РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 19/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 януари 2013 година
за прилагане на двустранната защитна клауза и механизма за стабилизиране по отношение на бананите от Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
На 19 януари 2009 г. Съветът упълномощи Комисията да договори многостранно споразумение за търговия от името на Европейския съюз и неговите държави членки с държавите - членки на Андската общност, които споделят целта за постигане на амбициозно, всеобхватно и балансирано споразумение за търговия.
(2)
Тези преговори приключиха и Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна („споразумението“), бе парафирано на 26 юни 2012 г., получи одобрението на Европейския парламент на 11 декември 2012 г. и ще се прилага, както е предвидено в член 330 от споразумението.
(3)
Необходимо е да бъдат установени най-подходящите процедури за гарантиране на ефективното прилагане на някои разпоредби от споразумението, свързани с двустранната защитна клауза, и за прилагане на механизма за стабилизиране по отношение на бананите, договорен с Колумбия и Перу.
(4)
Необходимо е също така да се създадат подходящи защитни механизми, за да се предотвратят сериозни вреди за производството на банани в Съюза - сектор, който е от голямо значение за земеделските производители на много от най-отдалечените региони на Съюза. Поради ограничената способност на тези региони за диверсификация, дължаща се на техните природни дадености, секторът на бананите е особено уязвим. Ето защо е от съществено значение да се създадат ефективни механизми по отношение на преференциалния внос от съответните трети държави с цел да се гарантира, че производството на банани в Съюза се поддържа при възможно най-добри условия, тъй като то представлява ключов сектор на заетост в някои области, особено в най-отдалечените региони.
(5)
Следва да бъдат дадени определения на понятията „сериозна вреда“, „опасност от сериозна вреда“ и „преходен период“, посочени в член 48 от споразумението.
(6)
Възможността за налагане на защитни мерки следва да бъде разглеждана единствено ако въпросният продукт се внася в Съюза в такива увеличени количества - в абсолютно изражение или относително спрямо производството на Съюза, и при такива условия, че причинява или създава опасност от причиняване на сериозна вреда на производителите от Съюза на подобни или пряко конкурентни продукти, както е определено в член 48 от споразумението.
(7)
Следва да бъдат предвидени специални защитни разпоредби, в случай че въпросният продукт се внася в такива увеличени количества и при такива условия, че този внос причинява или създава опасност от причиняване на сериозно влошаване на икономическото състояние на някой от най-отдалечените региони, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(8)
Защитните мерки следва да са под една от формите, посочени в член 50 от споразумението.
(9)
Задачите по предприемането на последващи действия и преглед на споразумението, както и по провеждане на разследвания и, при необходимост, по налагане на защитни мерки следва да бъдат изпълнявани по възможно най-прозрачен начин.
(10)
Комисията следва да представя на Европейския парламент и на Съвета годишен доклад относно прилагането на споразумението, на защитните мерки и на механизма за стабилизиране по отношение на бананите.
(11)
Предизвикателствата в Колумбия и Перу по отношение на правата на човека, социалните права, правата на труд и правата в областта на околната среда във връзка с продукти от тези държави изискват тесен диалог между Комисията и организациите на гражданското общество в Съюза.
(12)
Необходимо е да се подчертае важността на съответствието с международните стандарти в областта на труда, които са изготвени и чието спазване се наблюдава от Международната организация на труда.
(13)
Комисията следва да извършва мониторинг за спазването от страна на Колумбия и Перу на социалните и свързаните с околната среда стандарти, определени в дял IX от споразумението.
(14)
Следва да има подробни разпоредби относно започването на процедурите. Държавите членки следва да информират Комисията, като й предоставят и наличните доказателства, за всякакви тенденции при вноса, които може да наложат прилагането на защитни мерки.
(15)
Следователно надеждността на статистическите данни относно целия внос от Колумбия и Перу в Съюза е от ключово значение за определяне дали са спазени условията за прилагане на защитни мерки.
(16)
В някои случаи увеличаването на вноса, концентриран в един или повече от най-отдалечените региони на Съюза или в една или повече държави членки, може да причини или да създаде опасност от причиняване на сериозно влошаване или сериозна вреда за тяхното икономическо състояние. В случай на увеличаване на вноса на продукти, концентрирано в един или повече от най-отдалечените региони на Съюза или една или повече държави членки, Комисията следва да може да въведе мерки за предварително наблюдение.
(17)
Ако има достатъчно prima facie доказателства, които обосновават започването на процедура, Комисията следва да публикува известие в Официален вестник на Европейския съюз, както е предвидено в член 51 от споразумението.
