fost stabilite la un nivel care să asigure faptul că suma dintre prețul integral aferent schimbului unui teren forestier și prețul aferent modificării destinației terenului este aproximativ egală cu prețul de piață al unui teren similar construibil. Acest lucru ar putea implica faptul că autoritățile au presupus că numeroși investitori vor încerca să îmbine ambele etape într-o singură operațiune.
(40)
În consecință, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la faptul că modificarea potențială a destinației terenului forestier în cauză ar trebui să fie luată în considerare la determinarea prețului parcelei în vederea tranzacțiilor de schimb, și anume că ar trebui să se considere că schimbul și modificarea ulterioară a destinației terenului schimbat sunt legate intrinsec.
3.2. POSIBIL AJUTOR DE STAT PRIN MODIFICAREA DESTINAȚIEI TERENULUI
(41)
O a doua îndoială exprimată de Comisie se referă la faptul că modificarea destinației terenului schimbat ar fi putut conduce la acordarea unui ajutor de stat, dat fiind că prin această modificare a crescut și mai mult valoarea terenului schimbat.
(42)
Comisia a remarcat, în decizia de inițiere a procedurii, că modificarea destinației terenului nu pare, la prima vedere, a implica niciun transfer de resurse de stat. Taxa de timbru datorată pentru astfel de tranzacții a fost calculată în conformitate cu dispozițiile legale și - potrivit informațiilor pe care le deține Comisia - a fost plătită în toate cazurile. Prin urmare, chiar dacă întreprinderile vizate de modificarea destinației terenului ar fi putut beneficia de modificarea respectivă, deciziile administrative de punere în aplicare a modificării nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat. Comisia nu a adoptat o poziție clară cu privire la acest aspect și a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la posibilitatea ca această operațiune să fi implicat un ajutor de stat.
3.3. POSIBIL AJUTOR DE STAT ÎN CADRUL SCHIMBURILOR DE TERENURI FORESTIERE
(43)
Comisia a menționat în decizia de inițiere a procedurii că prețurile terenurilor forestiere în scopul schimbului au fost stabilite de experți, utilizând exclusiv formulele stabilite în Regulamentul privind prețurile de bază. Prin urmare, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la faptul că aplicarea formulelor respective ar fi condus la un preț administrativ similar cu prețurile obținute în tranzacțiile efectuate conform principiului deplinei concurențe între două părți private. Prin urmare, Comisia a invitat Republica Bulgaria și terții să furnizeze informații cu privire la prețurile de piață obținute în cadrul vânzărilor exclusiv private (sau al tranzacțiilor de schimb) de terenuri forestiere care au avut loc în Bulgaria în timpul perioadei analizate. Comisia a invitat în continuare Republica Bulgaria și terții să furnizeze informații cu privire la diferențele dintre prețurile respective și prețurile administrative utilizate pentru tranzacțiile de schimb contestate și, prin urmare, cu privire la valoarea potențială a ajutorului de stat implicat în tranzacțiile respective. De asemenea, Comisia a invitat Republica Bulgaria și terții să furnizeze informații cu privire la regulile aplicate în ceea ce privește compensația plătită în cadrul tranzacțiilor de schimb în cazul unei diferențe de preț între cele două parcele de teren schimbate. În cele din urmă, Comisia a invitat Republica Bulgaria să furnizeze informații suplimentare în sprijinul afirmației conform căreia schimbul contestat nu afectează schimburile comerciale în interiorul Uniunii.
(44)
De asemenea, în decizia de inițiere a procedurii, Comisia a prezentat un punct de vedere preliminar cu privire la modul în care ar trebui să fie cuantificat avantajul care rezultă din tranzacțiile de schimb contestate, în cazul în care schimburile în cauză conduc la acordarea unui ajutor de stat:
(i)
diferența dintre prețul de piață real al parcelei de pădure aflate în proprietate privată 1 și prețul administrativ al parcelei 1, determinată în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază;
(ii)
diferența dintre prețul de piață real al parcelei de pădure aflate în proprietate publică 2 și prețul administrativ al parcelei 2, determinată în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază.
Prin urmare, cuantumul ajutorului de stat implicat în tranzacțiile de schimb ar fi egal cu valoarea de la punctul (ii) minus valoarea de la punctul (i).
Orice compensații bănești care rezultă din diferența dintre prețurile administrative ale celor două parcele care fac obiectul tranzacțiilor de schimb, plătite de către o parte celeilalte părți sunt, de asemenea, luate în considerare la calcularea componentei ajutorului de stat potențial implicat în tranzacție.
3.4. COMPATIBILITATEA POSIBILULUI AJUTOR DE STAT
(45)
De asemenea, în decizia de inițiere a procedurii Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la faptul că, în cazul în care se constată existența unui ajutor de stat ca urmare a modificării destinației terenului și/sau ca urmare a tranzacțiilor de schimb, acest ajutor ar putea fi considerat compatibil cu piața internă și, în special, cu articolul 107 alineatul (3) litera (a) din tratat, precum și cu dispozițiile Liniilor directoare privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2007-2013 (35) și/sau cu articolul 107 alineatul (3) litera (c) din tratat și cu dispozițiile liniilor directoare comunitare privind ajutoarele de stat în domeniul agricol și forestier în perioada 2007-2013 (denumite în continuare „orientările privind sectorul forestier”) (36).
(46)
Prin urmare, Comisia a solicitat Republicii Bulgaria și părților interesate să prezinte observații cu privire la compatibilitatea măsurilor contestate.
4. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE
4.1. OBSERVAȚIILE PRIMULUI RECLAMANT CU PRIVIRE LA ÎNDOIELILE EXPRIMATE DE COMISIE ÎN DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
(47)
Primul reclamant susține că schimburile contestate constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, care este incompatibil cu piața internă.
(48)
În ceea ce privește prima îndoială exprimată de Comisie, primul reclamant susține că ar trebui să se considere că modificarea destinației terenurilor și tranzacțiile de schimb sunt legate în mod intrinsec. În primul rând, reclamantul susține că mulți dintre beneficiarii schimburilor desfășoară activități în sectorul construcțiilor și al turismului, nu în cel forestier. În al doilea rând, potrivit primului reclamant, întrucât moratoriul a intrat în vigoare în 2009, terenul forestier schimbat nu este practic folosit în scopuri comerciale. În al treilea rând, în momentul în care au avut loc tranzacțiile de schimb, mulți dintre beneficiari ar fi anunțat și promovat proiectele proprii de dezvoltare a terenurilor forestiere schimbate, cum ar fi stațiuni de schi sau balneare, și chiar au inițiat discuții cu autoritățile locale competente pentru a se asigura că va fi posibilă o modificare a destinației terenului. În al patrulea rând, reclamantul susține că aceeași agenție de stat (EFA) a fost de multe ori responsabilă de încheierea schimbului și de excluderea terenului schimbat din fondul forestier (EFA și autoritatea de reglementare competentă) (37), creând astfel condiții favorabile pentru dezvoltarea sa comercială.
(49)
În consecință, primul reclamant consideră că, atunci când se cuantifică valoarea totală a ajutorului de stat implicat în tranzacțiile de schimb, ar trebui să se ia în considerare potențiala reclasificare a destinației terenurilor și creșterea corespunzătoare a prețurilor Prin urmare, în opinia reclamantului, pentru cuantificarea ajutorului ar trebui să se facă o comparație cu parcele de teren construibil, în scopul de a reflecta în mod corespunzător prețul de piață al terenului schimbat.
(50)
Reclamantul menționează, de asemenea, că, având în vedere atractivitatea regiunilor în care erau amplasate parcelele de teren forestier aflate în proprietate publică, ar fi fost mai prudent ca autoritățile să acționeze mai întâi pentru a crește valoarea parcelelor (de exemplu, să modifice utilizarea lor prevăzută pentru a le face construibile) și abia ulterior să le cedeze. Potrivit reclamantului, în niciunul dintre cazurile în care s-a solicitat un schimb, EFA nu a modificat destinația terenului anterior schimbului. În opinia reclamantului, acest lucru constituie un indiciu clar că a existat intenția de a aduce beneficii cumpărătorului terenului forestier aflat în proprietate publică. Această practică a făcut, de asemenea, obiectul unor critici din partea Băncii Mondiale, într-un raport privind pădurile din Bulgaria din 2009, care menționa că statul a înregistrat pierderi în acest mod (38).
(51)
În ceea ce privește cea de a doua îndoială exprimată de Comisie, privind posibilitatea să se fi acordat un ajutor de stat ca urmare a modificării destinației terenului schimbat, primul reclamant susține că, în timp ce cumpărătorul terenului a plătit ulterior o taxă de timbru în urma deciziei de modificare a destinației terenului și că suma respectivă ar trebui să fie dedusă din valoarea oricărui ajutor primit ca urmare a schimbului, această obligație nu reflectă creșterea reală a valorii terenului în urma modificării. Reclamantul susține în continuare că, în cazurile în care conversia a fost realizată înainte de aderarea Bulgariei la Uniune, însă modificarea destinației terenului a avut loc după aderare, ajutorul de stat ilegal acordat cumpărătorului terenului ar trebui să fie reprezentat de diferența dintre valoarea de piață a parcelei în cauză la momentul schimbului (înainte de aderare) și valoarea de piață a parcelei după modificarea destinației terenului (după aderare).
(52)
În ceea ce privește a treia îndoială exprimată de Comisie cu privire la posibilitatea existenței unui ajutor de stat ca urmare a schimburilor, reclamantul susține că formulele prevăzute de Regulamentul privind prețurile de bază nu reflectă valoarea de piață a terenului schimbat. Reclamantul contestă, de asemenea, independența evaluatorilor, întrucât, în opinia sa, cumpărătorul terenului este liber să aleagă un evaluator părtinitor, conducând la o subestimare semnificativă a prețurilor.
(53)
Reclamantul a furnizat, de asemenea, informații suplimentare cu privire la prețurile de piață ale terenurilor forestiere schimbate sau ale terenurilor forestiere foarte asemănătoare, care ar prezenta diferențe considerabile față de prețurile administrative ale parcelelor. Din cauza constrângerilor legate de timp, reclamantul a analizat doar prețurile a nouă dintre parcelele schimbate. Pentru acest exercițiu, s-au utilizat evaluări bancare ale terenurilor, precum și informații din registrul proprietăților imobiliare publice din Bulgaria, care indică prețurile actuale la care au fost încheiate tranzacții imobiliare pentru terenuri similare. Diferențele de preț înregistrate variază de la o subevaluare (utilizând prețul administrativ) cu 50-65 %, la cazuri în care valoarea prețului de achiziție a terenurilor forestiere ar fi reprezentat 1-2 % din valoarea lor de piață.
(54)
În cele din urmă, reclamantul susține că începerea urmăririi penale împotriva fostului șef al EFA, acuzat că ar fi încheiat schimburi în detrimentul statului, este o indicație a faptului că autoritățile bulgare consideră că terenurile forestiere au fost puse la dispoziția anumitor părți private la un preț cu mult sub valoarea pieței.
(55)
În ceea ce privește chestiunea dacă schimburile denaturează concurența și afectează schimburile comerciale între statele membre, reclamantul susține că, potrivit informațiilor pe care le deține, niciunul dintre beneficiarii schimburilor nu desfășoară activități forestiere ca obiect principal de activitate. Mai degrabă, aproape toți beneficiarii ar avea un istoric sau planuri de afaceri viitoare privind activități economice sau investiții în unul dintre următoarele sectoare: speculații imobiliare, construcții și/sau turism. Potrivit reclamantului, turismul, prin definiție, se referă la piață internă, în ansamblu, prin urmare, chiar și câteva cazuri de ajutor selectiv pot conduce la o denaturare a pieței. Reclamantul adaugă în continuare că, având în vedere numărul și amploarea schimburilor, concurenții străini sunt împiedicați efectiv să pătrundă pe piața bulgară. În timp ce mai mulți investitori importanți din Uniune (de exemplu, Lindner, ECE) au participat la proiecte de construcții urbane în Bulgaria (centre de afaceri și magazine universale mari), practic toate investițiile la scară largă în stațiuni balneare, de schi sau de golf ar fi fost efectuate de întreprinderi controlate de bulgari.
