ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1398/2014 НА КОМИСИЯТА
от 24 октомври 2014 година
за определяне на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установи стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при идентификацията, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операции за хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда въпросните стандарти да бъдат приети чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци и изпращащите и приемащите организации, следва да бъдат насърчени да споделят чувство на идентичност в рамките на инициативата.
(3)
В рамката на компетентности, която следва да бъде използвана за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, трябва да бъдат дефинирани трансверсалните компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост, и също така да бъдат определени специфичните компетентности, които са необходими за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за работата в областта на хуманитарната помощ. Необходимо е също така в рамката да се предвиди неизчерпателен списък с технически компетентности. По този начин следва да се гарантира, че подборът и подготовката на кандидатите за доброволци са ефективни, изхождат от конкретните потребности и се основават на обща рамка на компетентностите.
(4)
С оглед на документирането и оценяването на компетентностите, потребностите от обучение и резултатите от обучението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, те следва да прилагат лесен за употреба план за обучение и развитие в целия ход на участието си в инициативата. При изготвянето на този план следва да се използват извлечените поуки от инициативите Youth Pass (2) и Europass (3).
(5)
Участието в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може да повиши пригодността за заетост на доброволците благодарение на знанията, уменията и компетентностите, които придобиват. To показва също така тяхната солидарност с нуждаещите се и тяхната решимост видимо да насърчават съзнанието за европейско гражданско участие. По тази причина следва да бъдат предвидени конкретни разпоредби, чрез които, доколкото е възможно, да бъде улеснено валидирането на неформалното и самостоятелното учене на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в съответствие с Препоръката на Съвета от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (4).
(6)
Стандартите, уреждащи партньорството между изпращащите и приемащите организации, са от значение както за сектора на хуманитарната дейност, така и за доброволческите организации. Те способстват за постигането на целта за изграждане на партньорства между организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, и отразяват взаимната отговорност на тези организации както за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, така и за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ като индивиди. Необходимо е да бъдат определени принципите, на които се основава партньорството, а споразумението за партньорство следва да отговаря на минимални изисквания, за да могат партньорите да кандидатстват за проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, и да управляват тези проекти.
(7)
Принципите, свързани с равните възможности и недискриминацията, са заложени в националното законодателство и в законодателството на Съюза и винаги следва да се зачитат и утвърждават от изпращащите и приемащите организации. Предвидени са обаче и изключения според конкретния контекст, когато е необходимо, свързани с определянето на функциите и профила на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
(8)
От първостепенно значение е спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава. Това е отговорност на изпращащите и приемащите организации, които са задължени също така да информират доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от въпросното законодателство, както и за тяхното право на застрахователно покритие. Ясният правен статут на доброволците е предварително условие за тяхното изпращане на терен и поради това следва да бъде определен в договора за изпращане на доброволец между изпращащите организации и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Специално внимание следва да се обърне също така на защитата на личните данни, на необходимостта от почтеност в действията в съответствие с кодекс за поведение, както и на защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, в това число чрез установяването на принцип на нулева търпимост към сексуалното насилие.
(9)
За да се гарантира своевременното прилагане на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила без отлагане, тъй като в него са определени разпоредбите, въз основа на които организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, следва да изпращат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на терен в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят стандарти за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по отношение на следните въпроси, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014:
а)
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти;
б)
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация в процеса на идентификация и подбор;
в)
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава;
г)
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации; както и
д)
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014 и определенията, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„компетентности“, в съответствие с определението, посочено в Европейската референтна рамка за ключовите умения за обучение през целия живот (5), означава съчетание от подходящи за контекста знания, умения и нагласи, които дават възможност на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да допринесат за предоставянето на хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности;
б)
„трансверсални компетентности“ означава компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост и които не са специфични за хуманитарната помощ;
в)
„специфични компетентности“ означава компетентности, които се изискват във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за хуманитарната помощ в по-общ план;
г)
„технически компетентности“ означава компетентности в резултат на специализирани познания, свързани с контекста на хуманитарната помощ;
д)
„резултати от обучението“, в съответствие с определението, посочено в Европейската квалификационна рамка (6), означава констатации за онова, което учащият знае, разбира и може да направи при завършване на учебния процес. Те се изразяват в знания, умения и компетентности.
ГЛАВА 2
РАМКА НА КОМПЕТЕНТНОСТИ
Член 3
Рамка на компетентности
1. Рамката на компетентности, която следва да се използва за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, има три измерения:
а)
трансверсални компетентности;
б)
специфични компетентности; както и
в)
технически компетентности.
2. Рамката на компетентности се изготвя за:
а)
младши специалисти, по-специално наскоро дипломирали се, които имат по-малко от пет години професионален опит и по-малко от пет години опит в хуманитарни дейности; както и
б)
утвърдени специалисти с професионален опит от пет или повече години на отговорни или експертни длъжности.
3. Посредством рамката на компетентности се насърчава процесът на непрекъснато личностно развитие, през който доброволците на ЕС за хуманитарна помощ преминават по време на различните етапи от участието си в инициативата, и се измерва техният напредък. Нивата на овладяване на всяка компетентност се оценяват в съответствие с подхода на Европейската квалификационна рамка и на база на следната скала:
а)
ниво 4: отлично владеене;
б)
ниво 3: устойчиво владеене;
в)
ниво 2: владеене с нужда от подобрение;
г)
ниво 1: лошо владеене.
4. В приложението са посочени определенията на основните използвани компетентности.
Член 4
План за обучение и развитие
1. В план за обучение и развитие се посочват резултатите от обучението, които се очаква да постигнат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, и се предоставя информация за очакваните компетентности, потребности от обучение и постижения на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. В плана за обучение и развитие се включва следната информация:
а)
основна информация за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
основна информация за мисията на доброволеца и описание на задачите, които ще изпълнява;
в)
компетентностите, предвидени в рамката на компетентности, и оценка на изпълнението и на резултатите от обучението на доброволеца в съответствие с тях;
г)
потребности от обучение и планирани дейности за развитие, когато е уместно;
д)
преминати курсове по време на обучението или мисията; както и
е)
всякаква друга свързана информация.
3. Използването на различните елементи на плана за обучение и развитие зависи от индивидуалните потребности и стремежи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, като този план се актуализира редовно, в това число на следните етапи:
а)
подбор;
б)
обучение, включително стаж, когато е уместно;
в)
изпращане на терен; както и
г)
докладване след завръщането от терен, когато е уместно.
ГЛАВА 3
ПРИЗНАВАНЕ НА УМЕНИЯТА И КОМПЕТЕНТНОСТИТЕ, ПРИДОБИТИ ОТ ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 5
Процес на оценяване и документиране
1. Оценяването и документирането на компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по време на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, подпомагат:
а)
професионалното признаване на придобитите компетентности, които може да се използват в професионален контекст и да подобрят пригодността за заетост на доброволеца; както и
б)
общественото признание за приноса на доброволците за изразяване на ценностите на Съюза за солидарност с нуждаещите се и видимо насърчаване на съзнанието за европейско гражданско участие.