(18)
Следва да има подробни разпоредби относно започването на разследвания, достъпа и проверките от страна на заинтересованите страни по отношение на събраната информация, изслушванията на участващите заинтересовани страни и възможностите за тези страни да представят своите становища, както е предвидено в член 51 от споразумението.
(19)
Комисията следва писмено да уведоми Колумбия и Перу за започването на разследване и да проведе консултации с Колумбия и Перу, както е предвидено в член 49 от споразумението.
(20)
В съответствие с член 51, параграф 4 от споразумението е необходимо също така да се определят срокове за започването на разследване и за преценка на целесъобразността на защитните мерки с оглед гарантиране на бързото извършване на тази преценка, за да бъде повишена правната сигурност за засегнатите икономически оператори.
(21)
Прилагането на каквато и да било защитна мярка следва да бъде предшествано от разследване, като се запазва правото на Комисията да прилага временни защитни мерки при критични обстоятелства, както е посочено в член 53 от споразумението.
(22)
Непосредственият мониторинг следва да улесни своевременното вземане на решение относно евентуалното започване на разследване или налагане на мерки. Ето защо Комисията следва редовно да извършва мониторинг на вноса на банани, считано от началната дата на прилагане на споразумението. При надлежно обосновано искане мониторингът следва да бъде разширен така, че да обхваща и други сектори.
(23)
Следва да съществува възможност за бързо въвеждане на спиране на прилагането на преференциалното мито за максимален срок от три месеца, когато вносът надхвърли определен годишен критичен обем на вноса. Решението дали да се приложи механизмът за стабилизиране по отношение на бананите следва да е съобразено със стабилността на пазара на банани на Съюза.
(24)
Защитните мерки следва да бъдат прилагани единствено в степента и за срока, които евентуално ще са необходими за предотвратяване на сериозна вреда и за улесняване на приспособяването. Следва да бъде определена максималната продължителност на прилагането на защитни мерки и да бъдат установени специални разпоредби относно удължаването на срока и преразглеждането на такива мерки, както е посочено в член 52 от споразумението.
(25)
Комисията следва да започне консултации със засегнатите от мерките държави.
(26)
За прилагането на двустранната защитна клауза и на механизма за стабилизиране по отношение на бананите, предвидени в споразумението, са необходими еднакви условия за приемането на временни и окончателни защитни мерки, за налагането на мерки за предварително наблюдение, за прекратяването на разследване без налагане на мерки, както и за спиране на прилагането на преференциалното мито, установено съгласно механизма за стабилизиране по отношение на бананите, договорен с Колумбия и Перу. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, тези мерки следва да се приемат от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (2).
(27)
При приемането на мерки за наблюдение и на временни защитни мерки следва да се прилага процедурата по консултиране предвид въздействието на тези мерки и тяхната логическа последователност спрямо приемането на окончателни защитни мерки. В случай че забавянето на налагането на временни защитни мерки би причинило трудно поправима вреда, Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение.
(28)
Предвид характера и относително кратката продължителност на мерките, предвидени в механизма за стабилизиране по отношение на бананите, и с цел да предотврати отрицателно въздействие върху състоянието на пазара на банани в Съюза, Комисията следва също така да приема актове за изпълнение с незабавно приложение за спиране на прилагането на преференциалните мита, установени съгласно механизма за стабилизиране по отношение на бананите, или за да определи, че подобно спиране не е целесъобразно. Когато се приемат актове за изпълнение с незабавно приложение, следва да се използва процедурата по консултиране.
(29)
Комисията следва да използва по надлежен и ефективен начин механизма за стабилизиране по отношение на бананите, за да се избегне всякаква опасност от сериозно влошаване или сериозно влошаване на положението на производителите в най-отдалечените региони на Съюза. От 1 януари 2020 г. продължава да се прилага общият двустранен защитен механизъм, включително специалните разпоредби за най-отдалечените региони.
(30)
За целите на приемането на необходимите разпоредби за изпълнение във връзка с прилагането на правилата, съдържащи се в допълнения 2А и 5 към приложение II („Определение на понятието „продукти с произход“ и методи на административно сътрудничество“) и допълнение 1 („Премахване на митата“) към приложение I към споразумението, следва да се прилага член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (3).