4.2. OBSERVAȚIILE BENEFICIARILOR TRANZACȚIILOR DE SCHIMB ȘI ALE ALTOR TERȚI
(56)
Comisia a primit observații de la numeroși terți, dintre care cei mai mulți erau părți private la tranzacțiile de schimb (denumiți în continuare „beneficiarii”). Comisia constată că o serie de beneficiari (39) au redactat doar o scurtă declarație conform căreia în tranzacțiile de schimb la care au luat parte nu a fost implicat niciun ajutor de stat. Alți beneficiari au furnizat observații mai detaliate cu privire la îndoielile exprimate de Comisie în decizia de inițiere a procedurii, care vor fi examinate în secțiunile următoare.
4.2.1. Legătura intrinsecă între schimb și modificarea destinației terenului
(57)
În ceea ce privește prima îndoială exprimată de Comisie cu privire la existența unei legături intrinseci între schimb și modificarea destinației terenului, majoritatea beneficiarilor (40) care au răspuns la decizia de inițiere a procedurii susțin că nu există o astfel de legătură. Schimbul și modificarea ulterioară a destinației terenului schimbat ar face obiectul a două proceduri separate, care sunt fiecare de competența a două organisme de stat diferite, care operează în mod independent unul față de celălalt. Schimburile sunt de competența ministrului agriculturii și industriei alimentare sau a Consiliului de Miniștri, în funcție de mărimea parcelei care face obiectul schimbului, precum și a EFA, în timp ce modificarea destinației terenului este de competența autoritățile locale - primarii municipiilor sau consiliul municipal, ministrul pentru dezvoltare regională și lucrări publice sau guvernatorul regional, pentru terenurile situate în regiunea lor - și necesită aprobarea unui plan detaliat sau general de amenajare a teritoriului.
(58)
Un beneficiar (41) adaugă în continuare că nu există o legătură automată între modificarea destinației terenurilor și creșterea valorii lor. Decizia de a modifica destinația terenurilor se bazează pe evaluarea necesității acestei modificări, care are un domeniu de aplicare mai larg și de multe ori ignoră interesele private ale proprietarilor, prin urmare, aceasta nu se bazează pe interesele comerciale ale părților implicate în tranzacția de schimb. Un alt beneficiar (42) observă că informațiile statistice furnizate de autoritățile bulgare confirmă lipsa unei legături intrinseci. În cele din urmă, alți beneficiari (43) consideră chestiunea referitoare la existența unei legături ca fiind lipsită de relevanță, întrucât în cazurile lor specifice terenul pe care l-au dobândit prin schimb nu a fost exclus de sub incidența reglementărilor privind protecția pădurilor în scopul dezvoltării și nici nu a fost inițiată o procedură de modificare a destinației terenului.
(59)
În ceea ce privește chestiunea dacă potențiala modificare a destinației terenului schimbat ar trebui să fie luată în considerare pentru stabilirea prețului terenurilor, majoritatea beneficiarilor susțin că nu ar trebui procedat astfel, din diferite motive. O serie de beneficiari (44) susțin că ar fi nejustificat să se ia în considerare posibilitatea ipotetică de a modifica destinația terenurilor schimbate, întrucât o astfel de modificare poate să nu fie solicitată niciodată sau poate fi respinsă din cauza nerespectării cerințelor administrative aplicabile. Amplasarea strategică a terenurilor forestiere schimbate, care se presupune că le mărește valoarea, ar trebui să fie irelevantă în cazul în care destinația terenurilor nu a fost modificată și terenul dobândit poate fi utilizat numai în scopul prevăzut de lege. Astfel, un beneficiar (45) susține că trebuie să se țină cont de acordul specific încheiat între părțile implicate în schimb la data evaluării. Un calcul obiectiv și corect al valorii de piață ar trebui să ia în considerare, de asemenea, planurile generale de amenajare a teritoriului (care permit sau nu construcția) în vigoare la data evaluării terenului forestier schimbat. Prin urmare, ar trebui să se elaboreze o serie de criterii uniforme care să permită o distincție între o posibilitate ipotetică și intenția reală a părților implicate în schimb de a efectua ulterior o modificare a destinației terenului.
(60)
De asemenea, mai mulți beneficiari observă că, pentru excluderea terenurilor de sub incidența reglementărilor privind protecția pădurilor, este necesară plata unei taxe pentru modificarea destinației, care este egală cu prețul pe metru pătrat de teren construibil din zona în cauză. Prin urmare, beneficiarii susțin că nu au dobândit un beneficiu economic în urma modificării deoarece, în cazul în care terenul achiziționat este vândut, utilizat ca garanție sau pentru proiecte de dezvoltare, valoarea sa ar fi aceeași ca valoarea terenurilor construibile. Un argument similar a fost prezentat de Mirta Engineering și Beta Forest, care menționează că modificarea destinației terenurilor implică cheltuieli suplimentare, în special taxe de timbru și taxe locale, precum și costuri de proiectare, care cresc și mai mult valoarea proprietății. Într-adevăr, dl Mihailov și dna Mihailova susțin că, în cazul lor, modificarea destinației terenului a fost condiționată de plata taxelor de stat definite la articolul 17 din Legea pădurilor și în Regulamentul de punere în aplicare a Legii pădurilor.
(61)
În final, alți beneficiari (46) consideră chestiunea lipsită de relevanță deoarece, în cazurile lor specifice, terenul pe care l-au dobândit în urma schimbului nu a fost exclus de sub incidența reglementărilor privind protecția pădurilor în scopul dezvoltării și nici nu a fost inițiată o procedură de modificare a destinației terenului. MIKS a menționat în observațiile prezentate că, în contractul său de schimb, statul bulgar prevede că nu este permisă nicio modificare a destinației terenului.
4.2.2. Ajutor de stat în cadrul schimburilor de terenuri forestiere
(62)
În ceea ce privește îndoielile exprimate de Comisie cu privire la afirmația conform căreia prețurile administrative pentru tranzacțiile de schimb ar fi condus la un preț al pieței, beneficiarii (47) au oferit mai multe argumente similare, cu referire la propriile tranzacții de schimb, în sprijinul acestei afirmații.
(63)
În primul rând, un beneficiar (48) susține că, pentru stabilirea prețurilor administrative, Regulamentul privind prețurile de bază ține cont de criterii obiective, cum ar fi amplasarea terenului, importanța districtelor și tipul și importanța soiurilor de plante de pe teren, în timp ce alți doi beneficiari (49) susțin că prețul administrativ de schimb se bazează pe criterii care sunt identice cu cele utilizate în schimburile de teren forestier privat efectuate de investitori privați care implică terenuri situate în apropierea infrastructurii locale sau naționale similare cu tranzacțiile de schimb contestate în ceea ce privește speciile de plante, amplasarea în zone cu regim de protecție specială din punct de vedere urbanistic etc. În mod similar, alți beneficiari (50) susțin că evaluările care rezultă din Regulamentul privind prețurile de bază conduc la prețuri administrative care sunt similare cu sau, în multe cazuri, mai mari decât prețurile de piață pentru terenuri forestiere în Bulgaria, din cauza lipsei unei piețe interne pentru acest tip de terenuri, precum și a faptului că cele câteva tranzacții private au fost încheiate la prețuri mici. Prin urmare, schimburile au fost efectuate în condițiile economice predominante pe piață.
(64)
În al doilea rând, o serie de beneficiari (51) susțin că au efectuat evaluări ale parcelelor schimbate care au condus la prețuri administrative similare cu (52) sau, în multe cazuri, chiar mai mari decât (53) prețurile de piață ale terenurilor forestiere în Bulgaria.
(65)
În al treilea rând, mai mulți beneficiari (54) indică faptul că lipsa schimburilor sau a tranzacțiilor de vânzare exclusiv private în zonele în care au avut loc schimburile în care aceștia au fost implicați este un motiv ca prețurile administrative să fie luate în considerare în estimarea prețurilor pieței.
(66)
În cele din urmă, mai mulți beneficiari (55) susțin că, întrucât ministrul agriculturii și industriei alimentare, în exercitarea puterii sale discreționare, are dreptul de a refuza să efectueze schimbul dacă statul nu are niciun interes în dobândirea terenului forestier aflat în proprietate privată, iar condițiile contractului de schimb trebuie să fie aprobate de ambele părți (publică și privată), tranzacțiile de schimb ar trebui să fie considerate ca fiind operațiuni comerciale în cadrul cărora statul se comportă ca un operator în economia de piață („MEO”).
(67)
În ceea ce privește cuantumul potențial al ajutorului de stat implicat în tranzacții (și anume, diferența dintre prețul administrativ și prețul de piață al terenului forestier), majoritatea beneficiarilor (56) au răspuns că, în cazul în care terenul aflat în proprietate privată este mai valoros decât terenul aflat în proprietate publică, autoritățile bulgare nu au acoperit diferența dintre prețuri. Un alt beneficiar (57) a susținut că diferența dintre prețurile de piață ale pădurilor aflate în proprietate privată și publică ce au făcut obiectul schimburilor și sunt situate în aceleași zone adiacente este în beneficiul statului, întrucât prețurile administrative sunt mai mari decât prețurile de piață negociate în mod liber între proprietarii privați de păduri din zonele în cauză.
(68)
În ceea ce privește celelalte condiții care determină existența unui ajutor de stat, mai mulți beneficiari (58) contestă că acestea ar fi fost îndeplinite. Astfel, anumiți beneficiari (59) susțin că sunt persoane fizice, neintrând sub incidența Legii bulgare privind ajutoarele de stat și a articolului 107 din tratat. În ceea ce privește resursele de stat, beneficiarii în cauză observă că guvernul a dobândit terenul prin expropriere ilegală fără o compensare adecvată, prin urmare nu se poate considera că statul dispune de resursele respective. În ceea ce privește selectivitatea ajutorului, beneficiarii susțin că Legea pădurilor se aplică erga omnes și, prin urmare, nu există discriminări.
(69)
Un alt beneficiar (60) consideră, de asemenea, că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 107 din tratat în ceea ce privește tranzacțiile de schimb, dar din motive ușor diferite. În primul rând, nu ar exista un transfer de resurse de stat, întrucât schimbul este o „tranzacție de vânzare dublă”, care a fost realizată după efectuarea unei evaluări a proprietății de către un evaluator independent, pe baza unor criterii obiective de calculare a prețului prevăzute de lege. Nu a fost acordat niciun avantaj și părțile la tranzacția de schimb nu s-au aflat într-o poziție mai favorabilă decât cea a concurenților, întrucât fiecare proprietar de terenuri forestiere ar fi putut cere un schimb al terenului său privat cu un teren forestier aflat în proprietate publică. Un argument similar este prezentat de un alt beneficiar (61) care consideră că schema de schimburi este o măsură generală la dispoziția tuturor proprietarilor de terenuri forestiere.
(70)
În ceea ce privește existența unui avantaj economic, majoritatea beneficiarilor (62) au contestat faptul că au beneficiat de un astfel de avantaj în urma tranzacțiilor deoarece, potrivit afirmațiilor acestora, prețul administrativ al terenului schimbat a fost echivalent cu sau mai mare decât prețul de piață.
(71)
În sfârșit, în ceea ce privește întrebarea dacă tranzacțiile de schimb denaturează concurența și afectează schimburile comerciale între statele membre, marea majoritate a beneficiarilor (63) au răspuns că nu desfășoară activități în sectorul dezvoltării imobiliare sau al turismului și/sau nu au luat nicio măsură pentru a obține o licență ca agenție de turism „tour operator”. De asemenea, aceștia au confirmat că nu au utilizat terenul dobândit prin schimb pentru producția de lemn în urma achiziției sale și că nu au vândut lemn în Bulgaria sau în alte state membre. Prin urmare, beneficiarii susțin că nu poate fi invocat niciun impact real sau potențial asupra comerțului în interiorul Uniunii. Un alt beneficiar (64) a adăugat că schimbul nu conduce la o creștere a producției interne, limitând astfel posibilitățile de care dispun întreprinderile din alte state membre de a importa produse pe piața locală.
(72)
Alți beneficiari (65) au susținut că, întrucât schimburile nu implică un transfer de resurse de stat și nu le conferă un avantaj economic, nu se poate considera că acestea afectează echilibrul pieței și condițiile economice în care întreprinderile își desfășoară activitatea, și anume este necesară o investiție inițială pentru achiziționarea de imobilizări corporale. Prin urmare, întreprinderile din alte state membre pot pătrunde și desfășura activități pe aceeași piață în condiții echitabile, astfel încât nu se poate afirma că schimburile contestate au afectat comerțul între statele membre.