2. Обхватът и процесът на оценяване и документиране се адаптират по такъв начин, че да са подходящи за младши и за утвърдени специалисти, и зависят от индивидуалните потребности и стремежи на дадения доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Оценяването и документирането на натрупаните знания отразяват процеса на непрекъснато развитие, през който преминават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като чрез тях се признават и подпомагат обучението и развитието през различните етапи от участието на доброволеца в инициативата. Оценяването и документирането се извършват въз основа на плана за обучение и развитие, посочен в член 4.
4. Изпращащите и приемащите организации демонстрират постоянния си ангажимент към оценяването и документирането на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания с цел да се улесни професионалното им признаване и общественото признание за тях.
5. Комисията и държавите - членки на ЕС, предоставят на компетентните национални органи, отговарящи за валидирането на неформалното и самостоятелното учене, съответната информация за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за процеса на оценяване и документиране, за да се улеснят официалните процедури за валидиране на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания в техните държави по произход, когато е уместно.
Член 6
Професионално признаване
1. При поискване доброволците на ЕС за хуманитарна помощ получават сертификат за завършване на участието в инициативата. Той се издава от Комисията и като минимум включва следната информация:
а)
дати на мисията;
б)
наименование и данни на изпращащите и приемащите организации;
в)
имена и данни за контакт с наставника и прекия ръководител на доброволеца;
г)
имена и данни на лицата от изпращащите и приемащите организации, които биха желали да дадат препоръки за доброволеца;
д)
основните задачи и отговорности на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
описание на основните постижения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на мисията;
ж)
описание на резултатите от обучението, които са постигнати от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на различните етапи от неговото участие в инициативата, оценени в съответствие с член 3, параграф 3 от настоящия регламент.
2. При поискване от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, към сертификата може да бъде приложено копие на плана за обучение и развитие.
Член 7
Обществено признание
1. За постигането на обществено признание се способства чрез дейностите, посочени в плана за комуникация, предвиден в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ имат възможност да участват във външни комуникационни действия, целящи популяризирането на инициативата и на поетия от доброволците ангажимент.
2. Когато е уместно, Комисията организира мероприятия на високо равнище за повишаване на обществената осведоменост и на видимостта на инициативата.
3. Изпращащите организации разпространяват информация за мрежата на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и популяризират ангажирането с нея, като подчертават възможностите, които тя предоставя на доброволците да продължат и след своето завръщане от терен да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие.
4. Изпращащите и приемащите организации осведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно възможностите да продължат да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие. По-специално те насърчават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да участват в конференции и семинари, организирани на равнището на ЕС и на национално равнище, за да споделят своя опит със съответните заинтересовани страни.
ГЛАВА 4
СТАНДАРТИ, УРЕЖДАЩИ ПАРТНЬОРСТВАТА МЕЖДУ ИЗПРАЩАЩИТЕ И ПРИЕМАЩИТЕ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 8
Цел и членове на партньорството
1. Партньорството между изпращащите и приемащите организации съдържа договореностите между партньори, които кандидатстват за и управляват проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, които могат да включват също така дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ.
2. Членовете на партньорството са изпращащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и приемащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. При сформирането на партньорството изпращащите и приемащите организации могат да включат като партньори и други организации, които са специализирани в области, свързани с целите или дейностите по посочените в параграф 1 по-горе проекти, за да допринесат със специфичните си експертни познания.
4. Когато проектите включват дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ, изпращащите и приемащите организации, които вече са преминали през процедура на сертифициране в съответствие с регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014, но не са получили сертифициране, също отговарят на условията за допустими партньори, при условие че разполагат с основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ.
5. Когато проектите са за подкрепа на операции за реагиране при извънредни ситуации, партньорството може да бъде сформирано само от изпращащи организации.
Член 9
Принципи на партньорство
С дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се насърчават транснационални партньорства между изпращащите и приемащите организации, основани на принципите на:
а)
равенство;
б)
общи ценности и обща визия;
в)
прозрачност;
г)
отговорност, отчетност и надеждност;
д)
взаимно доверие и зачитане;
е)
допълване, основано на многообразието в рамките на хуманитарната и доброволческата общност, със силен акцент върху изграждането на капацитет на местно равнище;
ж)
гъвкавост и адаптивност; както и
з)
взаимност при разпределянето на ресурсите и определянето на целите.
Член 10
Споразумение за партньорство и стандарти за партньорство
1. Преди изпращащите и приемащите организации да установят партньорство приемащите организации извършват оценка на потребностите, когато е уместно в сътрудничество с изпращащите организации, като се взема предвид извършената от Комисията оценка на потребностите от хуманитарна помощ.
2. Оценката на потребностите включва като минимум:
а)
оценка на уязвимостта и риска, свързани с държавата, в която се изпращат доброволците, в това число оценка на рисковете за сигурността, пътуването и здравето, които са от значение за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
анализ на текущия капацитет на приемащата организация за приемане на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
анализ на компетентностите и капацитета, които понастоящем липсват в приемащата организация и местната общност, в който се идентифицират потребностите и се разглеждат най-подходящите начини за задоволяването им;
г)
анализ на очакваната добавена стойност от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е уместно, от планираната подкрепа за изграждане на капацитет за приемащата организация и за местната общност.
3. Споразумението за партньорство се подписва от всички партньори, за да се гарантира спазването на следните минимални стандарти за партньорство:
а)
партньорствата се основават на съгласие относно общи ценности и обща визия, по-специално по отношение на доброволчеството и хуманитарната помощ;
б)
добавената стойност, която се осигурява от всеки от партньорите, и съответните им функции, са ясно определени;
в)
всички партньори постигат съгласие относно общите цели на партньорството и начините, по които ще се управлява партньорството, по-специално:
i)
процедурите за вземане на решения и работните практики;
ii)
финансовите договорености и финансовото управление;
iii)
каналите за комуникация между всички заинтересовани страни; честотата на срещите и на посещенията на място от изпращащите организации;
iv)
работния план и дейностите, включително сроковете;
v)
разпределението на задачите в съответствие с плана за комуникация на инициативата;
vi)
мониторинга и оценяването на партньорството;
vii)
счетоводството и документацията;
viii)
прецизирането и приключването на оценката на потребностите, предвидена в параграф 1;
ix)
съвместното формулиране и оценяване на задачите, възложени на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
х)
функциите и отговорностите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
xi)
процедурите за обработка на жалби (както подадените в рамките на партньорството, така и подадените от външни страни във връзка с неговата дейност) и за решаване на конфликти между партньорите;
xii)
политиките и процедурите за напускане на партньор;
xiii)
финансовите последици; както и
xiv)
договорните последици (включително по отношение на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и съответните общности);
г)
когато е уместно, между партньорите се разработва основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ и за въпросната стратегия се определя специален бюджет;
д)
партньорите допринасят за осъществяването на учебните дейности и се ангажират да извършват действия, свързани с комуникацията и видимостта, в съответствие с плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
ГЛАВА 5
РАВНИ ВЪЗМОЖНОСТИ И НЕДИСКРИМИНАЦИЯ
Член 11
Общ принцип
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е отворена за всички кандидати, които отговарят на условията, независимо от тяхната националност, пол, раса, етнически произход, възраст, социален произход, религия или вярвания, семейно положение или сексуална ориентация и от евентуални увреждания.