(31)
Настоящият регламент следва да се прилага само за продукти с произход от Съюза или от Колумбия или Перу,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ЗАЩИТНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„продукт“ означава стока с произход от Съюза или от Колумбия или Перу. Продуктът, по отношение на който се провежда разследване, може да обхваща един или няколко тарифни редове или техен подсегмент, в зависимост от конкретните обстоятелства на пазара, или всяко сегментиране на продуктите, обичайно приложимо в промишлеността на Съюза;
б)
„заинтересовани страни“ означава страни, които са засегнати от вноса на въпросния продукт;
в)
„промишленост на Съюза“ означава производителите от Съюза като цяло на подобните или пряко конкурентни продукти, които извършват дейност на територията на Съюза, производителите от Съюза, чието съвкупно производство на подобните или пряко конкурентни продукти представлява основна част от общото производство на Съюза на тези продукти или, когато подобен или пряко конкурентен продукт е само един от няколко продукта, произвеждани от производителите на Съюза - конкретните операции, включени в производството на подобния или пряко конкурентния продукт;
г)
„сериозна вреда“ означава цялостно увреждане;
д)
„опасност от сериозна вреда“ означава явно и неизбежно предстоящо настъпване на сериозна вреда;
е)
„сериозно влошаване“ означава съществени смущения в сектор или отрасъл на Съюза;
ж)
„опасност от сериозно влошаване“ означава явно и неизбежно предстоящо настъпване на съществени смущения;
з)
„преходен период“ означава периодът от десет години от началната дата на прилагане на споразумението за всеки продукт, по отношение на който в графика за премахване на митата за стоки с произход от Колумбия или Перу, съдържащ се в подраздели 1 и 2 от раздел Б от допълнение 1 („Премахване на митата“) към приложение I към споразумението („графикът за премахване на митата“), се предвижда период за премахване на митата, по-малък от десет години, или периодът за премахване на митата за продукта плюс три години за продуктите, за които в графика за премахване на митата се предвижда период за премахване на митата от десет или повече години.
Установяването на наличието на опасност от сериозна вреда по смисъла на първа алинея, буква д) се основава на проверими факти, а не само на твърдение, предположение или далечна възможност. За установяване на наличието на опасност от сериозна вреда се вземат предвид, inter alia, прогнозите, оценките и анализите, изготвени въз основа на факторите, посочени в член 5, параграф 5.
Член 2
Принципи
1. В съответствие с настоящия регламент защитна мярка може да бъде наложена, когато в резултат на тарифни отстъпки съгласно споразумението по отношение на продукт с произход от Колумбия или Перу вносът на този продукт в Съюза се осъществява в такива увеличени количества - в абсолютно изражение или относително спрямо производството на Съюза, и при такива условия, че причинява или създава опасност от причиняване на сериозна вреда на промишлеността на Съюза.
2. Защитните мерки могат да бъдат под една от следните форми:
а)
спиране на по-нататъшното намаляване на митническата ставка върху съответния продукт, предвидено в графика за премахване на митата;
б)
увеличаване на митническата ставка върху съответния продукт до равнище, което не надвишава по-ниската от следните ставки:
-
митническата ставка за най-облагодетелствана нация („НОН“), прилагана по отношение на продукта към момента на налагане на мярката, или
-
базовата ставка, посочена в графика за премахване на митата.
Член 3
Мониторинг
1. Комисията извършва мониторинг на тенденциите в статистическите данни за вноса на банани от Колумбия и Перу. За тази цел тя редовно си сътрудничи и обменя данни с държавите членки и промишлеността на Съюза.
2. При надлежно обосновано искане от засегнатите отрасли Комисията може да разгледа възможността за разширяване на обхвата на мониторинга, като включи в него и други сектори.
3. Комисията представя годишен доклад за мониторинга пред Европейския парламент и Съвета относно актуализираните статистически данни за вноса на банани от Колумбия и Перу и относно секторите, обхванати от разширения мониторинг.
4. Комисията извършва мониторинг на спазването от страна на Колумбия и Перу на социалните и свързаните с околната среда стандарти, определени в дял IХ от споразумението.
Член 4
Започване на процедура
1. Процедура се започва по искане на държава членка, на юридическо лице или сдружение, което няма правосубектност, действащи от името на промишлеността на Съюза, или по собствена инициатива на Комисията, ако според Комисията е видно, че са налице достатъчно prima facie доказателства, установени въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори, които обосновават започването на такава процедура.
2. В искането за започване на процедура се посочват доказателства, че са изпълнени определените в член 2, параграф 1 условия за налагане на защитни мерки. Искането по правило съдържа следната информация: процент и размер на увеличаване на вноса на разглеждания продукт, в абсолютно и относително изражение, отнетия от увеличения внос дял от вътрешния пазар и промените в равнището на продажбите, производството, производителността, използването на производствените мощности, печалбите и загубите, както и заетостта.