(73)
În cele din urmă, un beneficiar (66) a explicat faptul că terenul forestier achiziționat de la stat nu este adecvat pentru împădurire. Acesta consideră, de asemenea, că proprietatea sa este superioară celei primite de la stat și că tranzacția nu implică ajutor de stat. În cele din urmă, beneficiarul a menționat că terenul dobândit este folosit pentru apicultură mobilă prin utilizarea terenului pentru pășunat în timpul verii.
4.2.3. Compatibilitatea ajutorului potențial
(74)
Comisia a solicitat părților interesate să furnizeze orice mijloc de probă care să-i permită să examineze compatibilitatea tranzacțiilor de schimb contestate cu piața internă, însă niciunul dintre beneficiari nu a răspuns acestei solicitări.
5. OBSERVAȚIILE REPUBLICII BULGARIA
5.1. OBSERVAȚIILE BULGARIEI PRIVIND DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
(75)
Autoritățile bulgare susțin că tranzacțiile de schimb contestate nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
(76)
În ceea ce privește presupusa legătură intrinsecă dintre tranzacțiile de schimb și modificarea destinației terenului forestier schimbat, autoritățile bulgare au amintit că articolul 15 litera (b) din Legea pădurilor permite posibilitatea de a solicita o modificare a destinației terenurilor forestiere, indiferent de modul în care au fost achiziționate terenurile, prin schimb, prin tranzacții de vânzare-cumpărare sau prin alte mijloace. Cu toate acestea, o astfel de posibilitate teoretică nu trebuie să fie înțeleasă ca un acord prealabil ferm între autorități și partea privată implicată în schimb de a modifica ulterior destinația terenului.
(77)
Autoritățile bulgare au furnizat dovezi că, în ceea ce privește cele 132 de schimburi care au avut loc în perioada 2007-2009, s-au prezentat 24 de cereri de modificare a destinației terenului forestier schimbat, dintre care doar în 15 cazuri (și anume 11,4 % din totalul tranzacțiilor de schimb), a fost adoptată o decizie administrativă favorabilă modificării solicitate.
(78)
De asemenea, autoritățile bulgare au menționat obiectivele diferite urmărite de tranzacțiile de schimb și modificarea destinației terenurilor. În timp ce schimburile vizează consolidarea și conservarea pădurilor bulgare pentru a asigura dezvoltarea și reproducerea lor durabilă în beneficiul societății în ansamblu, modificarea destinației terenurilor are ca scop realizarea obiectivelor stipulate în Legea privind amenajarea teritoriului, care prevede normele de încorporare a terenurilor în limitele aglomerărilor unde este permisă construcția, în conformitate cu nevoile și interesele publice legate de dezvoltarea durabilă și crearea unui nivel de trai adecvat și a unor condiții de muncă și de recreere pentru cetățeni. De asemenea, în timp ce tranzacțiile de schimb depind de deciziile luate de ministrul agriculturii și industriei alimentare, modificările destinației terenului depind de aprobarea unui plan de amenajare a teritoriului de către diferite organisme competente, și anume ministrul pentru dezvoltare regională și lucrări publice, guvernatorul regional sau consiliile locale. În cele din urmă, având în vedere că dreptul de a solicita o modificare a destinației terenurilor nu rezultă direct din Legea pădurilor, ci necesită îndeplinirea condițiilor prevăzute în alte legi, autoritățile bulgare consideră că posibilitatea ipotetică de a modifica destinația terenurilor nu presupune că o astfel de modificare este legată intrinsec de tranzacțiile de schimb.
(79)
În ceea ce privește întrebarea dacă, atunci când se stabilesc prețurile terenurilor în cauză, ar trebui să se ia în considerare potențiala modificare a destinației terenurilor schimbate, autoritățile bulgare și-au reiterat convingerea că nu există o legătură directă între prețul la care este evaluat schimbul și modificarea ulterioară a destinației terenurilor. Autoritățile au oferit o descriere extinsă a procedurii care trebuie urmată pentru a stabili prețurile de schimb [în conformitate cu articolul 20 alineatul (5) și articolul 21 din Regulamentul privind prețurile de bază] și, respectiv, taxele datorate pentru modificarea destinației terenurilor. Autoritățile menționează, de asemenea, că proprietarii privați pot solicita o modificare a destinației terenurilor forestiere indiferent de modul în care au obținut terenurile respective, fapt care permite oricărui investitor să beneficieze de aceleași avantaje, indiferent dacă a dobândit terenul forestier de la stat sau în cadrul unei tranzacții efectuate conform principiului deplinei concurențe încheiate cu o parte privată, astfel încât taxele datorate în vederea modificării destinației terenurilor ar trebui să fie considerate neselective față de beneficiari.
(80)
În ceea ce privește îndoielile Comisiei cu privire la întrebarea dacă metodologia de calcul al prețurilor administrative reflectă în mod corect prețurile de piață, autoritățile bulgare menționează, în primul rând, că prețurile administrative sunt stabilite în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază și că regulamentul a fost conceput luând ca exemplu practici de stabilire a prețurilor administrative pentru terenuri forestiere în alte state membre, în special Germania. De asemenea, evaluările pădurilor private și publice au fost efectuate de experți independenți, pe baza unui set unic de criterii.
(81)
În al doilea rând, autoritățile bulgare au furnizat date cu privire la toate tranzacțiile (67) care implică vânzarea și cumpărarea de păduri private efectuate în perioada 2007-2009 (68). Informațiile furnizate în ceea ce privește prețurile medii ale proprietăților aflate în proprietate privată (și anume „prețurile de piață”) cuprind un rezumat al dovezilor de piață credibile în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul 34 din dispozițiile suplimentare ale Regulamentului privind prețurile de bază. În cazul în care nu sunt disponibile informații cu privire la tranzacțiile încheiate în aceleași zone, sunt furnizate detalii cu privire la tranzacții care au avut loc în zone situate în apropiere și care au avut ca obiect păduri similare în ceea ce privește amplasarea și speciile de plante. Potrivit autorităților bulgare, pe baza datelor respective se poate demonstra că, în majoritatea cazurilor, prețurile administrative utilizate pentru tranzacțiile de schimb contestate au fost, în general, mai mari decât prețurile de piață obținute în tranzacții efectuate în condiții obiective (69). În acest sens, autoritățile bulgare pun în discuție elementele de probă furnizate de reclamant. Pe de o parte, prețurile menționate de către reclamant ar fi, mai precis, prețurile la care terenurile au fost oferite spre vânzare și nu neapărat prețurile obținute în mod real sau prețurile parcelelor de teren a căror destinație fusese deja modificată și pentru care a fost plătită taxa de timbru. Pe de altă parte, prețul de piață menționat de reclamant nu este întotdeauna de încredere, întrucât în multe cazuri acesta a fost obținut doar ca rezultat al unei singure tranzacții private.
(82)
În al treilea rând, autoritățile bulgare au reiterat faptul că guvernul nu a acoperit niciun deficit apărut ca urmare a faptului că valoarea administrativă totală a terenului forestier aflat în proprietate privată pe care l-a dobândit ar fi fost mai mare și că tranzacțiile de schimb au fost efectuate doar în cazul în care parcela de teren forestier aflată în proprietate privată primită a avut o valoare mai mare sau egală cu parcela aflată în proprietate publică cu care a fost schimbată. De asemenea, partea privată a trebuit să plătească cheltuieli indirecte a căror valoare a fost de 2 % din valoarea proprietății.
(83)
În cele din urmă, autoritățile bulgare subliniază că, de la adoptarea sa inițială, Regulamentul privind prețurile de bază a fost modificat de trei ori - în 2004, în 2005 și, respectiv, în 2007. Modificarea regulamentului în 2005 trebuie menționată în mod special având în vedere stadiul avansat de restituire a pădurilor expropriate și a terenurilor forestiere, întrucât aceasta a însemnat că pădurile aflate în proprietate privată erau deja disponibile și exista o cerere pentru ele pe piață. În esență, modificarea respectivă vizează schimbarea metodologiei de evaluare a terenurilor. De asemenea, coeficienții referitori la zonele protejate împotriva urbanizării au fost măriți și s-au introdus mai multe categorii noi care stabilesc majorarea prețurilor pentru terenuri în funcție de categoria așezării.
(84)
De asemenea, în urma aderării Bulgariei la Uniunea Europeană la 1 ianuarie 2007, coeficienții din regulament au fost complet actualizați, inclusiv cei referitori la zonele protejate împotriva urbanizării și așa-numiții coeficienți de „reglementare a pieței”, care depind de categoria terenurilor. De asemenea, articolul 20 alineatul (5) din Regulamentul privind prețurile de bază a fost modificat prin majorarea prețului de schimb pentru terenurile aflate în proprietate publică cu 50 % din valoarea coeficientului de „reglementare a pieței”. În plus, a fost introdusă o majorare care trebuie să fie adăugată la valoarea terenului, în funcție de diferitele categorii de așezări.
(85)
Potrivit autorităților bulgare, modificările Regulamentului privind prețurile de bază demonstrează că, în pofida faptului că nu exista o piață internă bine dezvoltată pentru terenuri forestiere și având în vedere aderarea iminentă a Bulgariei la Uniune, autoritățile au încercat să actualizeze mecanismul de evaluare prevăzut în regulament, asigurându-se că acesta era bazat pe dovezi credibile privind piața. Prin urmare, la data aderării Bulgariei la Uniune, prețurile administrative calculate pe baza Regulamentului privind prețurile de bază nu ar fi fost mai mici decât prețurile de piață ale parcelelor în cauză.
(86)
În ceea ce privește îndoiala Comisiei cu privire la posibilitatea ca tranzacțiile de schimb să fi denaturat concurența și să fi afectat schimburile comerciale între statele membre, autoritățile bulgare subliniază în primul rând că, dintre părțile private care au participat la tranzacțiile de schimb contestate, 81 sunt întreprinderi în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat. Celelalte 51 de părți private sunt persoane fizice care nu sunt implicate în comercializarea de bunuri sau servicii. Bulgaria subliniază, în acest context, că nici Agenția de stat pentru silvicultură, nici succesorul acesteia, Agenția executivă pentru silvicultură nu au primit cereri privind tăierea sau exportul de lemn din partea persoanelor fizice care au efectuat tranzacții de schimb în perioada analizată.
(87)
În al doilea rând, autoritățile bulgare susțin că tranzacțiile de schimb nu pot afecta schimburile comerciale în interiorul Uniunii deoarece întreprinderile care beneficiază de ajutor desfășoară activități care nu implică importul sau exportul de produse sau servicii. Autoritățile bulgare au suplimentat informațiile oferite anterior cu privire la volumele de lemn produse și exportate către Uniune în cursul perioadei analizate și au furnizat un document care atestă faptul că niciuna dintre părțile private care a dobândit teren forestier aflat în proprietate publică în cadrul tranzacțiilor de schimb contestate nu a fabricat, nu a vândut pe piața internă și nu a exportat produse din lemn din Republica Bulgaria.
(88)
În al treilea rând, autoritățile bulgare susțin că sectorul turismului (de exemplu, operatorii turistici, agențiile de turism, proprietarii de hotel și furnizorii de servicii turistice auxiliare) este reglementat de normele prevăzute în Legea turismului din Bulgaria. Legea prevede înregistrarea administrativă a operatorilor într-un registru public menținut de Ministerul Economiei, Energiei și Turismului. De asemenea, persoanele implicate în activități de administrare hotelieră fac obiectul unei obligații de înscriere într-un registru special în temeiul articolului 58 din Legea turismului. Din acest motiv, numai întreprinderile înscrise în registrele publice respective menținute de Ministerul Economiei, Energiei și Turismului pot fi considerate ca fiind întreprinderi care desfășoară activități în sectorul turismului. O verificare a registrelor relevante a arătat că doar una dintre întreprinderile care au dobândit terenuri forestiere aflate în proprietate publică ca urmare a tranzacțiilor de schimb contestate - Kapsi Tours OOD - este înregistrată ca operator de turism în sensul Legii turismului.
(89)
În al patrulea rând, autoritățile bulgare au explicat că desfășurarea de activități în calitate de întreprindere de dezvoltare imobiliară în Bulgaria face, de asemenea, obiectul unei cerințe de înscriere în Registrul profesional central al întreprinderilor de construcții administrat de Camera de construcții din Bulgaria, în conformitate cu o lege specială, și anume Legea privind Camera de construcții (70). Autoritățile bulgare subliniază că doar trei dintre întreprinderile care au efectuat tranzacții de schimb cu statul sunt înregistrate ca societăți de construcții și ar putea să desfășoare anumite activități de construcții în temeiul legislației aplicabile.