2. Изпращащите и приемащите организации се ангажират да съблюдават принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация. Тези принципи се интегрират в пълна степен в процедурата за идентификация, подбор и набиране, в подготовката на доброволците и в политиките и практиките за управление на резултатите.
Член 12
Равно третиране, равни възможности и недискриминация
1. Изпращащата организация разполага с декларация за принципите и политика, с които да се гарантира, че практиките на работното място отразяват принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация и способстват за приобщаваща организационна култура.
2. Политиката на равно третиране, равни възможности и недискриминация, посочена в параграф 1, като минимум:
а)
отговаря на съответното законодателство на Съюза и национално законодателство и се стреми да избягва или да решава и отстранява дискриминационни политики и практики, в това число всякакви пречки пред трудовата заетост за всички групи, които са определени във въпросното законодателство и/или за които се знае, че могат да се сблъскат с предразсъдъци при търсене на работа и по такъв начин да бъдат изложени на риск от недостатъчно представителство;
б)
обхваща, без да се ограничава с тях, всички аспекти на доброволческия опит, включително индивидуални стандарти за поведение, рекламиране на мисията, набиране и подбор, обучение и развитие, управление на резултатите, условия на работа, в това число процедури за плащане и освобождаване;
в)
определя ясно функциите и отговорностите на целия персонал и на доброволците, на висшето ръководство и лидерските екипи, отделите за човешки ресурси и всички други заинтересовани страни, определени от организацията;
г)
се следи и преразглежда редовно, за да се гарантира, че тя продължава да отговаря на съответното законодателство и че се прилага правилно и ефективно.
3. Приемащата организация предоставя на изпращащата организация писмено потвърждение на принципите и политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и уведомява изпращащата организация за изключенията, които следва да бъдат направени при определянето на функцията и профила на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, наложени от конкретния контекст на нейната работа.
4. Изпращащата организация подкрепя приемащата организация при осъществяването на политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и по изключение подпомага приемащите организации при адаптирането на тези принципи в зависимост от конкретния контекст, когато това е необходимо.
5. Когато е възможно, изпращащата организация редовно осигурява на целия персонал подходящо обучение и инструктаж относно политиката и залегналите в нея принципи, за да се гарантира, че всички заинтересовани страни разбират, подкрепят и прилагат тази политика.
ГЛАВА 6
СПАЗВАНЕ НА НАЦИОНАЛНОТО ПРАВО, НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА И НА ПРАВОТО НА ПРИЕМАЩАТА ДЪРЖАВА
Член 13
Общи разпоредби
1. Изпращащите и приемащите организации гарантират спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза и на приемащата държава, включително:
а)
Регламент (ЕС) № 375/2014, в това число съблюдаване на общите принципи, посочени в член 5;
б)
законодателството, приложимо по отношение на правния статут на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
приложимото законодателство за условията на труд, здравето, безопасността и сигурността на доброволците;
г)
законодателството за равно третиране и недискриминация; както и
д)
законодателството за защита на личните данни.
2. Изпращащите и приемащите организации уведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от законодателството, посочено в параграф 1, и за техните права на застрахователно покритие, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 14
Правен статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Изпращащата организация спазва приложимото законодателство по отношение на правния статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Следователно тя подготвя договор за изпращане на доброволец, както е предвидено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Договорът се подписва от изпращащата организация и от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В договора се посочват приложимото към него право и компетентният да се произнесе по него съд.
2. Изпращащата организация гарантира спазването на договора от приемащата организация и носи отговорност за нарушения от страна на приемащата организация на разпоредбите на договора за изпращане на доброволец.
Член 15
Задължение за информиране на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно данъчните разпоредби
1. Преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация го информира относно всички данъчни разпоредби, които се прилагат по отношение на плащанията на дневни разходи в държавата на установяване на изпращащата организация и, когато е уместно, в държавата, в която доброволецът се изпраща на терен.
2. Когато доброволец на ЕС за хуманитарна помощ не пребивава в държавата на установяване на изпращащата организация, последната го информира за задължението му да се запознае с данъчните разпоредби на държавата, в която пребивава, приложими в конкретната му ситуация.
Член 16
Защита на данните
1. Обработването на лични данни от изпращащите и приемащите организации се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), когато това е приложимо.
2. Изпращащите и приемащите организации гарантират предотвратяването на злоупотреба с лични данни и неправилната им употреба по време на всяко обработване, в това число събиране, използване, оповестяване и изтриване, на всички лични данни за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Това се отнася до всички дейности, свързани с кандидатите за доброволци и с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, по-специално:
а)
набирането и подбора (включително формуляри за кандидатстване, бележки от интервюта и въпросници за самооценка); както и
б)
подготовката и управлението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително планове за обучение и развитие, прегледи на изпълнението и документация за подкрепата от наставниците, медицински прегледи или дисциплинарни въпроси).
3. Изпращащите и приемащите организации гарантират, че се обработват единствено релевантни данни и че всички лични данни, като име, възраст, адрес и дата на раждане, в това число чувствителни данни, информация относно набирането, трудовата заетост и резултатите:
а)
се събират законосъобразно и надлежно за законни цели;
б)
се обработват добросъвестно и законосъобразно;
в)
се коригират или актуализират, когато това е необходимо;
г)
са достъпни само за упълномощен персонал;
д)
при поискване се предоставят на разположение на въпросния кандидат за доброволец или доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
подлежат на сигурно съхранение; и
ж)
не се съхраняват за период, по-дълъг от необходимото.
4. За обработването на данните, посочени в параграф 3, изпращащите и приемащите организации искат изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изпращащите и приемащите организации уведомяват кандидата за доброволец или доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за неговото право на защита на личните данни, за неговото право на подаване на жалба и на използване и достъп до неговите собствени данни, както и за неговото право да знае кои са субектите, които ще имат достъп до неговите лични данни, и да знае до какъв вид данни ще има достъп всеки такъв субект.