3. Процедура може също така да започне в случай на рязко увеличаване на вноса, съсредоточено в една или повече държави членки или най-отдалечени региони, при условие че са налице достатъчно prima facie доказателства, че са изпълнени условията за започване на процедурата в съответствие с член 5, параграф 5.
4. Държавите членки информират Комисията, когато изглежда, че тенденциите във вноса от Колумбия или Перу налагат приемането на защитни мерки. Представената информация включва наличните доказателства в съответствие с член 5, параграф 5.
5. Комисията предава тази информация на всички държави-членки, когато е получено искане за започване на процедура или когато счита за целесъобразно да започне процедура по собствена инициатива съгласно параграф 1.
6. Когато е видно, че съществуват достатъчно prima facie доказателства в съответствие с член 5, параграф 5, които обосновават започването на процедура, Комисията започва процедурата и публикува известие за това в Официален вестник на Европейския съюз. Процедурата започва в срок от един месец от получаването от Комисията на искането или информацията по параграф 1.
7. В посоченото в параграф 6 известие:
а)
се съдържа обобщение на получената информация и изискване цялата относима информация да бъде съобщена на Комисията;
б)
се посочва срокът, в който заинтересованите страни могат да представят писмено своите становища и да представят информация, ако тези становища и тази информация трябва да бъдат взети предвид по време на процедурата;
в)
се посочва срокът, в който заинтересованите страни могат да поискат да бъдат изслушани от Комисията в съответствие с член 5, параграф 9.
Член 5
Разследване
1. След започване на процедурата Комисията започва разследване. Срокът, установен в параграф 3, започва да тече от деня на публикуване на решението за започване на разследването в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Комисията може да поиска от държавите членки да предоставят информация, а държавите членки предприемат всички необходими стъпки, за да изпълнят всяко такова искане. Ако тази информация е от общ интерес и не е поверителна по смисъла на член 12, тя се добавя към неповерителните досиета, както е предвидено в параграф 8 от настоящия член.
3. Доколкото е възможно, разследването приключва в срок от шест месеца от започването му. Този срок може да се удължи с още три месеца при изключителни обстоятелства, като например участие на необичайно голям брой заинтересовани страни или сложна пазарна ситуация. Комисията уведомява всички заинтересовани страни за всяко удължаване на срока и обяснява причините за това.
4. Комисията събира цялата информация, която счита за необходима, за да определи дали са налице установените в член 2, параграф 1 условия, и когато е целесъобразно, се стреми да провери тази информация.
5. В рамките на разследването Комисията подлага на оценка всички относими и подлежащи на количествено определяне фактори от обективно естество, които влияят на състоянието на промишлеността на Съюза, и по-специално темпото и количеството на увеличаване на вноса на разглеждания продукт в абсолютно и относително изражение, отнетия от увеличения внос дял от вътрешния пазар и промените в равнището на продажбите, производството, производителността, използването на производствените мощности, печалбите и загубите, както и заетостта. Този списък не е изчерпателен и за определяне на наличието на сериозна вреда или опасност от сериозна вреда Комисията може да вземе предвид и други относими фактори като запасите, цените, възвръщаемостта на инвестирания капитал, паричните потоци и други фактори, които причиняват или може да са причинили сериозна вреда, или които създават опасност от причиняване на сериозна вреда на промишлеността на Съюза.
6. Заинтересованите страни, които са представили информация в съответствие с член 4, параграф 7, буква б), както и представителите на Колумбия или Перу могат след отправяне на писмено искане да проверят цялата информация, предоставена на Комисията във връзка с разследването, освен вътрешните документи, изготвени от органите на Съюза или на държавите членки, при условие че тази информация е от значение за представянето на тяхната позиция, не е поверителна по смисъла на член 12 и се използва от Комисията при разследването. Заинтересованите страни, които са представили информация, могат да изложат пред Комисията своите становища относно информацията. Когато тези становища са подкрепени от достатъчно prima facie доказателства, те се вземат предвид от Комисията.
7. Комисията гарантира, че всички данни и статистическа информация, използвани за разследването, са достъпни, разбираеми, прозрачни и могат да бъдат подложени на проверка.
8. Веднага след осигуряването на необходимата техническа рамка Комисията осигурява защитен с парола онлайн достъп до неповерителното досие, което тя управлява и чрез което се разпространява цялата информация, която е от значение и не е поверителна по смисъла на член 12. Заинтересованите страни, държавите членки и Европейският парламент получават достъп до тази онлайн платформа.
9. Комисията изслушва заинтересованите страни, по-специално когато са представили писмено заявление в срока, определен в известието, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз, от което заявление е видно, че действително е вероятно да бъдат засегнати от резултата от разследването и че съществуват специални основания да бъдат изслушани.