(90)
Prin urmare, autoritățile bulgare au susținut că cele mai multe dintre întreprinderile care ar fi beneficiat de pe urma tranzacțiilor de schimb contestate nu desfășoară activități în sectorul construcțiilor și al turismului. În consecință, în opinia acestora, nu se poate afirma că tranzacțiile în cauză au denaturat concurența pe celelalte piețele relevante, excluzând piața aferentă sectorului forestier.
5.2. COMENTARIILE BULGARIEI CU PRIVIRE LA OBSERVAȚIILE RECLAMANTULUI
(91)
Autoritățile bulgare sunt de acord cu reclamantul că schimburile de teren forestier între stat și municipalități nu implică niciun ajutor de stat. În schimb, acestea susțin că afirmația reclamantului potrivit căreia majoritatea beneficiarilor desfășoară activități în sectorul construcțiilor sau al turismului este incorectă, din aceleași motive ca și cele explicate în secțiunea anterioară.
(92)
De asemenea, autoritățile bulgare nu sunt de acord cu modul în care reclamantul a calculat prețurile de piață ale terenurilor forestiere prin compararea prețurilor terenurilor forestiere în ani diferiți (de exemplu, cu câțiva ani înainte ca pădurile să facă obiectul schimburilor) și contestă afirmația reclamantului potrivit căreia, în anumite cazuri, proprietarii terenului forestier schimbat au oferit terenul drept garanție pentru a obține împrumuturi, întrucât aceasta nu ar respecta dispozițiile de drept bulgar și Legea proprietății de stat citate de reclamant. Datele furnizate de reclamant ar conține erori semnificative și nu sunt corelate cu registrele funciare și documentele privind schimburile. Datele furnizate de reclamant ar fi, de asemenea, incorecte în ceea ce privește terenurile forestiere aflate în proprietate publică, care au fost dobândite prin schimburi și ulterior oferite drept garanții pentru împrumuturi. În orice caz, autoritățile bulgare explică faptul că băncile din Bulgaria impun deținerea altor active lichide drept garanție, în plus față de bunurile imobile, pentru a garanta că datoria va fi rambursată. Potrivit autorităților, ar fi incorect, prin urmare, ca, în vederea stabilirii prețului pe metru pătrat, să se împartă suma împrumutului acordat la suprafața în m2 a terenului respectiv utilizat ca garanție pentru împrumutul ipotecar. Autoritățile furnizează, de asemenea, un aviz emis de First Investment Bank privind mecanismele de acordare a creditelor și metodele de evaluare a pădurilor și a proprietăților forestiere propuse de către debitori drept garanții.
(93)
De asemenea, autoritățile bulgare nu sunt de acord cu afirmația reclamantului potrivit căreia autoritățile municipale nu au avut altă opțiune decât să adopte planuri detaliate de amenajare a teritoriului pentru terenurile a căror destinație a fost modificată. Potrivit autorităților, orice modificare a destinației terenului se bazează pe planuri de amenajare a teritoriului detaliate, obligatorii din punct de vedere juridic, care au fost discutate public, și au modificat planurile generale de amenajare a teritoriului existente pentru zone populate. Aceste proceduri administrative nu sunt lăsate la aprecierea ministrului agriculturii și industriei alimentare, care emite avize administrative individuale privind modificarea delimitării zonale a terenurilor pentru părțile care solicită o astfel de modificare numai după ce planul detaliat de amenajare a teritoriului relevant intră în vigoare.
(94)
Autoritățile resping, de asemenea, afirmația potrivit căreia multe părți implicate în schimburi au intenționat să modifice destinația parcelei forestiere obținute. În conformitate cu Legea pădurilor din Bulgaria, o astfel de modificare poate fi efectuată numai prin prezentarea unei cereri în conformitate cu procedura menționată la articolul 14 litera (c) din Legea pădurilor (abrogată). Orice altă intenție comunicată prin intermediul mass media sau într-un alt mod decât cel prevăzut prin lege este irelevantă și arbitrară.
(95)
De asemenea, autoritățile nu sunt de acord cu declarația reclamantului potrivit căreia modalitatea administrativă de stabilire a prețurilor pentru terenul forestier nu reflectă dezvoltarea dinamică a economiei. Autoritățile consideră că modalitatea de stabilire a prețurilor în baza regulamentului privind prețurile de bază este adecvată. De asemenea, nu este adevărat că regulamentul nu a fost actualizat, din moment ce au fost introduși coeficienți noi în 2007, astfel încât nu s-a acordat niciun avantaj economic operatorilor economici, prin schimburile deja efectuate.
(96)
Autoritățile resping argumentul reclamantului potrivit căruia evaluatorii nu sunt imparțiali. Potrivit autorităților, evaluatorii sunt experți judiciari, a căror integritate nu poate fi pusă în discuție. De asemenea, în cazul în care aceștia ar evalua terenul forestier în mod favorabil pentru partea privată și nu în conformitate cu dispozițiile din regulamentul privind prețurile de bază, o astfel de evaluare nu ar fi acceptată de către autorități în scopul schimbului.
(97)
În ceea ce privește afirmația reclamantului potrivit căreia datele oficiale statistice privind valorile/prețurile tranzacțiilor furnizate de autorități nu sunt corecte, autoritățile afirmă că evaziunea fiscală prin ascunderea prețului real al unei tranzacții constituie o infracțiune în temeiul Codului penal bulgar.
(98)
În final, autoritățile bulgare resping declarația reclamantului potrivit căreia punerea sub acuzare a fostului șef al EFA ar fi o dovadă a existenței unui ajutor de stat în legătură cu schimburile menționate. Potrivit autorităților, procedura inițiată împotriva funcționarilor care au participat la procedurile de schimb al terenurilor forestiere aflate în proprietate publică este irelevantă pentru a evalua existența ajutorului de stat în cadrul tranzacțiilor contestate.
5.3. COMENTARIILE BULGARIEI CU PRIVIRE LA OBSERVAȚIILE PREZENTATE DE ALȚI TERȚI
5.3.1. Comentariile Bulgariei din 29 septembrie 2011
(99)
Prin scrisoarea din 29 septembrie 2011, autoritățile bulgare au răspuns la observațiile prezentate de întreprinderea All Seas cu privire la decizia de inițiere a procedurii.
(100)
Întreprinderea All Seas a oferit un total de 157,4 ha de terenuri forestiere aflate în proprietate privată, în municipiile Teteven și Gaborovo, în schimbul unor parcele de pădure aflate în proprietate publică de aproximativ 57,9 ha, în municipiul Balcic (71). În acest context, întreprinderea All Seas a plătit, de asemenea, statului bulgar suma de 138 781 BGN reprezentând cheltuieli indirecte.
(101)
Parcelele de pădure aflate în proprietate publică au fost evaluate la un preț administrativ de 11,99 BGN/m2. Conform informațiilor puse la dispoziția autorităților bulgare, în perioada analizată, prețul mediu de piață (reprezentând prețul convenit între părțile private care cumpără și vând parcele de pădure în scopuri comerciale în aceeași regiune sau în apropiere, în cadrul aceleiași municipalități) a fost de 4,16 BGN/m2. În consecință, schimbul efectuat între întreprinderea All Seas și Republica Bulgaria a fost efectuat contra cost și nu a condus la un avantaj economic în sensul articolului 107 din tratat.
(102)
De asemenea, potrivit observațiilor autorităților bulgare, întreprinderea All Seas a solicitat o modificare a destinației parcelei de teren forestier în conformitate cu articolul 14 din Legea pădurilor, iar Consiliul de Miniștri bulgar a admis cererea, în conformitate cu articolul 14d alineatul (2) din Legea pădurilor (72). Conform informațiilor de care dispun autoritățile bulgare, decizia nu a intrat în vigoare. Autoritățile bulgare sunt de acord cu întreprinderea All Seas că statul nu a avut nicio influență directă asupra modificărilor destinației terenurilor în cauză (pentru care nu exista nicio hartă de utilizare a terenurilor) și, prin urmare, că transferul de proprietate care rezultă din schimb nu poate fi expresia niciunei intenții comune din partea părților implicate în schimb de a efectua o modificare a destinației. Potrivit autorităților bulgare, factorul determinant în evaluarea schimburilor trebuie îl reprezinte echivalența valorilor de bilanț ale activelor care fac obiectul schimbului. Acesta este, de fapt, temeiul care a stat la baza efectuării tranzacțiilor de către guvernul bulgar. Un alt argument în favoarea faptului că modificarea destinației terenului în urma schimbului nu implică niciun ajutor de stat este acela că taxele administrative sunt aceleași pentru toți solicitanții.
(103)
Autoritățile bulgare menționează, de asemenea, că întreprinderea All Seas nu a recoltat lemn de pe parcelele pe care le-a primit ca urmare a schimbului și nici nu a fost implicată în comerț în interiorul Uniunii cu lemn provenind din parcelele respective. Mai mult, întreprinderea All Seas nu oferă servicii turistice, astfel cum este prevăzut în Legea turismului, și nici nu este o întreprindere de construcții în sensul Legii Camerei de construcții.
5.3.2. Comentariile Bulgariei din 4 noiembrie 2011
(104)
Prin scrisoarea din 4 noiembrie 2011, autoritățile bulgare au răspuns la observațiile următorilor terți: Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD și Simeon Stoev Mirov.
(105)
În ceea ce privește tranzacțiile de schimb efectuate cu întreprinderile Elkabel, LM Impex și Foros Development, autoritățile bulgare au declarat că nu au acoperit niciun deficit de preț și că, în cazurile respective, acestea au primit plăți suplimentare reprezentând cheltuieli indirecte de la părțile private. De asemenea, toate taxele locale au fost plătite de către părțile respective. În final, niciuna dintre cele trei întreprinderi nu a solicitat modificarea destinației terenului forestier dobândit.
(106)
Autoritățile bulgare menționează, de asemenea, că în unele dintre municipalitățile unde erau amplasate terenurile schimbate nu au avut loc tranzacții exclusiv private, astfel încât nu a fost posibil să se stabilească prețul de piață al parcelelor schimbate sau dacă s-a acordat un avantaj economic.
(107)
Autoritățile bulgare constată, de asemenea, că nici Elkabel, nici LM Impex nu sunt exportatori de lemn și nici nu sunt înregistrate ca întreprinderi de construcții sau de turism în temeiul dispozițiilor dreptului bulgar.
(108)
În ceea ce îl privește pe Simeon Stoev Mirov, persoană fizică, care a oferit o suprafață de 5,6 decari de teren forestier aflat în proprietate privată în Rakitovo, în valoare de 3 436 BGN, în schimbul unei suprafețe de 5 decari de teren forestier aflat în proprietate publică în Burgas (satul Kraymorie), în valoare de 1 308 BGN, autoritățile bulgare consideră că schimbul respectiv ar trebui să intre sub incidența regulamentului de minimis.
(109)
Din aceste motive, autoritățile bulgare susțin că, în opinia acestora, schimburile cu părțile private menționate mai sus nu constituie ajutor de stat.
5.3.3. Comentariile Bulgariei din 16 decembrie 2011
(110)
Prin scrisoarea din 16 decembrie 2011, autoritățile bulgare au răspuns la observațiile următorilor terți: V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vihren EEOD, Liteks Komers AD și Jivka Blagoeva.
(111)
În ceea ce privește tranzacțiile de schimb efectuate cu VGN Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vihren și Liteks Komers, autoritățile bulgare au explicat că nu au acoperit niciun deficit de preț și că, în cazurile respective, acestea au primit plăți suplimentare reprezentând cheltuieli indirecte de la părțile private. De asemenea, toate taxele locale au fost plătite de către părțile respective. În cele din urmă, VGN Confort, Ecobalkani și Liteks Komers nu au solicitat o modificare a destinației terenului forestier aflat în proprietate publică pe care l-au dobândit.
(112)
Autoritățile bulgare constată, de asemenea, că în unele dintre localitățile unde erau amplasate parcelele schimbate nu au avut loc tranzacții exclusiv private, astfel încât nu este posibil să se determine prețul de piață al parcelelor în cauză și nu se poate stabili cu certitudine dacă s-a acordat un avantaj economic părților private menționate mai sus. În cazul întreprinderii Izgrev 5, prețul administrativ al terenului forestier schimbat aflat în proprietate publică a fost puțin mai mare decât prețul de piață obținut în tranzacții private similare, prin urmare, în opinia autorităților bulgare, nu s-a acordat niciun avantaj. Același raționament se aplică tranzacției cu Liteks Komers, în cadrul căreia - potrivit autorităților bulgare - prețurile administrative ar fi fost de patru ori mai mari decât prețurile de piață ale terenurilor forestiere aflate în proprietate publică.