Член 17
Почтеност и кодекс за поведение
1. Изпращащите и приемащите организации постигат съгласие относно политика на етично поведение, имаща за цел предотвратяването на корупцията и подкупите, и относно кодекс за поведение, основан на управленската политика на изпращащата организация, който е подходящ и се прилага за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва насоки за очаквано поведение, приличие и почтеност, които се изискват от доброволците в целия ход на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. Кодексът за поведение е обвързващ за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва най-малко следните изисквания:
а)
ангажимент за изграждане на чувство за идентичност с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за принос за постигането на нейните цели;
б)
зачитане на другите хора и на тяхното достойнство и спазване на принципа на недискриминация;
в)
спазване на принципите на хуманитарната помощ, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
г)
ангажимент за защита на децата и на уязвимите пълнолетни лица, включително чрез нулева търпимост към сексуалното насилие;
д)
нулева търпимост към употребата на наркотици, които са незаконни в държавата, в която се изпраща доброволецът;
е)
спазване на местните закони;
ж)
почтеност, борба с измамите и корупцията;
з)
поддържане на високи стандарти на лично и професионално поведение;
и)
спазване на процедурите за сигурност и за здраве и безопасност;
й)
задължение за докладване на нарушения и разпоредби за подаването на сигнали за нарушения;
к)
правила за контакти с медиите и управление на информацията; както и
л)
правила срещу неправомерното използване на оборудването на организацията.
3. Всяко нарушение на кодекса за поведение от страна на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ се разглежда в съответствие с управленската политика на изпращащата организация.
4. Ако се счита, че нарушението представлява грубо нарушение, то води до преждевременното връщане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, ако е необходимо, неговото поведение се докладва на съответните професионални или правни организации или органи.
Член 18
Защита на деца и уязвими пълнолетни лица, включително нулева търпимост към сексуалното насилие
1. Изпращащите и приемащите организации се ангажират с политика на нулева търпимост към каквото и да било насилие над деца и/или уязвими пълнолетни лица, в това число сексуално насилие. Те могат да докладват за случаи на насилие, да предприемат своевременни и надлежни мерки за справяне с инциденти, да подкрепят жертвите и да предотвратяват виктимизацията на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и да търсят налагането на отговорност на извършителите.
2. Изпращащите и приемащите организации предотвратяват насилието посредством процеса, който се използва за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и въвеждането им в длъжност и обучението им, като създават култура на откритост и осведоменост по този въпрос и възлагат ясни отговорности по отношение на управлението и надзора.
3. Изпращащата организация извършва всички законоустановени проверки, за да получи разрешение кандидатите за доброволци да работят с тези целеви групи.
4. Изпращащите и приемащите организации информират кандидатите за доброволци или доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно рисковете и препоръчаните превантивни мерки, за да се гарантира, че няма да бъде упражнено насилие.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 октомври 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1398/2014 AL COMISIEI
din 24 octombrie 2014
de stabilire a standardelor privind voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 375/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 3 aprilie 2014 de instituire a Corpului voluntar european de ajutor umanitar (inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”) (1), în special articolul 9 alineatul (2),
întrucât:
(1)
În temeiul Regulamentului (UE) nr. 375/2014, Comisia ar trebui să stabilească standarde și proceduri referitoare la condițiile, modalitățile și cerințele necesare care să fie aplicate de organizațiile de trimitere și de primire atunci când identifică, selectează, pregătesc, gestionează și mobilizează voluntari candidați și voluntari UE pentru ajutor umanitar în scopul de a sprijini operațiunile de ajutor umanitar în țări terțe. Regulamentul (UE) nr. 375/2014 prevede ca standardele să fie adoptate prin acte delegate, iar procedurile să fie adoptate prin acte de punere în aplicare.
(2)
Toate părțile interesate din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, inclusiv voluntarii înșiși și organizațiile de trimitere și cele de primire, ar trebui să fie încurajate să aibă un sentiment de apartenență comună la inițiativă.
(3)
Cadrul de competențe care trebuie utilizat pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” trebuie să prevadă o definiție a competențelor transversale necesare în numeroase sectoare ale voluntariatului și ale activității profesionale, stabilind, de asemenea, competențele specifice necesare în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și în scopul de a lucra în domeniul ajutorului umanitar. Cadrul ar trebui să prevadă și o listă neexhaustivă a competențelor tehnice. Acesta ar trebui să contribuie la asigurarea faptului că selectarea și pregătirea voluntarilor candidați se realizează într-un mod eficace și ținând seama de necesități, pe baza unui cadru comun de competențe.
(4)
În vederea documentării și a evaluării competențelor, a nevoilor de învățare și a rezultatelor voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, aceștia ar trebui să urmeze un plan de învățare și dezvoltare ușor de utilizat pe durata participării lor la inițiativă. Elaborarea acestui plan se va baza pe experiența dobândită în cadrul inițiativelor „Youth Pass” (2) și „Europass” (3).
(5)
Participarea la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” poate îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a voluntarilor, datorită cunoștințelor, aptitudinilor și competențelor dobândite. De asemenea, participarea la inițiativă demonstrează solidaritatea acestora cu persoanele aflate în dificultate și angajamentul de a promova în mod vizibil sentimentul cetățeniei europene. Prin urmare, dispozițiile specifice ar trebui să faciliteze, în măsura posibilului, validarea învățării nonformale și informale întreprinse de voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în conformitate cu Recomandarea Consiliului din 20 decembrie 2012 privind validarea învățării nonformale și informale (4).
(6)
Standardele care reglementează parteneriatele dintre organizațiile de trimitere și de primire sunt importante atât pentru sectorul umanitar, cât și pentru organizațiile de voluntari. Acestea sprijină obiectivul de a crea parteneriate între organizațiile de punere în aplicare, respectând principiul responsabilității reciproce a organizațiilor respective în ceea ce privește atât atingerea obiectivelor inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, cât și persoanele care participă ca voluntari la această inițiativă. Este necesar să se definească principiile pe care se bazează parteneriatul, iar acordul de parteneriat ar trebui să îndeplinească o serie de cerințe minime, astfel încât partenerii să fie în măsură să-și depună candidatura și să gestioneze proiecte care implică mobilizarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țări terțe.
(7)
Principiile privind egalitatea de șanse și nediscriminarea sunt consacrate în legislația națională și în cea a Uniunii și ar trebui să fie întotdeauna respectate și promovate de către organizațiile de trimitere și de primire. Cu toate acestea, sunt prevăzute excepții pentru a ține seama de contexte specifice, atunci când acest lucru este necesar, referitoare la definirea rolului și a profilului voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
(8)
Respectarea dreptului intern relevant, a dreptului Uniunii și a dreptului țării de primire este de o importanță capitală. Aceasta este responsabilitatea organizațiilor de trimitere și de primire, care trebuie, de asemenea, să informeze voluntarii UE pentru ajutor umanitar în legătură cu drepturile și obligațiile lor juridice care decurg din această legislație, precum și cu dreptul de a beneficia de o asigurare. Stabilirea unui statut juridic clar al voluntarilor reprezintă o condiție prealabilă pentru mobilizarea lor și, prin urmare, acest statut ar trebui definit în cadrul unui contract de mobilizare între organizațiile de trimitere și voluntarul UE pentru ajutor umanitar. O atenție deosebită ar trebui acordată și protecției datelor cu caracter personal, necesității de a acționa cu integritate, în conformitate cu un cod de conduită, precum și protecției copiilor și a adulților vulnerabili, inclusiv prin instituirea unui principiu de toleranță zero față abuzurile sexuale.