Комисията изслушва заинтересованите страни и след това, ако съществуват специални основания за това.
10. Когато информацията не бъде предоставена в определените от Комисията срокове или съществуват сериозни пречки пред разследването, констатациите могат да се направят въз основа на наличните факти. Когато Комисията установи, че заинтересована страна или трета страна й е предоставила невярна или подвеждаща информация, тя не взема предвид тази информация и може да използва наличните факти.
11. Комисията уведомява писмено Колумбия или Перу за започването на разследване и за налагането на временни или окончателни защитни мерки.
Член 6
Мерки за предварително наблюдение
1. Комисията може да въведе мерки за предварително наблюдение по отношение на вноса от Колумбия или Перу, когато:
a)
тенденциите, наблюдавани при вноса на даден продукт са такива, че биха могли да доведат до една от ситуациите, посочени в членове 2 и 4; или
б)
има рязко увеличаване на вноса на банани, съсредоточено в една или няколко държави членки или в един или няколко от най-отдалечените региони на Съюза.
2. Мерките за предварително наблюдение се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 14, параграф 2.
3. Мерките за предварително наблюдение имат ограничен срок на действие. Освен ако не е предвидено друго, действието им се прекратява в края на второто шестмесечие, следващо първите шест месеца след въвеждането им.
Член 7
Налагане на временни защитни мерки
1. Временни защитни мерки се прилагат при критични обстоятелства, когато забавянето би причинило трудно поправима вреда, след като предварително се установи въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори, че са налице достатъчно prima facie доказателства за това, че вносът на продукт с произход от Колумбия или Перу се е увеличил в резултат на намаляването или премахването на мито в съответствие с графика за премахване на митата и че този внос причинява сериозна вреда или създава опасност от причиняване на сериозна вреда на промишлеността на Съюза.
Временните защитни мерки се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 14, параграф 2. При наложителни причини за спешност, включително в случая, посочен в параграф 2 от настоящия член, Комисията приема временни защитни мерки с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 4.
2. Когато държава членка поиска незабавна намеса от Комисията и са изпълнени условията, установени в параграф 1, Комисията взема решение в срок от пет работни дни от получаване на искането.
3. Временните защитни мерки се прилагат за не повече от 200 календарни дни.
4. В случай че временните защитни мерки бъдат отменени, тъй като разследването е показало, че не са изпълнени условията, установени в член 2, параграф 1, събраното въз основа на тези временни защитни мерки мито автоматично се възстановява.
5. Временните защитни мерки се прилагат за всеки продукт, пуснат в свободно обращение след тяхното влизане в сила. Тези мерки обаче не са пречка за допускането до свободно обращение на продукти, които вече са на път към Съюза, когато местоназначението им не може да бъде променено.
Член 8
Прекратяване на разследването и процедурата без налагане на мерки
1. Когато окончателно установените факти сочат, че не са изпълнени условията, установени в член 2, параграф 1, Комисията приема решение за прекратяване на разследването и на процедурата в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 14, параграф 3.
2. При надлежно зачитане на изискването за защита на поверителната информация по смисъла на член 12 Комисията публикува доклад, съдържащ нейните констатации и мотивирани заключения по всички съответни фактически и правни въпроси.
Член 9
Налагане на окончателни защитни мерки
1. Когато окончателно установените факти сочат, че са изпълнени условията, установени в член 2, параграф 1, Комисията приканва органите на Колумбия или Перу към провеждане на консултации в съответствие с член 49 от споразумението. Ако в срок от 45 дни не бъде постигнато удовлетворително решение, Комисията може да приеме решение за налагане на окончателни защитни мерки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 14, параграф 3.
2. При надлежно спазване на изискването за защита на поверителната информация по смисъла на член 12 Комисията публикува доклад, съдържащ обобщение на основните факти и съображения от значение за решението.
Член 10
Продължителност и преразглеждане на защитните мерки
1. Дадена защитна мярка остава в сила само за срока, който евентуално ще е необходим за предотвратяване или поправяне на сериозна вреда за промишлеността на Съюза и за улесняване на приспособяването. Този срок не може да надвишава две години, освен ако бъде удължен съгласно параграф 3.
2. До изготвяне на резултатите от преразглеждането съгласно параграф 3 защитната мярка остава в сила през удължения срок на прилагане.
3. Първоначалният срок на прилагане на защитна мярка може по изключение да бъде удължен с най-много две години, при условие че бъде установено, че защитната мярка продължава да е необходима за предотвратяване или поправяне на сериозна вреда за промишлеността на Съюза и за улесняване на приспособяването, и че са налице доказателства, че промишлеността на Съюза се приспособява.