(113)
În cele din urmă, autoritățile bulgare constată că niciuna dintre părțile private menționate mai sus nu este exportator de lemn și nici nu este înregistrată ca întreprindere în domeniul construcțiilor sau al turismului în temeiul dispozițiilor dreptului bulgar, astfel că tranzacțiile de schimb încheiate cu acestea nu afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(114)
În ceea ce privește tranzacția de schimb cu Jivka Blagoeva, persoană fizică, aceasta a oferit o suprafață de 1,9036 ha de teren forestier aflat în proprietate privată în Teteven, în valoare de 16 091 BGN, în schimbul a 0,3001 ha de teren forestier aflat în proprietatea publică teren în zona Predela, municipiul Razlog, în valoare de 24 216 BGN. Statul bulgar nu a acoperit deficitul de preț, toate cheltuielile indirecte și taxele locale au fost plătite de Jivka Blagoeva și noul proprietar nu a solicitat o modificare a destinației terenului schimbat. Potrivit autorităților bulgare, schimbul ar trebui să intre sub incidența regulamentului de minimis.
(115)
În consecință, autoritățile bulgare consideră că tranzacțiile de schimb încheiate cu părțile private menționate mai sus nu implică niciun ajutor de stat.
5.3.4. Comentariile Bulgariei din 25 aprilie 2012
(116)
Prin scrisoarea din 25 aprilie 2012, autoritățile bulgare au răspuns la observațiile următorilor terți: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Yavor Iliev Haytov, Valentina Angelova Haytova, Georgi Aleksandrov Babev, Marieta Tihomirova Damyanova, Elizabet Petkova Mihaylova, Svetoslav Petkov Mihaylov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD și BOIL OOD.
(117)
Autoritățile bulgare susțin observațiile prezentate de persoanele fizice și întreprinderile menționate, care au fost părți la tranzacțiile de schimb încheiate în perioada analizată, și anume faptul că schimburile nu implică ajutor de stat, ci constituie tranzacții efectuate în condiții favorabile pentru stat și la prețuri care nu sunt mai mici decât prețurile de piață pentru proprietăți imobiliare similare. De asemenea, autoritățile bulgare susțin punctul de vedere al părților private de mai sus conform căruia tranzacțiile de schimb au fost efectuate în conformitate cu legislația națională bulgară în vigoare: Regulamentul privind prețurile de bază și Legea pădurilor. În cele din urmă, ar trebui să se considere că unele dintre tranzacții intră sub incidența regulamentului de minimis.
5.4. RĂSPUNSURILE BULGARIEI LA SOLICITĂRILE DE INFORMAȚII ALE COMISIEI TRANSMISE ÎN CURSUL PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE
(118)
În observațiile ulterioare, ca răspuns la solicitările de informații, autoritățile bulgare au transmis prețurile de piață - atât pentru terenurile forestiere aflate în proprietate privată, cât și pentru terenurile forestiere aflate în proprietate publică - pentru toate tranzacțiile de schimb derulate în perioada analizată (73).
(119)
Cu toate acestea, în observațiile prezentate la 19 noiembrie 2013 (74), autoritățile bulgare au indicat că au existat unele probleme în ceea ce privește fiabilitatea datelor furnizate. În special, în sensul formulei prevăzute la considerentul 44, autoritățile bulgare au oferit prețuri de piață corecte pentru 82 de parcele (60 aflate în proprietate publică și 22 aflate în proprietate privată) care fac obiectul tranzacțiilor de schimb contestate. Pentru parcelele rămase, autoritățile bulgare au furnizat valorile de piață conform principiului „best effort”, precizând că este posibil ca acestea să nu reprezinte valori de piață juste. Pentru parcelele aflate în proprietate publică rămase, autoritățile bulgare au explicat că prețurile specificate ca prețuri de piață au reprezentat de fapt media prețurilor aferente diferitelor tipuri de tranzacții forestiere. Prin urmare, prețurile nu reprezintă neapărat o valoare de piață justă, pentru că nu sunt egale cu prețurile medii ale unor tranzacții pe deplin similare.
(120)
În mod similar, pentru parcelele aflate în proprietate privată rămase care nu au făcut încă obiectul unei evaluări de către un expert independent, autoritățile bulgare au menționat că, în anumite cazuri, prețurile menționate în certificatele de vânzare, care au fost utilizate de autorități ca punct de reper pentru valorile de piață furnizate ale parcelelor, au fost apropiate de așa-numitele valori fiscale sau egale cu acestea. Valoarea fiscală a unei parcele nu reprezintă valoarea sa de piață, ci prețul minim care trebuie să fie plătit în cadrul tranzacțiilor imobiliare, ceea ce înseamnă că valoarea de piață a parcelei în cauză ar fi, în principiu, mai mare.
(121)
Fără a aduce atingere celor de mai sus, autoritățile bulgare au subliniat că datele pe care le-au furnizat cu privire la prețurile de piață sunt cele mai bune estimări pe care le pot obține, întrucât: (i) nu există norme specifice în Bulgaria pentru stabilirea prețurilor de piață ale parcelelor forestiere prin evaluare; (ii) ar fi necesar foarte mult timp pentru ca un evaluator expert independent să efectueze o evaluare a prețurilor de piață ale parcelelor în cauză la momentul schimbului; și (iii) o astfel de evaluare ar fi un proces foarte costisitor. De asemenea, autoritățile bulgare au declarat că prețurile oferite sunt oricum mai apropiate de prețurile de piață corecte decât de prețurile administrative.
(122)
În cele din urmă, autoritățile bulgare au furnizat, pe baza unui eșantion de 25 de tranzacții de schimb, informații cu privire la prețurile administrative utilizate efectiv și la prețurile administrative ipotetice care ar rezulta din utilizarea coeficienților prevăzuți în actualizarea din 2010 a Regulamentului privind prețurile de bază. Eșantionul furnizat a acoperit 25 de tranzacții care au avut loc în principal în 2009 sau în 2008 (doar 6 tranzacții în 2007). Informațiile au fost solicitate de către Comisie pentru a verifica dacă sistemul de prețuri administrative - în cazul în care acestea au fost actualizate în mod corespunzător - este adecvat pentru a reflecta prețurile de piață ale terenurilor forestiere și dacă acesta conduce în toate cazurile la prețuri cât mai apropiate de valoarea de piață, astfel cum prevede jurisprudența.
6. EVALUAREA MĂSURII
6.1. EXISTENȚA AJUTORULUI
(123)
În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din tratat, este considerat a fi incompatibil cu piața comună orice ajutor acordat de un stat membru sau din resursele de stat, indiferent de formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(124)
Prin urmare, calificarea unei măsuri drept ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) impune îndeplinirea cumulativă a următoarelor condiții: (i) măsura este imputabilă statului și este finanțată din resurse de stat; (ii) măsura acordă un avantaj beneficiarului său; (iii) avantajul acordat este selectiv; și (iv) măsura denaturează sau amenință să denatureze concurența și este susceptibilă să afecteze schimburile comerciale între statele membre.
(125)
În primul rând, în cazul de față este necesar, totuși, să se ia în considerare, de asemenea, dacă potențialii beneficiari ai tranzacțiilor de schimb sunt întreprinderi în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat. Motivul este acela că, astfel cum reiese din formularea dispoziției, normele privind ajutoarele de stat se aplică doar în cazul în care beneficiarul unui ajutor este o întreprindere.
(126)
Curtea de Justiție a Uniunii Europene („CJUE”) definește noțiunea de „întreprindere” în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat ca orice entitate angajată într-o activitate economică, indiferent de statutul său juridic sau de modul în care este finanțată (75). Astfel cum arată CJUE, orice activitate care constă în oferirea de bunuri și servicii pe o piață constituie o activitate economică (76). Prin urmare, clasificarea unei entități ca întreprindere se face în raport cu o activitate specifică. O entitate care desfășoară atât activități economice, cât și activități neeconomice trebuie să fie considerată ca fiind o întreprindere numai în raport cu prima categorie de activități. O întreprindere nu este neapărat o persoană juridică; persoanele fizice pot fi considerate, de asemenea, întreprinderi, în conformitate cu normele privind ajutorul de stat, cu condiția să desfășoare o activitate economică.
(127)
În acest sens, trebuie remarcat faptul că anumiți beneficiari ai tranzacțiilor de schimb contestate nu au desfășurat activități economice cu terenurile forestiere care au făcut obiectul schimburilor pe parcursul perioadei analizate și nici nu desfășoară astfel de activități în prezent. Prin urmare, beneficiarii respectivi nu pot fi considerați întreprinderi în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, astfel încât nu se poate considera că tranzacțiile de schimb încheiate de aceștia cu statul bulgar au implicat un ajutor de stat.
(128)
În consecință, restul dispozițiilor din prezenta decizie vizează numai beneficiarii tranzacțiilor de schimb contestate care constituie întreprinderi în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
6.1.1. Legătura intrinsecă între schimb și modificarea destinației terenului
(129)
Prima îndoială exprimată de Comisie în decizia sa de inițiere a procedurii s-a referit la existența unei legături intrinseci între tranzacțiile de schimb și modificarea destinației terenului schimbat primit de beneficiari. Acest lucru este important pentru că, în cazul în care se constată existența unei astfel de legături, aceasta va avea un impact asupra evaluării Comisiei care stabilește dacă tranzacțiile de schimb au condus la un avantaj economic și modul în care ar trebui să fie cuantificat avantajul respectiv. O legătură intrinsecă înseamnă că părțile implicate în tranzacția de schimb, înainte ca tranzacția să fie finalizată, au intenționat ca, în urma schimbului, să modifice destinația terenurilor aflate în proprietate publică din teren forestier în teren construibil. Astfel, în timp ce prețurile administrative calculate pentru tranzacția de schimb în conformitate cu Regulamentul privind prețurile de bază ar trebui să se bazeze pe schimbul celor două parcele de teren forestier, modificarea ulterioară a destinației terenului aflat în proprietate publică, dacă se are în vedere de la început, ar putea conduce la o subevaluare a terenului primit având în vedere utilizarea sa viitoare ca teren construibil.
(130)
Potrivit Comisiei, faptul că tranzacțiile de schimb contestate au fost întotdeauna - sau cel puțin în marea majoritate a cazurilor - urmate de o cerere (aprobată) de modificare a destinației terenului forestier schimbat, primit de beneficiar, în teren construibil, este un indiciu obiectiv al faptului că părțile implicate în tranzacțiile de schimb au intenționat de la început să modifice, în urma schimbului, destinația terenului aflat în proprietate publică.
(131)
Datele statistice furnizate de autoritățile bulgare ca răspuns la decizia de inițiere a procedurii, prin care se reafirmă datele de la considerentul 38, demonstrează că, în ceea ce privește cele 132 de tranzacții de schimb care au avut loc în cursul perioadei analizate, au fost prezentate 24 de cereri de modificare a destinației terenului în teren construibil (reprezentând 18,2 % din totalul schimburilor), din care în 15 cazuri s-a obținut aprobarea modificării solicitate (reprezentând 11,4 % din totalul schimburilor). Pe baza datelor respective, Comisia concluzionează că, în majoritatea cazurilor, schimburile nu au fost urmate de o cerere de modificare a destinației terenului.
(132)
În orice caz, Comisia constată că legislația bulgară prevede două proceduri separate privind efectuarea schimburilor și, respectiv, modificarea destinației terenului, și că pentru fiecare operațiune sunt competente două organisme de stat separate, care funcționează în mod independent unul de celălalt. Acest lucru oferă un indiciu suplimentar că nu există o legătură intrinsecă între tranzacțiile de schimb și modificarea destinației terenului în cazul de față.
(133)
Întrucât nu s-a demonstrat existența niciunei legături intrinseci între tranzacțiile de schimb și modificarea destinației terenului schimbat primit de beneficiar, Comisia examinează fiecare dintre operațiuni separat în ceea ce privește existența unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
6.1.2. Existența ajutorului prin modificarea destinației terenului
(134)
Stabilirea destinației terenului reprezintă controlul juridic exercitat de autoritățile publice cu privire la utilizarea și intensitatea dezvoltării unei parcele de teren. În cazul în care o autoritate publică aprobă o modificare a destinației unei parcele de teren, aceasta efectuează o activitate de reglementare și nu acționează ca agent economic.