(9)
Pentru a asigura o punere în aplicare rapidă a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, este necesar ca prezentul regulament să intre în vigoare urgent, dat fiind că acesta stabilește dispozițiile pe baza cărora organizațiile de punere în aplicare mobilizează voluntarii UE pentru ajutor umanitar în țări terțe,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește standarde privind voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar, referitoare la următoarele aspecte enumerate la articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014:
(a)
un cadru de competențe folosit pentru identificarea, selectarea și pregătirea voluntarilor ca angajați debutanți sau cu experiență în domeniu;
(b)
dispoziții pentru a asigura egalitatea de șanse și nediscriminarea în procesul de identificare și selectare;
(c)
dispoziții pentru a asigura respectarea de către organizațiile de trimitere și de primire a dreptului intern relevant, a dreptului Uniunii și a dreptului țării de primire;
(d)
standarde care reglementează parteneriatele între organizațiile de trimitere și de primire; și
(e)
prevederi pentru recunoașterea aptitudinilor și competențelor dobândite de către voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în conformitate cu inițiativele relevante existente la nivelul Uniunii.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile de la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 și definițiile prevăzute în regulamentul de punere în aplicare al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014. Se aplică, de asemenea, următoarele definiții:
(a)
„competențe” înseamnă, în conformitate cu definiția prevăzută în Cadrul european de referință privind competențele-cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții (5), o combinație între cunoștințe, aptitudini și atitudini adecvate contextului, care permite voluntarilor UE pentru ajutor umanitar să contribuie la acordarea unui ajutor umanitar bazat pe necesități;
(b)
„competențe transversale” înseamnă competențe necesare în numeroase sectoare ale voluntariatului și ale activității profesionale care nu sunt specifice ajutorului umanitar;
(c)
„competențe specifice” înseamnă competențele necesare în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și în ceea ce privește ajutorul umanitar în general;
(d)
„competențe tehnice” înseamnă competențele care rezultă din cunoștințe de specialitate relevante în contextul ajutorului umanitar;
(e)
„rezultatele învățării” înseamnă, în conformitate cu definiția prevăzută în Cadrul european al calificărilor (6), ceea ce cunoaște, înțelege și poate face persoana care învață, la terminarea procesului de învățare. Acestea sunt definite sub formă de cunoștințe, abilități și competențe.
CAPITOLUL 2
CADRUL DE COMPETENȚE
Articolul 3
Cadrul de competențe
(1) Cadrul de competențe care trebuie utilizat în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” are trei dimensiuni:
(a)
competențe transversale;
(b)
competențe specifice; și
(c)
competențe tehnice.
(2) Cadrul de competențe este adaptat pentru:
(a)
profesioniști debutanți, în special absolvenți recenți având mai puțin de cinci ani de experiență profesională și mai puțin de cinci ani de experiență în acțiunea umanitară; și
(b)
profesioniști cu experiență, având cel puțin cinci ani de experiență profesională în posturi de răspundere sau posturi de experți.
(3) Cadrul de competențe promovează procesul continuu de dezvoltare personală întreprins de voluntarii UE pentru ajutor umanitar în cursul diferitelor etape ale participării lor la inițiativă și evaluează progresele acestora. Nivelul atins pentru fiecare competență se evaluează în conformitate cu abordarea Cadrului european al calificărilor, în funcție de următoarele niveluri:
(a)
nivelul 4: competențe excelente;
(b)
nivelul 3: competențe confirmate;
(c)
nivelul 2: competențe perfectibile;
(d)
nivelul 1: competențe scăzute.
(4) Definițiile principalelor competențe utilizate sunt prevăzute în anexă.
Articolul 4
Plan de învățare și dezvoltare
(1) Un plan de învățare și dezvoltare descrie rezultatele învățării pe care trebuie să le obțină voluntarii UE pentru ajutor umanitar și furnizează informații privind competențele, nevoile de învățare și realizările așteptate din partea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în cursul diferitelor etape ale participării acestora la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(2) Planul de învățare și dezvoltare cuprinde următoarele informații:
(a)
informații de bază despre voluntarul UE pentru ajutor umanitar;
(b)
informații de bază despre stagiul de voluntariat și o descriere a sarcinilor care trebuie efectuate;
(c)
competențele prevăzute în cadrul de competențe și o evaluare a performanțelor voluntarului și a rezultatelor învățării în funcție de competențele respective;
(d)
nevoile de învățare și activitățile de dezvoltare planificate, dacă este relevant;
(e)
cursurile urmate în timpul voluntariatului sau al stagiului; și
(f)
orice alte informații relevante.
(3) Utilizarea diferitelor elemente ale planului de învățare și dezvoltare depinde de nevoile și de aspirațiile individuale ale voluntarului UE pentru ajutor umanitar și se actualizează periodic, inclusiv în cursul următoarelor etape:
(a)
selectarea;
(b)
formarea, inclusiv stagiile de pregătire, dacă este relevant;
(c)
mobilizarea; și
(d)
sesiunile de informare după mobilizare, dacă este relevant.
CAPITOLUL 3
RECUNOAȘTEREA ABILITĂȚILOR ȘI A COMPETENȚELOR DOBÂNDITE DE VOLUNTARII UE PENTRU AJUTOR UMANITAR
Articolul 5
Procesul de evaluare și documentare
(1) Evaluarea și documentarea competențelor dobândite de voluntarii UE pentru ajutor umanitar în cursul participării la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” favorizează:
(a)
recunoașterea profesională a competențelor dobândite care ar putea fi utilizate într-un mediu profesional și care ar îmbunătăți șansele de angajare ale unui voluntar; și
(b)
recunoașterea socială a contribuției voluntarilor la exprimarea valorilor Uniunii, precum solidaritatea cu persoanele aflate în dificultate, și la promovarea în mod vizibil a sentimentului cetățeniei europene.
(2) Obiectul și procesul evaluării și documentării se adaptează astfel încât să fie adecvate pentru angajații debutanți sau pentru cei cu experiență în domeniu și depind de nevoile și de aspirațiile fiecărui voluntar UE pentru ajutor umanitar.