4. Преди всяко удължаване съгласно параграф 3 от настоящия член се извършва разследване по искане на държава членка, на юридическо лице или сдружение, което няма правосубектност, действащи от името на промишлеността на Съюза, или по инициатива на Комисията, ако тя счита, че са налице достатъчно prima facie доказателства, че са изпълнени условията по параграф 3 от настоящия член, въз основа на посочените в член 5, параграф 5 фактори.
5. Информацията относно започването на разследване се публикува в съответствие с член 4, параграфи 6 и 7. Разследването и всяко решение за удължаване на срока в съответствие с параграф 3 от настоящия член се извършват в съответствие с членове 5, 8 и 9.
6. Общата продължителност на прилагане на дадена защитна мярка не може да надвишава четири години, като това включва евентуални временни защитни мерки.
7. Защитни мерки не могат да бъдат прилагани след изтичане на преходния период.
8. Никоя защитна мярка не се прилага по отношение на вноса на продукт, който по-рано вече е бил предмет на такава мярка, освен еднократно, за срок, равен на половината на срока, през който тази мярка се е прилагала преди, при условие че срокът, през който не се е прилагала, е най-малко една година.
Член 11
Най-отдалечени региони на Съюза
Когато продукт с произход от Колумбия или Перу се внася в такива увеличени количества и при такива условия, че този внос причинява или създава опасност от причиняване на сериозно влошаване на икономическото състояние на един или няколко от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 ДФЕС, може да бъде наложена защитна мярка в съответствие с настоящата глава.
Член 12
Поверителност
1. Получената в съответствие с настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
2. Не се разгласява поверителна информация, получена съгласно настоящия регламент, или информация, която е била предоставена при условията на поверителност, без изричното съгласие на предоставилия такава информация.
3. Във всяко искане за поверително третиране се посочват причините, поради които информацията е поверителна. Въпреки това, ако предоставилият информацията не желае тя да бъде оповестена публично или разгласена изцяло или в обобщена форма и ако искането за поверително третиране е неоснователно, съответната информация може да не бъде взета под внимание.
4. При всички случаи дадена информация се разглежда като поверителна, ако е възможно нейното разгласяване да има значителни неблагоприятни последици за предоставилия информацията или за нейния източник.
5. Параграфи 1-4 не изключват позоваване от страна на органите на Съюза на информация от общ характер, и по-специално на мотивите, на които се основават взетите съгласно настоящия регламент решения. Тези органи обаче вземат под внимание законния интерес на съответните физически и юридически лица да не бъдат разкривани техните търговски тайни.
Член 13
Доклад
1. Комисията представя на Европейския парламент и Съвета годишен доклад относно прилагането, изпълнението и спазването на задълженията съгласно споразумението и настоящия регламент.
2. Докладът включва информация относно прилагането на временни и окончателни мерки, мерки за предварително наблюдение, регионални мерки за наблюдение и регионални защитни мерки и относно прекратяването на разследвания и процедури без налагане на мерки.
3. Докладът включва информация относно дейностите на различните органи, отговарящи за мониторинга на прилагането на споразумението, включително изпълнението на задълженията по дял IХ от споразумението, и относно дейности с консултативните групи от гражданското общество.
4. Докладът съдържа обобщение на статистическите данни и данните за развитието на търговията с Колумбия и Перу и включва актуализирани статистически данни относно вноса на банани от Колумбия и Перу.
5. Европейският парламент може да покани Комисията, в срок от един месец от представянето на нейния доклад, на ad hoc заседание на неговата компетентна комисия, за да представи и разясни всякакви въпроси, свързани с прилагането на настоящия регламент.
6. Не по-късно от три месеца след представянето на доклада на Европейския парламент и Съвета Комисията го оповестява публично.
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (4) („Комитетът“). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011, във връзка с член 4 от него.
5. Комитетът може да разглежда свързани с прилагането на настоящия регламент въпроси, повдигнати от Комисията или по искане на държава членка. Държавите членки могат да искат информация и да обменят мнения в рамките на комитета или пряко с Комисията.
ГЛАВА II
МЕХАНИЗЪМ ЗА СТАБИЛИЗИРАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА БАНАНИТЕ
Член 15
Механизъм за стабилизиране по отношение на бананите
1. По отношение на бананите с произход от Колумбия или Перу от позиция 0803 00 19 от Комбинираната номенклатура (пресни банани, с изключение на хлебните), посочени в поетапна категория „BA“ в графика за премахване на митата се прилага механизъм за стабилизиране до 31 декември 2019 г.