(135)
Numai avantajele acordate direct sau indirect din resurse de stat pot constitui ajutor de stat în sensul articolului 107 din tratat. Conform jurisprudenței CJUE (77), distincția efectuată în cadrul dispoziției între „ajutoarele acordate de un stat membru” și ajutoarele acordate „prin intermediul resurselor de stat” nu înseamnă că toate avantajele acordate de un stat, finanțate sau nu din resurse de stat, constituie ajutoare de stat. Mai degrabă, distincția vizează doar să aducă în domeniul de aplicare al definiției atât avantajele care sunt acordate direct de către stat, cât și cele acordate de un organism public sau privat desemnat sau instituit de către stat.
(136)
În timp ce aprobarea de către o autoritate publică a modificării destinației unei anumite parcele de teren forestier în teren construibil poate conduce la o creștere a valorii de piață a terenurilor, o astfel de aprobare nu implică un transfer de resurse de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat: exercitarea acestei sarcini de reglementare nu are ca rezultat un transfer pozitiv de fonduri către beneficiarul aprobării și nici nu implică o renunțare la resursele de stat, întrucât statul nu este obligat, în exercitarea sarcinii de reglementare, să perceapă solicitanților care au primit un răspuns favorabil o taxă care acoperă valoarea economică integrală care decurge din obținerea aprobării respective (78).
(137)
În consecință, decizia unei autorități publice de a modifica destinația unei anumite parcele de teren nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
6.1.3. Existența ajutorului în cadrul tranzacției de schimb
(138)
Conform jurisprudenței constante (79), vânzarea de către autoritățile publice de terenuri sau clădiri către o întreprindere sau o persoană fizică implicată într-o activitate economică poate conduce la un avantaj economic și constituie, prin urmare, un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, în special în cazul în care aceasta nu este efectuată la valoarea de piață, și anume, atunci când vânzarea nu are loc la prețul pe care l-ar fi stabilit un investitor privat, în condiții normale de concurență. Același lucru este valabil, de asemenea, pentru un schimb în cadrul căruia valoarea terenului aflat în proprietate publică primit de la stat este superioară valorii terenului aflat în proprietate privată cedat statului.
(139)
Cu toate acestea, înainte de a examina dacă tranzacțiile de schimb conduc la apariția unui avantaj economic, Comisia examinează dacă sunt îndeplinite restul condițiilor prevăzute la considerentul 124, pentru a constata existența unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
(140)
În primul rând, în ceea ce privește imputabilitatea măsurii, tranzacțiile de schimb sunt de competența ministrului agriculturii și industriei alimentare sau a Consiliul de Miniștri (în funcție de mărimea parcelei care urmează să fie schimbată) și a EFA, care sunt toate organisme de stat. În cazul în care tranzacția are ca obiect un schimb de teren forestier aflat în proprietate publică a cărui valoare este superioară valorii terenului forestier aflat în proprietate privată la care se renunță, aceasta dă naștere la un transfer de resurse de stat în măsura în care statul bulgar renunță la anumite venituri pe care le-ar fi putut obține dacă ar fi acționat în conformitate cu condițiile de piață în efectuarea tranzacției.
(141)
În al doilea rând, tranzacțiile de schimb sunt selective în măsura în care acestea acordă beneficii doar proprietarilor de terenuri care au oferit propriul teren forestier aflat în proprietate privată în schimbul unui teren forestier aflat în proprietate publică.
(142)
În al treilea rând, tranzacțiile de schimb denaturează concurența și afectează schimburile comerciale între statele membre. În măsura în care beneficiarii schimburilor sunt întreprinderi care furnizează bunuri și servicii pe o anumită piață, orice beneficiu financiar rezultat din schimburi le consolidează poziția în raport cu alte întreprinderi concurente în cadrul comerțului în interiorul Uniunii pentru aceleași bunuri și servicii (80). Într-adevăr, o serie de beneficiari (81) ai tranzacțiilor de schimb furnizează, printre altele, servicii imobiliare, turistice, de restaurant și de împădurire și aceste domenii sunt menționate în Registrul Comerțului din Bulgaria ca fiind sectoarele economice în care aceștia își desfășoară activitatea. Sectoarele respective sunt deschise concurenței la nivelul Uniunii. Acest lucru este demonstrat de informațiile din același registru, conform cărora mai mulți beneficiari (82) ai tranzacțiilor de schimb figurează ca desfășurându-și activitatea în sectorul comerțului sau al activităților comerciale (internaționale). În ceea ce privește argumentul invocat de autoritățile bulgare potrivit căruia, pentru ca întreprinderile să fie active în sectorul turismului sau al construcțiilor, este necesară înscrierea lor în registre speciale, ceea ce nu s-a putut constata în cazul majorității întreprinderilor care participă la tranzacțiile de schimb, Comisia observă că noțiunea de „întreprindere” prevăzută la articolul 107 alineatul (1) din tratat este un concept obiectiv, astfel încât, pentru a se stabili dacă întreprinderile oferă bunuri și servicii pe o anumită piață, concurând, prin urmare, cu alte întreprinderi, și desfășoară activități comerciale în interiorul Uniunii, trebuie să se țină seama de activitățile desfășurate efectiv de întreprinderile respective și nu de faptul dacă acestea au respectat anumite formalități juridice naționale.
(143)
În ultimul rând, în ceea ce privește prezența unui avantaj economic, tranzacțiile de schimb se referă la schimbul a (cel puțin) două parcele de teren forestier între statul bulgar și părțile private. Pentru a se stabili dacă părțile private au obținut un avantaj economic ca urmare a tranzacției de schimb, trebuie să se evalueze și să se compare valorile de piață ale parcelelor schimbate. În cazul în care tranzacția are ca obiect schimbul unui teren forestier aflat în proprietate publică a cărui valoare este superioară valorii terenului forestier aflat în proprietate privată la care se renunță, părții private îi este conferit un avantaj economic.
(144)
Astfel cum se explică la considerentul 16, în ceea ce privește schimburile în cauză, prețurile administrative au fost calculate pe baza Regulamentului privind prețurile de bază. CJUE a arătat că, atunci când legislația națională prevede norme administrative de calcul al valorii de piață a terenurilor în cazul vânzării lor de către autoritățile publice, pentru a se respecta articolul 107 din tratat este necesar ca punerea în aplicare a normelor respective să conducă în toate cazurile la un preț administrativ cât mai apropiat de valoarea de piață a terenurilor (83). Întrucât valoarea de piață este teoretică, se admite o marjă de variație a prețului obținut în raport cu prețul teoretic (84).
(145)
Autoritățile bulgare au fost invitate să furnizeze informații cu privire la prețurile administrative utilizate pentru cele 132 de tranzacții de schimb care au avut loc în timpul perioadei analizate, precum și cu privire la prețurile de piață pentru aceleași tranzacții. Comisia a solicitat autorităților bulgare să ia în considerare, de asemenea, orice tranzacții anterioare sau ulterioare privind aceleași parcele de teren forestier la stabilirea valorii lor de piață. În consecință, chiar dacă, în opinia Comisiei, pentru evaluarea elementelor potențiale de ajutor de stat în cadrul tranzacțiilor de schimb, proveniența parcelelor de pădure schimbate este lipsită de relevanță, informațiile privind prețul - în cazul în care au fost disponibile - au fost luate în considerare.
(146)
Autoritățile bulgare au indicat unele probleme privind fiabilitatea datelor pe care le-ar putea oferi referitor la prețurile de piață (85). În același timp, însă, acestea au indicat că informațiile furnizate conțin cele mai bune estimări ale prețurilor de piață (86). Comisia consideră că datele respective sunt estimări suficient de fiabile ale valorii de piață reale („corecte”) a parcelelor în cauză.
(147)
Analiza datelor a arătat că, pentru terenurile aflate în proprietate privată, utilizarea prețurilor administrative a condus la o supraevaluare sistematică a terenului forestier în cauză, în comparație cu prețurile de piață (87), în timp ce pentru terenul forestier aflat în proprietate publică situația a fost mai nuanțată, fiind întâlnite atât cazuri de supraevaluare, cât și de subevaluare. În consecință, pentru a se stabili dacă, în urma tranzacțiilor de schimb, li s-a conferit un avantaj beneficiarilor, o simplă comparație a prețului de piață al parcelei aflate în proprietate publică la momentul schimbului cu prețul de piață al parcelei aflate în proprietate privată cu care s-a făcut schimbul nu ia în calcul suficient supraevaluarea sistematică a acesteia din urmă. Prin urmare, Comisia a elaborat o formulă care ia în calcul prețurile administrative utilizate în tranzacția inițială pentru a evalua în mod corespunzător avantajele rezultate în urma schimbului. Formula în cauză, care a fost deja prevăzută în decizia de inițiere a procedurii, presupune calcularea următoarelor sume:
(i)
diferența dintre prețul de piață real al parcelei de pădure aflate în proprietate privată și prețul administrativ al parcelei respective, determinată în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază și
(ii)
diferența dintre prețul de piață real al parcelei de pădure aflate în proprietate publică și prețul administrativ al parcelei respective, determinată în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază.
Se consideră că există un avantaj dacă în urma scăderii valorii (i) din valoarea (ii) se obține un rezultat pozitiv.
Cu toate acestea, orice compensație bănească plătită de o parte celeilalte pentru a acoperi diferența dintre prețurile administrative ale celor două parcele care fac obiectul tranzacției de schimb este, de asemenea, luată în considerare, pentru a se stabili dacă tranzacția de schimb a generat un avantaj.
(148)
Aplicând formula în cazul datelor furnizate de autoritățile bulgare cu privire la valorile de piață juste și prețurile administrative ale terenurilor forestiere schimbate, Comisia concluzionează că a fost conferit un avantaj beneficiarilor schimburilor de terenuri în aproape 80 % din tranzacțiile de schimb efectuate în timpul perioadei analizate, astfel cum este prezentat în tabelul 4.
Tabelul 4
Comparație între prețurile administrative utilizate în cadrul schimburilor și prețurile de piață furnizate de autoritățile bulgare
Tranzacții de schimb
2007
2008
2009
Total
Avantajul acordat (numărul de cazuri)
18
48
38
104
Exprimat în procente, în raport cu numărul total de schimburi
78 %
77 %
81 %
79 %
Numărul de schimburi efectuate
23
62
47
132
(149)
Datele de mai sus arată că prețurile administrative stabilite în scopul tranzacțiilor de schimb în conformitate cu Regulamentul privind prețurile de bază nu reflectă suficient valoarea de piață reală a parcelelor de pădure în cauză.
(150)
Discrepanța dintre prețurile administrative utilizate pentru tranzacțiile de schimb contestate și prețurile de piață ale parcelelor în cauză provine, pe de o parte, din faptul că metodologia de bază utilizată în Regulamentul privind prețurile de bază nu reflectă în mod suficient criteriile pe care un operator în economia de piață le consideră importante pentru evaluarea parcelelor de teren forestier schimbate și nici nu le oferă ponderea cuvenită. În primul rând, valorile medii ale terenurilor enumerate în anexa 1 la Regulamentul privind prețurile de bază în funcție de categoriile de teren care oferă condiții identice pentru creșterea plantelor, utilizate ca referință pentru determinarea valorii de bază a terenului (a se vedea considerentul 18), ar fi trebuit să fie stabilite pe baza prețurilor de piață sau a situațiilor contabile ale pădurilor aflate în proprietate publică, însă, în realitate, acestea au fost determinate de către experți, pe baza unui număr redus de surse de pe piață.
(151)
În al doilea rând, coeficienții și creșterile utilizate pentru a ține cont de anumite caracteristici ale terenului forestier în calculul valorii de bază a terenului, astfel cum sunt descrise la considerentele 18-26, reflectă un mijloc de simplificare administrativă mai degrabă decât o încercare de a cuantifica cu exactitate valoarea economică pe care un operator de piață ipotetic aflat într-o situație similară ar acorda-o caracteristicilor respective. Într-adevăr, autoritățile bulgare nu au furnizat date economice în sprijinul nivelurilor coeficienților și ale creșterilor, stabilite în regulament.