(3) Evaluarea și documentarea experiențelor de învățare reflectă procesul continuu de dezvoltare pe care îl parcurg voluntarii UE pentru ajutor umanitar, recunoscând și sprijinind astfel învățarea și dezvoltarea în cursul diferitelor etape ale participării voluntarului la inițiativă. Evaluarea și documentarea se efectuează pe baza planului de învățare și dezvoltare menționat la articolul 4.
(4) Organizațiile de trimitere și de primire fac dovada unui angajament continuu în ceea ce privește evaluarea și documentarea experiențelor de învățare ale voluntarului UE pentru ajutor umanitar, în scopul de a facilita recunoașterea profesională și socială.
(5) Comisia și statele membre ale UE furnizează autorităților naționale competente care răspund de validarea învățării nonformale și informale informații relevante privind inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și procesul de evaluare și documentare, în scopul de a facilita procesele de validare formală a experiențelor de învățare ale voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țările lor de origine, după caz.
Articolul 6
Recunoașterea profesională
(1) Voluntarii UE pentru ajutor umanitar primesc, la cerere, un certificat de participare la inițiativă. Certificatul este emis de Comisie și include cel puțin următoarele informații:
(a)
datele misiunii;
(b)
numele și coordonatele organizațiilor de trimitere și de primire;
(c)
numele și datele de contact ale mentorului și ale superiorului direct al voluntarului;
(d)
numele și datele de contact ale unor persoane din organizațiile de trimitere și de primire dispuse să furnizeze referințe pentru voluntar;
(e)
principalele sarcini și responsabilități ale voluntarului UE pentru ajutor umanitar;
(f)
descrierea principalelor realizări ale voluntarului UE pentru ajutor umanitar în cursul misiunii;
(g)
descrierea rezultatelor învățării obținute de voluntarul UE pentru ajutor umanitar în diferitele etape ale participării la inițiativă, evaluate în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din prezentul regulament.
(2) La cererea voluntarului UE pentru ajutor umanitar, se poate anexa la certificat o copie a planului de învățare și dezvoltare.
Articolul 7
Recunoașterea socială
(1) Recunoașterea socială este promovată prin activitățile din planul de comunicare prevăzut la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014. Voluntarii UE pentru ajutor umanitar au oportunitatea de a participa la activități de comunicare externă având scopul de a informa publicul în legătură cu inițiativa și cu angajamentul voluntarilor.
(2) După caz, Comisia organizează evenimente la nivel înalt pentru a sensibiliza publicul și a îmbunătăți vizibilitatea inițiativei.
(3) Organizațiile de trimitere difuzează informațiile privind inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și promovează participarea la rețeaua inițiativei, punând în evidență oportunitățile pe care aceasta le oferă voluntarilor de a continua să se implice în activități legate de ajutorul umanitar și de cetățenia europeană activă, după mobilizarea lor.
(4) Organizațiile de trimitere și de primire informează voluntarii UE pentru ajutor umanitar în legătură cu posibilitățile de a continua să se implice în activități legate de ajutorul umanitar și de cetățenia europeană activă. În special, acestea încurajează voluntarii UE pentru ajutor umanitar să participe la conferințe și ateliere organizate la nivelul UE și la nivel național, pentru a comunica experiența lor părților interesate relevante.
CAPITOLUL 4
STANDARDE CARE REGLEMENTEAZĂ PARTENERIATELE ÎNTRE ORGANIZAȚIILE DE TRIMITERE ȘI DE PRIMIRE
Articolul 8
Obiectivul și membrii unui parteneriat
(1) Parteneriatul între organizații de trimitere și de primire stabilește modalitățile de colaborare între parteneri care își depun candidatura și gestionează proiecte implicând mobilizarea de voluntari UE pentru ajutor umanitar în țări terțe, proiecte care pot include și activități legate de consolidarea capacităților și/sau asistența tehnică.
(2) Membrii parteneriatului sunt organizații de trimitere care respectă dispozițiile de la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 și organizații de primire care respectă dispozițiile de la articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
(3) Atunci când constituie un parteneriat, organizațiile de trimitere și organizațiile de primire pot include, ca parteneri, alte organizații specializate în orice domenii relevante pentru obiectivele sau acțiunile proiectelor menționate la alineatul (1) de mai sus, în scopul de a contribui cu cunoștințele lor specifice.
(4) Dacă proiectele includ activități în materie de consolidare a capacităților și/sau de asistență tehnică, organizațiile de trimitere și de primire care au făcut deja obiectul unui proces de certificare în conformitate cu regulamentul de punere în aplicare al Comisiei urmând a fi adoptat în temeiul articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, dar care nu au obținut certificarea, se califică, de asemenea, ca parteneri eligibili, cu condiția să dispună de o strategie bazată pe necesități pentru consolidarea capacităților și/sau asistența tehnică.
(5) Dacă proiectele au obiectivul de a sprijini operațiunile de răspuns la situații de urgență, parteneriatul poate fi constituit numai din organizații de trimitere.
Articolul 9
Principiile parteneriatului
Activitățile inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” promovează parteneriate transnaționale între organizații de trimitere și de primire, bazate pe următoarele principii:
(a)
egalitate;
(b)
valori comune și o viziune comună;
(c)
transparență;
(d)
responsabilitate, responsabilizare și fiabilitate;
(e)
încredere și respect reciproc;
(f)
complementaritate, pe baza diversității care caracterizează comunitatea ajutorului umanitar și a voluntariatului, cu un accent puternic pe consolidarea capacităților locale;
(g)
flexibilitate și adaptabilitate; și
(h)
reciprocitate în alocarea resurselor și stabilirea obiectivelor.
Articolul 10
Acordul de parteneriat și standarde
(1) Înainte de constituirea unui parteneriat între organizații de trimitere și de primire, acestea din urmă efectuează o evaluare a necesităților, după caz în cooperare cu organizațiile de trimitere, ținând seama de evaluarea necesităților de ajutor umanitar efectuată de Comisie.
(2) Evaluarea nevoilor include cel puțin:
(a)
o evaluare a vulnerabilității și a riscului din țara de mobilizare, inclusiv evaluarea riscurilor legate de securitate, deplasare și sănătate la care sunt expuși voluntarii UE pentru ajutor umanitar;
(b)
examinarea capacității actuale a organizației de primire de a găzdui un voluntar UE pentru ajutor umanitar;
(c)
o analiză a competențelor și a capacităților care lipsesc la momentul respectiv în cadrul organizației de primire și al comunității locale, identificând necesitățile și examinând modul în care pot fi abordate cel mai bine;
(d)
o analiză a valorii adăugate pe care se preconizează că o vor aduce voluntarul UE pentru ajutor umanitar și, dacă este relevant, sprijinul pentru consolidarea capacităților prevăzut în beneficiul organizației de primire și al comunității locale.