2. По отношение на вноса на посочените в параграф 1 продукти се определя отделен годишен критичен обем на вноса, както е посочено във втора и трета колона от таблицата в приложението. След достигането на този критичен обем по отношение на Колумбия или Перу през съответната календарна година Комисията, в съответствие с процедурата по спешност, посочена в член 14, параграф 4, приема акт за изпълнение, с който може или да спре да прилага преференциалното мито по отношение на продуктите със съответния произход през същата година за срок, непревишаващ три месеца, който не може да продължи да тече след края на календарната година, или да прецени, че подобно спиране не е целесъобразно.
3. Когато решава дали да се прилагат мерки съгласно параграф 2, Комисията взема предвид въздействието на съответния внос върху състоянието на пазара на банани в Съюза. При проверката се отчитат фактори като въздействието на съответния внос върху равнището на цените в Съюза, развитието на вноса от други източници и общата стабилност на пазара на Съюза.
4. В случай че Комисията реши да спре да прилага приложимото преференциално мито, тя прилага по-ниската от следните ставки: базовата митническа ставка или митническата ставка НОН, прилагана в момента на предприемане на действието.
5. В случай че Комисията предприеме посочените в параграфи 2 и 4 действия, тя незабавно започва консултации със засегнатата държава или държави, за да се направи анализ и оценка на ситуацията въз основа на наличните факти.
6. Прилагането на механизма за стабилизиране по отношение на бананите, предвиден в настоящата глава, не засяга прилагането на каквито и да е мерки, определени в глава I. Мерките, взети съгласно разпоредбите на двете глави, не могат обаче да бъдат прилагани едновременно.
7. Мерките, посочени в параграфи 2 и 4, могат да се прилагат единствено през периода, приключващ на 31 декември 2019 г.
ГЛАВА III
ПРАВИЛА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 16
Правила за изпълнение
Приложимата разпоредба за целите на приемането на необходимите правила за изпълнение във връзка с прилагането на правилата, съдържащи се в допълнения 2А и 5 към приложение II („Определение на понятието „продукти с произход“ и методи на административно сътрудничество“), и в допълнение 1 („Премахване на митата“) към приложение I към споразумението, е член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от началната дата на прилагане на споразумението, предвидена в член 330 от последното. В Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, в което се посочва началната дата на прилагане на споразумението.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 15 януари 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 19/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 ianuarie 2013
de aplicare a clauzei de salvgardare bilaterală și a mecanismului de stabilizare pentru banane din Acordul comercial între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
La 19 ianuarie 2009, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze un acord comercial multipartit în numele Uniunii Europene și al statelor sale membre cu țările membre ale Comunității Andine care împărtășeau obiectivul de a încheia un acord comercial ambițios, global și echilibrat.
(2)
Aceste negocieri au fost încheiate și Acordul comercial între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), a fost semnat la 26 iunie 2012, a obținut aprobarea Parlamentului European la 11 decembrie 2012 și urmează să fie aplicat conform dispozițiilor articolului 330 din acord.
(3)
Este necesar să se stabilească modalitățile cele mai adecvate pentru a garanta aplicarea efectivă a anumitor dispoziții ale acordului care se referă la clauza de salvgardare bilaterală și la aplicarea mecanismului de stabilizare pentru banane, care a fost convenit cu Columbia și Peru.
(4)
Este necesară, de asemenea, instituirea unor mecanisme adecvate de salvgardare pentru a se evita producerea de daune grave culturilor de banane din Uniune, sector cu o pondere foarte importantă pentru producătorii agricoli din multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii. Cultura bananelor este un sector deosebit de vulnerabil, având în vedere capacitatea redusă de diversificare a acestor regiuni, ca urmare a caracteristicilor lor naturale. Prin urmare, este indispensabilă instituirea unor mecanisme eficace menite să abordeze problema importurilor preferențiale din țări terțe în cauză, pentru a se garanta menținerea în condiții optime a producției de banane a Uniunii, deoarece acest sector este esențial în ceea ce privește ocuparea forței de muncă în anumite zone, mai ales în regiunile ultraperiferice.
(5)
Ar trebui definiți termenii „prejudiciu grav”, „amenințare de prejudiciu grav” și „perioadă de tranziție”, astfel cum sunt menționați la articolul 48 din acord.
(6)
Măsurile de salvgardare pot fi luate în considerare numai dacă produsul în cauză este importat în Uniune în cantități atât de ridicate, în termeni absoluți sau raportați la producția Uniunii, și în astfel de condiții încât cauzează sau amenință să cauzeze un prejudiciu grav producătorilor de produse similare sau direct concurente din Uniune, astfel cum se prevede la articolul 48 din acord.