(152)
Pe de altă parte, chiar dacă metodologia stabilită de Regulamentul privind prețurile de bază a condus inițial la prețurile de piață ale terenului forestier schimbat, quod non, prețurile medii, coeficienții și creșterile nu au fost actualizate niciodată în cursul perioadei analizate pentru a reflecta în mod adecvat fluctuațiile prețurilor de piață care au avut loc ulterior. Conform jurisprudenței (88), în cazul în care prețurile terenurilor cresc brusc, metodele administrative de calcul al prețurilor terenurilor vândute de către autoritățile publice trebuie să asigure actualizarea continuă a prețurilor, astfel încât prețul plătit efectiv de cumpărător să reflecte, în măsura în care este posibil, valoarea de piață a terenurilor. În timpul etapei de examinare preliminară, autoritățile bulgare au explicat că, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) și articolul 32 din regulamentul privind prețurile de bază, coeficienții prevăzuți în regulament pentru calcularea prețurilor administrative au fost actualizați anual. De asemenea, conform informațiilor furnizate de autoritățile bulgare, în perioada analizată prețurile de piață ale terenurilor forestiere au înregistrat creșteri bruște. Cu toate acestea, actualizarea prevăzută în regulament nu a fost efectuată în perioada respectivă. Autoritățile bulgare au actualizat abia în 2010 prețurile medii, coeficienții și creșterile utilizate pentru stabilirea prețurilor administrative, pe baza evoluțiilor recente ale pieței.
(153)
În consecință, Comisia concluzionează că tranzacțiile de schimb au conferit un avantaj economic beneficiarilor schimburilor de terenuri, în acele cazuri în care prețurile administrative utilizate nu reflectă în mod corespunzător prețul de piață al terenurilor schimbate.
6.1.4. Ajutoare de minimis
(154)
În cele din urmă, trebuie remarcat că, în cazurile în care beneficiarul individual al tranzacției de schimb a primit un avantaj care nu depășește pragurile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1407/2013 al Comisiei (89), avantajul respectiv nu este considerat ajutor de stat și, prin urmare, nu intră sub incidența interdicției prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat, cu condiția respectării tuturor celorlalte condiții prevăzute de regulament.
(155)
Pe baza datelor cantitative furnizate de autoritățile bulgare, se pare că în multe cazuri (90) cuantumul ajutorului primit de către beneficiarii tranzacției de schimb este sub pragul minim de 200 000 EUR.
6.1.5. Concluzie privind existența unui ajutor de stat
(156)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia concluzionează că tranzacțiile de schimb efectuate de Republica Bulgaria în cursul perioadei analizate constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, în cazurile în care partea implicată în tranzacție este o întreprindere în sensul dispoziției menționate, prețurile administrative utilizate pentru tranzacție nu reflectă prețurile de piață și nu sunt îndeplinite condițiile de acordare a ajutorului de minimis prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1407/2013.
6.2. LEGALITATEA MĂSURII
(157)
Prin necomunicarea tranzacțiilor de schimb înainte de punerea lor în aplicare, Republica Bulgaria nu și-a îndeplinit obligația prevăzută la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Prin urmare, tranzacțiile de schimb constituie ajutor de stat pus în aplicare în mod ilegal.
6.3. COMPATIBILITATEA AJUTORULUI
(158)
Deși autoritățile bulgare au fost invitate să furnizeze informații cu privire la posibila compatibilitate a tranzacțiilor de schimb cu piața internă, acestea și-au menținut argumentele conform cărora tranzacțiile în cauză nu au avut niciun efect asupra comerțului în interiorul Uniunii și, prin urmare, acestea nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
(159)
În acest sens, Comisia remarcă faptul că sarcina de a dovedi compatibilitatea ajutorului cu piața internă, prin derogare de la dispozițiile articolului 107 alineatul (1) din tratat, revine, în principal, statului membru în cauză, care trebuie să demonstreze îndeplinirea condițiilor derogării (91).
(160)
În orice caz, Comisia constată că nu pare să existe vreun motiv prima facie pentru a se considera că tranzacțiile de schimb sunt compatibile cu piața internă, pe baza articolului 107 alineatul (3) literele (a) și (c) din tratat, în mod direct, sau pe baza liniilor directoare, în temeiul dispozițiilor aplicabile.
(161)
Prin urmare, Liniile directoare comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier (denumite în continuare „Liniile directoare privind sectorul forestier”) nu pot fi utilizate ca bază pentru stabilirea compatibilității schemei de schimburi, întrucât acestea se aplică numai arborilor vii și mediului lor natural din păduri și alte terenuri împădurite, inclusiv măsurilor de menținere și îmbunătățire a funcției ecologice și de protecție a pădurilor și măsurilor de promovare a utilizării în scopuri recreative și a dimensiunii sociale și culturale a pădurilor. În plus, costurile acoperite de ajutorul acordat în contextul schimburilor nu sunt conforme cu definiția costurilor eligibile prevăzută în Liniile directoare privind sectorul forestier (92), întrucât părților private nu li s-a impus nicio obligație legală sau contractuală de a utiliza terenurile obținute prin schimburi ca arii naturale protejate. Dimpotrivă, toate părțile au avut dreptul de a solicita modificarea destinației terenurilor forestiere în terenuri construibile, iar unele dintre ele și-au exercitat acest drept.
(162)
Nici Liniile directoare privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2007-2013 nu oferă o bază pentru stabilirea compatibilității. Comisia remarcă, în acest sens, faptul că schimburile nu au fost inițiate de către autoritățile bulgare în mod special pentru a contribui la dezvoltarea regională. Mai mult, nu au fost definite costurile eligibile și nici nu s-a stabilit modul în care urma să se controleze efectul stimulativ al ajutorului și să se asigure respectarea plafoanelor aplicabile ajutoarelor regionale.
(163)
În cele din urmă, în discuțiile anterioare adoptării deciziei de inițiere a procedurii, autoritățile bulgare au susținut că schimburile au vizat un obiectiv de politică publică de consolidare a drepturilor de proprietate asupra terenurilor forestiere. Deși consolidarea terenurilor forestiere ar putea fi considerată un obiectiv de interes comun, quod non, autoritățile bulgare nu au demonstrat că ajutorul acordat a fost necesar pentru atingerea obiectivului și nici că mijloacele alese au fost cele mai potrivite.
(164)
De asemenea, acestea nu au reușit să demonstreze că mijloacele alese au asigurat faptul că ajutorul acordat s-a limitat la minimul necesar pentru a stimula părțile private să efectueze tranzacțiile de schimb. Acest lucru este evidențiat, printre altele, de fluctuațiile puternice ale prețurilor administrative obținute prin utilizarea metodologiei prevăzute. În comparație cu prețurile de piață care au fost furnizate de autoritățile bulgare, prețurile administrative pentru un procent similar nu par a fi în mod sistematic mai mari sau mai mici decât prețurile de piață. În cazul în care sunt luate ca exemplu tranzacțiile din 2007, diferența dintre prețurile de piață și prețurile administrative ale parcelelor aflate în proprietate privată a variat de la -503,97 % până la +89,91 % (93).
(165)
În final, autoritățile bulgare nu au reușit să demonstreze că tranzacțiile de schimb nu au avut un efect de denaturare a concurenței într-o măsură care contravine interesului comun. În consecință, tranzacțiile de schimb nu pot fi considerate compatibile cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat.
(166)
Prin urmare, Comisia concluzionează că ajutorul acordat în contextul tranzacțiilor de schimb nu poate fi considerat compatibil cu piața internă.
7. RECUPERAREA AJUTORULUI
(167)
În temeiul articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999, în cazul în care se constată că ajutorul de stat acordat în mod ilegal este incompatibil cu piața internă, ajutorul în cauză trebuie să fie recuperat de la beneficiari, cu excepția cazului în care acest lucru ar contraveni unui principiu general de drept. Articolul 14 alineatul (2) din regulamentul menționat stabilește că ajutorul trebuie recuperat, inclusiv cu dobândă, de la data la care ajutorul ilegal a fost pus la dispoziția beneficiarului până la data recuperării sale efective. În cele din urmă, articolul 14 alineatul (3) din același regulament precizează că recuperarea va fi efectuată fără întârziere și în conformitate cu procedurile prevăzute în legislația națională a statelor membre în cauză, cu condiția să permită executarea imediată și eficientă a deciziei Comisiei.
(168)
Scopul recuperării este atins în momentul în care ajutorul ilegal în cauză, împreună cu dobânda de întârziere corespunzătoare, a fost rambursat de către întreprinderile care au beneficiat de pe urma sa. Prin rambursarea ajutorului, beneficiarul pierde avantajul de care a beneficiat în comparație cu concurenții săi pe piață și se restabilește situația anterioară acordării ajutorului (94). În timp ce statul membru poate alege mijloacele necesare pentru a-și îndeplini obligația de recuperare a ajutoarelor ilegale, măsurile alese nu trebuie să afecteze în mod negativ domeniul de aplicare și eficacitatea dreptului Uniunii. Un stat membru poate îndeplini o obligație de recuperare numai dacă mijloacele alese sunt adecvate pentru a restabili condițiile normale de concurență care au fost denaturate de acordarea ajutorului de stat ilegal și sunt în concordanță cu dispozițiile relevante ale dreptului Uniunii (95).
(169)
Astfel, având în vedere că s-a constatat că Republica Bulgaria a acordat ajutor de stat în mod ilegal prin intermediul tranzacțiilor de schimb, aceasta ar trebui să fie obligată să recupereze ajutorul de la beneficiarii tranzacțiilor.
7.1. IDENTIFICAREA BENEFICIARILOR DE LA CARE URMEAZĂ SĂ FIE RECUPERAT AJUTORUL DE STAT
(170)
Ajutorul ilegal și incompatibil trebuie recuperat de la întreprinderile care au beneficiat efectiv de acesta (96). Cu toate acestea, în cazul în care Comisia nu este în măsură să identifice, în decizia sa, toate întreprinderile care au primit un ajutor ilegal și incompatibil, acest demers va trebui să fie inițiat la începutul procesului de punere în aplicare de către statul membru în cauză, care va trebui să analizeze situația individuală a fiecărei întreprinderi implicate (97).
(171)
În cazul de față, potențialii beneficiari ai ajutorului de stat incompatibil sunt persoanele fizice și juridice care au participat la cele 132 de tranzacții de schimb cu autoritățile bulgare în timpul perioadei analizate. Din acest grup, autoritățile bulgare trebuie să elimine persoanele fizice și juridice care nu se califică drept „întreprinderi” în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, precum și persoanele care au obținut un avantaj total din tranzacțiile de schimb la care au luat parte care nu depășește pragurile prevăzute în regulamentul de minimis, atât timp cât tranzacțiile respectă, de asemenea, celelalte condiții prevăzute de regulament. Persoanele fizice și juridice rămase care au participat la tranzacțiile de schimb ar trebui să fie considerate beneficiarii ajutorului de stat pus în aplicare în mod ilegal de la care autoritățile bulgare sunt obligate să recupereze avantajul primit ca urmare a tranzacțiilor respective.
7.2. CUANTIFICAREA AJUTORULUI
(172)
Comisia nu are obligația legală să stabilească valoarea exactă care trebuie recuperată, mai ales în cazul în care aceasta nu dispune de datele necesare în acest sens. În schimb, este suficient ca decizia Comisiei să cuprindă informații care să permită statului membru să determine, fără prea multe dificultăți, suma care trebuie recuperată (98).
(173)
Astfel cum se explică la considerentul 147, Comisia consideră că statul membru ar trebui să utilizeze următoarea metodologie ca punct de plecare pentru a determina valoarea ajutorului incompatibil care trebuie recuperat de la fiecare beneficiar:
(i)
determinarea diferenței dintre prețul de piață real al parcelei de pădure aflate în proprietate privată și prețul administrativ al parcelei respective, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază; și
(ii)
determinarea diferenței dintre prețul de piață real al parcelei de pădure aflate în proprietate publică și prețul administrativ al parcelei respective, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului privind prețurile de bază.
Suma ajutorului de stat primit inițial, ca urmare a tranzacției de schimb, este egală cu valoarea obținută la punctul (ii) minus valoarea obținută la punctul (i).
Ar trebui să se efectueze o corecție a sumei ajutorului inițial pentru cazurile în care o parcelă de teren de stat cu o valoare administrativă mai mare a făcut obiectul unui schimb cu o parcelă de teren privat cu o valoare administrativă mai mică. Potrivit autorităților bulgare, în astfel de cazuri, beneficiarul a trebuit să plătească despăgubiri statului pentru a acoperi diferența de valoare a parcelelor. Prin urmare, din valoarea inițială a ajutorului ar trebui să se scadă suma aferentă compensației plătite de către beneficiar autorităților bulgare. Suma rezultată ar trebui să fie recuperată ulterior de către autoritățile bulgare de la beneficiar și reprezintă avantajul obținut ca urmare a tranzacției de schimb.