(3) Acordul de parteneriat este semnat de toți partenerii pentru a garanta respectarea următoarelor standarde minime privind parteneriatul:
(a)
parteneriatele se bazează pe un acord privind valorile comune și o viziune comună, în special în ceea ce privește voluntariatul și ajutorul umanitar;
(b)
valoarea adăugată adusă de fiecare partener și rolurile respective ale acestora sunt clar definite;
(c)
toți partenerii convin asupra obiectivelor comune ale parteneriatului și a modului în care este gestionat parteneriatul, în special:
(i)
procedurile decizionale și practicile de lucru;
(ii)
dispozițiile financiare și gestionarea financiară;
(iii)
canalele de comunicare dintre toate părțile interesate; frecvența reuniunilor și a vizitelor pe teren efectuate de organizațiile de trimitere;
(iv)
planul de lucru și activitățile, inclusiv un calendar;
(v)
alocarea sarcinilor, în conformitate cu planul de comunicare al inițiativei;
(vi)
monitorizarea și evaluarea parteneriatului;
(vii)
contabilitatea și documentarea;
(viii)
perfecționarea și finalizarea evaluării necesităților menționate la alineatul (1);
(ix)
stabilirea în comun a sarcinilor alocate voluntarilor UE pentru ajutor umanitar și evaluarea în comun a acestora;
(x)
rolurile și responsabilitățile în ceea ce privește voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar în diferitele etape ale participării lor la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(xi)
procedurile de tratare a plângerilor (atât cele depuse în cadrul parteneriatului, cât și cele formulate de părți externe referitor la activitatea parteneriatului) și de soluționare a conflictelor între parteneri;
(xii)
politicile și procedurile în cazul ieșirii unui partener;
(xiii)
implicațiile financiare; și
(xiv)
implicațiile contractuale (inclusiv în ceea ce privește voluntarii UE pentru ajutor umanitar și comunitățile vizate);
(d)
dacă este relevant, se elaborează o strategie bazată pe necesități pentru consolidarea capacităților și/sau asistența tehnică între parteneri și se alocă un buget specific pentru strategia în cauză;
(e)
partenerii contribuie la activitățile de învățare și se angajează să desfășoare acțiuni referitoare la comunicare și vizibilitate, în conformitate cu planul de comunicare prevăzut la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
CAPITOLUL 5
EGALITATE DE ȘANSE ȘI NEDISCRIMINARE
Articolul 11
Principiu general
(1) Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” este deschisă tuturor candidaților eligibili, indiferent de cetățenie, sex, rasă, origine etnică, vârstă, origine socială, religie sau credință, stare civilă sau orientare sexuală sau de un eventual handicap.
(2) Organizațiile de trimitere și de primire se angajează să respecte principiile egalității de tratament, egalității de șanse și nediscriminării. Aceste principii sunt integrate pe deplin în procedura de identificare, selectare și recrutare și în pregătirea voluntarilor, precum și în politicile și practicile de gestionare a performanței.
Articolul 12
Egalitate de tratament, egalitate de șanse și nediscriminare
(1) Organizația de trimitere stabilește o declarație de principii și o politică în scopul de a garanta că practicile de lucru reflectă principiile egalității de tratament, egalității de șanse și nediscriminării și promovează o cultură organizațională favorabilă incluziunii.
(2) Politica în materie de egalitate de tratament, egalitate de șanse și nediscriminare menționată la alineatul (1), îndeplinește cel puțin următoarele cerințe:
(a)
respectă legislația Uniunii și legislația națională relevantă și încearcă să evite sau să abordeze și să elimine politicile și practicile discriminatorii, inclusiv orice obstacole legate de recrutarea tuturor grupurilor identificate în legislația respectivă și/sau în legătură cu care se cunoaște faptul că riscă să se confrunte cu prejudecăți în căutarea unui loc de muncă și, prin urmare, riscă să fie subreprezentate;
(b)
acoperă, fără a se limita la acestea, toate aspectele legate de experiența voluntarului, inclusiv diferitele standarde de comportament, publicarea ofertei de stagiu, recrutarea și selectarea, formarea și dezvoltarea, gestionarea performanței și condițiile de muncă precum remunerarea sau procedurile de concediere;
(c)
indică în mod clar rolurile și responsabilitățile care revin tuturor angajaților și voluntarilor, personalului de conducere de nivel superior și echipelor de conducere, departamentelor de resurse umane și oricăror alte părți interesate identificate de organizație;
(d)
este monitorizată și reexaminată periodic pentru a se asigura că este în continuare conformă cu legislația relevantă și că este pusă în aplicare corect și eficace.
(3) Organizația de primire furnizează organizației de trimitere o confirmare scrisă cu privire la principiul și politica egalității de tratament, egalității de șanse și nediscriminării; de asemenea, aceasta informează organizația de trimitere în legătură cu eventualele excepții referitoare la definirea rolului și a profilului voluntarului UE pentru ajutor umanitar, determinate de contextul specific al muncii sale.
(4) Organizația de trimitere sprijină organizația de primire în vederea punerii în aplicare a politicii în materie de egalitate de tratament, egalitate de șanse și nediscriminare și, ca excepție, sprijină organizațiile de primire în vederea introducerii unor adaptări legate de context ale acestor principii, în cazul în care este necesar.
(5) În măsura posibilului, organizația de trimitere asigură în mod regulat activități de formare și sesiuni de informare cu privire la această politică și principiile sale, destinate întregului personal, astfel încât toate părțile interesate să înțeleagă, să sprijine și să pună în aplicare politica în cauză.
CAPITOLUL 6
RESPECTAREA DREPTULUI INTERN RELEVANT, A DREPTULUI UNIUNII ȘI A DREPTULUI ȚĂRII DE PRIMIRE
Articolul 13
Dispoziții generale
(1) Organizațiile de trimitere și de primire asigură conformitatea cu dreptul intern relevant, cu dreptul Uniunii și cu dreptul țării de primire, inclusiv:
(a)
Regulamentul (UE) nr. 375/2014, inclusiv respectarea principiilor generale menționate la articolul 5;
(b)
legislația aplicabilă privind statutul juridic al voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
(c)
legislația aplicabilă privind condițiile de muncă, sănătatea, siguranța și securitatea voluntarilor;
(d)
legislația privind egalitatea de tratament și nediscriminarea; și
(e)
legislația privind protecția datelor cu caracter personal.
(2) Organizațiile de trimitere și de primire informează voluntarii UE pentru ajutor umanitar în legătură cu drepturile și cu obligațiile lor juridice care decurg din legislația menționată la alineatul (1), precum și cu dreptul lor de a fi asigurați, stabilit în regulamentul de punere în aplicare al Comisiei care urmează a fi adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
Articolul 14
Statutul juridic al voluntarului UE pentru ajutor umanitar
(1) Organizația de trimitere respectă legislația aplicabilă statutului juridic al voluntarului UE pentru ajutor umanitar. În consecință, organizația pregătește un contract de mobilizare, astfel cum se menționează la articolul 14 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, care să fie semnat de organizație și de voluntarul UE pentru ajutor umanitar. Contractul precizează legislația aplicabilă contractului și instanțele competente.