(174)
Pentru a determina prețul de piață al unei parcele, ar trebui să fie reflectată pe deplin valoarea economică a terenului la momentul schimbului. Din informațiile conținute în scrisoarea autorităților bulgare din 29 august 2008 reiese că, în anumite cazuri, fuseseră deja construite clădiri și infrastructuri pe parcela de teren forestier care aparținea statului înainte de efectuarea schimbului, chiar dacă parcela în cauză nu fusese reclasificată în prealabil ca teren construibil. În astfel de cazuri, Comisia consideră că valoarea unor astfel de clădiri și/sau infrastructuri ar trebui să se reflecte, de asemenea, pe deplin în valoarea de piață a parcelei.
(175)
Comisia constată că autoritățile bulgare dețin deja informațiile privind prețurile administrative utilizate în tranzacțiile de schimb, precum și prețurile de piață ale tuturor parcelelor vizate de tranzacțiile respective la momentul schimburilor (99), prin urmare acestea nu ar trebui să întâmpine dificultăți excesive în determinarea sumelor recuperabile pe baza metodologiei descrise la considerentul 173 (100).
(176)
Cu toate acestea, în cazurile în care autoritățile bulgare invocă motive legitime de preocupare că metodologia nu poate fi pusă în aplicare sau că aceasta conduce la o sumă care în mod evident nu reflectă în mod adecvat valoarea ajutorului de stat primit de către beneficiar, se poate decide efectuarea unei evaluări a prețurilor de piață a parcelelor schimbate la momentul tranzacției prin recurgerea la serviciile unui expert independent calificat care să efectueze astfel de evaluări și care să fi fost ales printr-o procedură de licitație publică deschisă. Atunci când se stabilește procedura de alegere a expertului, inclusiv în cazurile în care contractul nu depășește pragurile prevăzute de directivele Uniunii privind achizițiile publice, trebuie să se respecte principiile de transparență și de egalitate de tratament. În special, procedura de licitație ar trebui: (i) să beneficieze de o publicitate adecvată; (ii) să fie bazată pe criterii de selecție obiective, cunoscute în prealabil; și (iii) să cuprindă informații cu privire la faptul că, după etapa de preselecție, decizia finală va fi luată cu participarea reprezentanților serviciilor Comisiei. În astfel de cazuri excepționale, autoritățile bulgare trebuie: (i) să indice parcela (parcelele) în cauză, (ii) să justifice necesitatea realizării unei evaluări de către un expert independent în cazul respectiv; și (iii) să prezinte Comisiei o propunere privind desemnarea unui expert independent (selecționat prin licitație publică) care trebuie să fie aprobată atât de Comisie, cât și de Republica Bulgaria.
(177)
În cele din urmă, întrucât scopul recuperării este de a restabili situația quo ante anterioară datei de încheiere a tranzacției de schimb, Comisia consideră că, dat fiind caracterul excepțional al acordurilor de schimb având ca obiect terenuri forestiere care nu au fost exploatate din punct de vedere comercial, Republica Bulgaria își va respecta obligația de a recupera ajutoarele puse în aplicare în mod ilegal prin anularea tranzacțiilor de schimb contestate, retransferând parcelele în cauză. Cu toate acestea, acest demers ar conduce la o recuperare adecvată doar în cazul în care respectivele terenuri forestiere, atât cele aflate în proprietate publică, cât și cele deținute de proprietari privați, nu au făcut obiectul unor modificări semnificative de la data tranzacției de schimb. În astfel de cazuri, Comisia trebuie să fie informată cu privire la parcelele în cauză în termen de două luni de la data la care prezenta deciziei i-a fost notificată Republicii Bulgaria, schimburile corespunzătoare trebuie să fie anulate și dovada în acest sens trebuie să fie furnizată în termen de patru luni de la data notificării prezentei decizii.
(178)
În toate cazurile în care se impune recuperarea ajutorului, aceasta este pusă în aplicare începând cu momentul în care avantajul le-a fost acordat beneficiarilor, și anume data actului juridic prin care se acordă beneficiarilor dreptul de a oferi la schimb terenurile forestiere aflate în proprietate privată pentru terenuri forestiere aflate în proprietate publică.
(179)
La sumele care urmează a fi recuperate trebuie să se aplice dobândă începând de la data la care acestea au fost puse la dispoziția beneficiarului până la data recuperării lor efective. Dobânda se calculează pe o bază compusă, în conformitate cu dispozițiile capitolului V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (101) și ale Regulamentului (CE) nr. 271/2008 al Comisiei (102) de modificare a Regulamentului (CE) nr. 794/2004.
(180)
Calendarul recuperării, de la beneficiarii privați, a sumelor reprezentând ajutoare de stat trebuie să respecte, pe cât posibil, termenele prevăzute în comunicarea privind recuperarea (103). În orice caz, termenele nu pot depăși termenele menționate în tabelul 5.
Tabelul 5
Programul de recuperare
Calendar
Acțiune
1.
în termen de două luni de la notificarea prezentei decizii către Republica Bulgaria:
Republica Bulgaria trebuie să informeze Comisia cu privire la măsurile propuse sau luate pentru punerea în aplicare a deciziei, în special:
(i)
să prezinte Comisiei o listă a tuturor schimburilor care fac obiectul recuperării, indicând următoarele informații:
-
prețurile administrative și prețurile de piață ale terenurilor forestiere aflate în proprietate privată și în proprietate publică schimbate (pe baza informațiilor furnizate de Republica Bulgaria în observațiile 2014/032997), informații privind plățile suplimentare compensatorii implicate în fiecare tranzacție și valoarea ajutorului de stat care urmează să fie recuperat;
-
numele părții private implicate în fiecare tranzacție și o descriere a motivelor în temeiul cărora beneficiarul este sau nu considerat a fi o întreprindere.
(ii)
identificarea cazurilor în care recuperarea va fi efectuată pe baza unei expertize privind prețurile de piață ale parcelelor forestiere la momentul schimbului (considerentul 176);
(iii)
identificarea cazurilor în care recuperarea va fi realizată prin anularea tranzacției de schimb (considerentul 177).
2.
în termen de patru luni de la notificarea prezentei decizii către Republica Bulgaria:
Pentru parcelele menționate la punctul 1 subpunctul (ii) de mai sus, Republica Bulgaria trebuie să numească un expert independent pentru a efectua evaluarea parcelelor. Expertul trebuie să fie selectat prin licitație publică deschisă și să fie numit de comun acord cu Comisia, la propunerea prealabilă a Republicii Bulgaria.
3.
în termen de șapte luni de la notificarea prezentei decizii către Republica Bulgaria:
Republica Bulgaria trebuie să prezinte Comisiei raportul de evaluare elaborat de către expertul independent privind parcelele identificate la punctul 1subpunctul (ii) de mai sus.
4.
în termen de opt luni de la notificarea prezentei decizii către Republica Bulgaria:
Republica Bulgaria trebuie să trimită ordinele de recuperare tuturor beneficiarilor în cauză, precizând sumele exacte care urmează să fie recuperate.
5.
în termen de douăsprezece luni de la notificarea prezentei decizii către Republica Bulgaria:
Republica Bulgaria trebuie să pună în aplicare procedura de recuperare pentru toate tranzacțiile de schimb în cauză.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Ajutorul de stat acordat întreprinderilor în contextul tranzacțiilor de schimb al unor terenuri forestiere aflate în proprietate publică cu terenuri forestiere aflate în proprietate privată în perioada 1 ianuarie 2007-27 ianuarie 2009, pus în aplicare în mod ilegal de către Republica Bulgaria cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din tratat, este incompatibil cu piața internă.
Articolul 2
Ajutoarele individuale acordate în cadrul tranzacțiilor de schimb menționate la articolul 1 nu constituie ajutor de stat în cazul în care, la momentul acordării, acestea îndeplinesc condițiile prevăzute de un regulament adoptat în temeiul articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 994/98, care este aplicabil la momentul acordării ajutorului.
Articolul 3
Sunt compatibile cu piața internă ajutoarele individuale acordate în cadrul tranzacțiilor de schimb menționate la articolul 1 care, la momentul acordării lor, îndeplinesc condițiile prevăzute de un regulament adoptat în temeiul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 994/98 sau de orice altă schemă de ajutor aprobată, până la intensitatea maximă a ajutoarelor aplicabilă respectivei categorii de ajutoare.
Articolul 4
(1) Republica Bulgaria recuperează de la beneficiari ajutoarele incompatibile acordate în cadrul tranzacțiilor de schimb menționate la articolul 1.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), ajutorul incompatibil poate fi recuperat de la beneficiari prin anularea tranzacțiilor de schimb, în cazul în care, de la data la care a avut loc tranzacția, nici terenurile forestiere aflate în proprietate publică și nici terenurilor forestiere aflate în proprietate privată care fac obiectul tranzacției nu au suferit modificări semnificative.
(3) La sumele care urmează să fie recuperate se aplică dobândă începând de la data la care au fost puse la dispoziția beneficiarilor până la data recuperării lor efective.
(4) Dobânda se calculează pe o bază compusă, în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 și cu Regulamentul (CE) nr. 271/2008.
(5) Republica Bulgaria anulează orice plată a ajutorului restantă în cadrul tranzacțiilor de schimb menționate la articolul 1, începând de la data adoptării prezentei decizii.
Articolul 5
(1) Recuperarea ajutorului acordat în cadrul schemei menționate la articolul 1 este imediată și efectivă.
(2) Republica Bulgaria se asigură că prezenta decizie este pusă în aplicare integral, în termen de douăsprezece luni de la data notificării prezentei decizii.
Articolul 6
(1) În termen de patru luni de la notificarea prezentei decizii, Republica Bulgaria prezintă Comisiei următoarele informații:
(a)
o listă a tuturor tranzacțiilor de schimb, conținând următoarele informații:
-
prețurile administrative și prețurile de piață ale terenurilor forestiere aflate în proprietate privată și ale terenurilor aflate în proprietate publică care au făcut obiectul unui schimb, informații privind sumele în numerar suplimentare aferente fiecărei tranzacții și valoarea ajutorului de stat implicat;
-
pentru fiecare tranzacție, numele părții private implicate, mai precis numele beneficiarului tranzacției de schimb, și o descriere a motivelor în temeiul cărora beneficiarul este sau nu considerat a fi o întreprindere;
(b)
identificarea cazurilor în care recuperarea va fi efectuată pe baza prețurilor de piață la momentul tranzacțiilor de schimb specificate în scrisoarea 2014/032997 transmisă de Republica Bulgaria;
(c)
identificarea cazurilor în care recuperarea va fi efectuată prin anularea tranzacției de schimb;
(d)
identificarea cazurilor în care recuperarea va fi pusă în aplicare pe baza sumelor stabilite de către un expert evaluator independent, precum și documentele care demonstrează că acest expert independent a fost numit în urma organizării unei licitații publice și a aprobării de către Comisie.
(2) În termen de opt luni de la notificarea prezentei decizii, Republica Bulgaria prezintă Comisiei următoarele informații:
(a)
lista beneficiarilor care au primit ajutor în cadrul tranzacțiilor de schimb prevăzute la articolul 1 și valoarea totală a ajutorului primit de fiecare dintre aceștia ca urmare a tranzacțiilor în cauză;
(b)
suma totală (suma principală și dobânzile de recuperare) care trebuie recuperată de la fiecare beneficiar;
(c)
o descriere detaliată a măsurilor deja adoptate și a celor planificate în vederea respectării prezentei decizii;
(d)
documente care demonstrează că beneficiarilor li s-a solicitat rambursarea ajutorului.
(3) În termen de douăsprezece luni de la notificarea prezentei decizii, Republica Bulgaria prezintă documente care să demonstreze că ajutorul a fost recuperat integral de la beneficiarii în cauză.
(4) Republica Bulgaria informează Comisia cu privire la evoluția măsurilor naționale luate pentru punerea în aplicare a prezentei decizii până la finalizarea acțiunilor de recuperare a ajutorului acordat în cadrul tranzacțiilor de schimb menționate la articolul 1, prin prezentarea de rapoarte o dată la două luni. Bulgaria transmite fără întârziere, la cererea Comisiei, informații referitoare la măsurile deja adoptate și la cele planificate în vederea respectării prezentei decizii. De asemenea, aceasta furnizează informații detaliate privind cuantumurile ajutorului și ale dobânzilor care au fost deja recuperate de la beneficiari.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Republicii Bulgaria.
Adoptată la Bruxelles, 5 septembrie 2014.