(2) Organizația de trimitere asigură respectarea contractului de către organizația de primire și răspunde pentru încălcările dispozițiilor contractului de mobilizare de către organizația de primire.
Articolul 15
Obligația de a informa voluntarul UE pentru ajutor umanitar cu privire la reglementările fiscale
(1) Înainte de mobilizare, organizația de trimitere informează voluntarul UE pentru ajutor umanitar cu privire la orice reglementări fiscale aplicabile diurnelor în țara în care este stabilită organizația de trimitere și, dacă este relevant, în țara de mobilizare.
(2) În cazul în care un voluntar UE pentru ajutor umanitar nu este rezident al țării în care este stabilită organizația de trimitere, organizația de trimitere aduce la cunoștința voluntarului UE pentru ajutor umanitar obligația sa de a se informa în legătură cu reglementările fiscale din propria țară de reședință aplicabile situației sale specifice.
Articolul 16
Protecția datelor
(1) Prelucrarea datelor cu caracter personal de către organizațiile de trimitere și de primire respectă dispozițiile Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) și Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (8), după caz.
(2) Organizațiile de trimitere și de primire se asigură că se împiedică utilizarea abuzivă și utilizarea frauduloasă a datelor cu caracter personal în cursul oricărui tip de prelucrare, inclusiv al colectării, utilizării, divulgării și eliminării tuturor datelor cu caracter personal privind voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar. Aceasta se referă la toate măsurile privind voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în special:
(a)
recrutarea și selectarea (inclusiv formularele de candidatură, notele de interviu și chestionarele de autoevaluare); și
(b)
pregătirea și gestionarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar (inclusiv planurile de învățare și dezvoltare, evaluările performanței și evidențele privind mentoratul, controalele medicale sau orice aspecte disciplinare).
(3) Organizațiile de trimitere și de primire se asigură că sunt prelucrate numai datele relevante și că toate datele cu caracter personal, precum numele, vârsta, adresa și data nașterii, inclusiv datele sensibile, informațiile referitoare la recrutarea, angajarea și performanța acestora sunt:
(a)
colectate în mod legal și corespunzător pentru un scop legitim;
(b)
prelucrate în mod corect și legal;
(c)
corectate și actualizate, dacă este necesar;
(d)
consultate numai de către personalul autorizat;
(e)
puse, la cerere, la dispoziția voluntarului candidat sau a voluntarului UE pentru ajutor umanitar în cauză;
(f)
păstrate în condiții de siguranță; și
(g)
păstrate numai pe perioada necesară.
(4) Pentru a prelucra datele menționate la alineatul (3), organizațiile de trimitere și de primire solicită consimțământul explicit al voluntarului UE pentru ajutor umanitar.
(5) Organizațiile de trimitere și de primire informează voluntarul candidat sau voluntarul UE pentru ajutor umanitar în legătură cu dreptul la protecția datelor cu caracter personal, dreptul de a depune plângeri și de a utiliza și de a avea acces la propriile date, precum și dreptul de a cunoaște identitatea entităților care vor avea acces la datele lor cu caracter personal și de a ști la ce tip de date va avea acces fiecare entitate.
Articolul 17
Integritate și cod de conduită
(1) Organizațiile de trimitere și de primire convin asupra unei politici de integritate având scopul de a preveni corupția și mita, precum și asupra unui cod de conduită bazat pe politica de gestionare a organizației de trimitere, care este adaptat voluntarilor UE pentru ajutor umanitar și se aplică tuturor acestora, incluzând îndrumări privind comportamentele preconizate, decența și integritatea de care aceștia trebuie să dea dovadă pe durata participării la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(2) Codul de conduită este obligatoriu pentru voluntarii UE pentru ajutor umanitar și include cel puțin următoarele cerințe:
(a)
angajamentul de a dezvolta un sentiment de apartenență în rândul participanților la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și de a contribui la obiectivele acesteia;
(b)
respectul față de celelalte persoane și demnitatea acestora și respectarea principiului nediscriminării;
(c)
respectarea principiilor ajutorului umanitar menționate la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014;
(d)
angajamentul de a proteja copiii și adulții vulnerabili, inclusiv prin toleranța zero față de abuzurile sexuale;
(e)
toleranță zero față de consumul de droguri ilegale în țara de mobilizare;
(f)
respectarea legislației locale;
(g)
integritatea, lupta împotriva fraudelor și a corupției;
(h)
menținerea unor standarde ridicate de conduită personală și profesională;
(i)
respectarea securității și a procedurilor în materie de sănătate și siguranță;
(j)
obligația de a raporta încălcările și dispoziții privind denunțarea abuzurilor;
(k)
reguli privind contactele cu mass-media și gestionarea informațiilor; și
(l)
reguli împotriva utilizării abuzive a echipamentelor organizației.
(3) Orice încălcare a codului de conduită de către un voluntar UE pentru ajutor umanitar este tratată în conformitate cu politica de gestionare a organizației de trimitere.
(4) În cazul în care încălcarea este considerată a fi o abatere gravă, aceasta va determina întoarcerea anticipată a voluntarului UE pentru ajutor umanitar și, dacă este necesar, comportamentul acestuia va fi comunicat organizațiilor sau autorităților profesionale sau juridice relevante.
Articolul 18
Protecția copiilor și a adulților vulnerabili, inclusiv toleranța zero față de abuzurile sexuale
(1) Organizațiile de trimitere și de primire se angajează să aplice o politică de toleranță zero față de orice tip de abuz asupra copiilor și/sau a adulților vulnerabili, inclusiv abuzurile sexuale. Acestea sunt în măsură să raporteze abuzurile, să răspundă în mod prompt și adecvat la astfel de incidente, să acorde asistență victimelor, să prevină victimizarea persoanelor care denunță abuzurile și să tragă la răspundere vinovații.
(2) Organizațiile de trimitere și de primire previn abuzurile prin intermediul procedurilor de selectare a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, de integrare și de formare a acestora, creând o cultură de deschidere și sensibilizare în legătură cu acest subiect și stabilind responsabilități clare de gestionare și supraveghere.
(3) Organizația de trimitere efectuează toate verificările impuse de lege pentru autorizarea voluntarilor candidați să lucreze cu aceste grupuri-țintă.
(4) Organizațiile de trimitere și de primire informează voluntarii candidați sau voluntarii UE pentru ajutor umanitar în legătură cu riscurile existente și măsurile de prevenire recomandate, pentru a se asigura că nu vor avea loc abuzuri.
CAPITOLUL 7
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 19
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 24 octombrie 2014.