(7)
Ar trebui să existe dispoziții specifice de salvgardare în cazul în care produsul în cauză este importat în cantități atât de ridicatei și în astfel de condiții încât cauzează sau amenință să cauzeze deteriorarea gravă a situației economice a oricărei dintre regiunile ultraperiferice, astfel cum sunt menționate la articolul 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
(8)
Măsurile de salvgardare ar trebui să adopte una dintre formele menționate la articolul 50 din acord.
(9)
Sarcina urmăririi și revizuirii acordului, a desfășurării investigațiilor și, după caz, a impunerii unor măsuri de salvgardare ar trebui îndeplinită în modul cel mai transparent cu putință.
(10)
Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare a acordului și aplicarea măsurilor de salvgardare și a mecanismului de stabilizare pentru banane.
(11)
Provocările din Columbia și din Peru în ceea ce privește drepturile omului, drepturile sociale, dreptul la muncă și drepturile privind mediul în legătură cu produsele din aceste țări impun un dialog strâns între Comisie și organizațiile societății civile din Uniune.
(12)
Ar trebui să se insiste asupra importanței respectării normelor internaționale în domeniul muncii elaborate și monitorizate de Organizația Internațională a Muncii.
(13)
Comisia ar trebui să monitorizeze respectarea de către Columbia și Peru a standardelor sociale și de mediu prevăzute la titlul IX din acord.
(14)
Ar trebui să existe dispoziții detaliate privind inițierea procedurilor. Comisia ar trebui să primească din partea statelor membre informații care să cuprindă dovezi disponibile referitoare la orice tendințe ale importurilor care ar putea face necesară aplicarea măsurilor de salvgardare.
(15)
Fiabilitatea datelor statistice referitoare la toate importurile din Columbia și Peru în Uniune este, așadar, de o importanță crucială pentru a se determina dacă sunt îndeplinite condițiile pentru aplicarea măsurilor de salvgardare.
(16)
În unele cazuri, o creștere a importurilor concentrată în una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii sau în unul sau mai multe state membre poate provoca sau poate amenința să provoace o deteriorare gravă sau o prejudiciere gravă a situației lor economice. În cazul în care se înregistrează o creștere a importurilor concentrată în una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii sau în unul sau mai multe state membre, Comisia ar trebui să poată introduce măsuri prealabile de supraveghere.
(17)
Dacă există suficiente dovezi prima facie pentru a justifica inițierea unei proceduri, Comisia ar trebui să publice un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, astfel cum se prevede la articolul 51 din acord.
(18)
Ar trebui să existe dispoziții detaliate privind inițierea investigațiilor, privind inspecțiile și accesul părților interesate la informațiile culese, privind audierea părților interesate implicate, precum și posibilitatea ca acestea să prezinte observații, astfel cum se prevede la articolul 51 din acord.
(19)
Comisia ar trebui să notifice în scris Columbia și Peru cu privire la inițierea unei investigații și să le consulte, astfel cum se prevede la articolul 49 din acord.
(20)
De asemenea, în conformitate cu articolul 51 alineatul (4) din acord, este necesar să se stabilească termene pentru inițierea unei investigații și pentru determinarea oportunității unor măsuri de salvgardare, cu scopul de a asigura desfășurarea cu rapiditate a acestui proces, în vederea creșterii certitudinii juridice a operatorilor economici în cauză.
(21)
Aplicarea oricărei măsuri de salvgardare ar trebui să fie precedată de o investigație, sub rezerva dreptului Comisiei de a aplica măsuri provizorii de salvgardare în circumstanțe critice, astfel cum se menționează la articolul 53 din acord.
(22)
O monitorizare strictă ar facilita luarea la timp a unei decizii de inițiere a unei investigații sau de impunere a unor măsuri. De aceea, Comisia ar trebui să monitorizeze cu regularitate importurile de banane începând cu data aplicării acordului. Monitorizarea ar trebui extinsă la alte sectoare numai în urma unei cereri justificate în mod corespunzător.
(23)
Ar trebui să existe posibilitatea de a suspenda rapid taxele vamale preferențiale, pentru o perioadă de maximum trei luni, în cazul în care importurile depășesc un anumit volum anual, definit ca import de declanșare a mecanismului. Decizia de a aplica sau nu mecanismul de stabilizare pentru banane ar trebui să țină seama de stabilitatea pieței bananelor din Uniune.
(24)
Măsurile de salvgardare ar trebui aplicate numai în măsura și pe perioada considerate necesare pentru a preveni prejudiciul grav și pentru a facilita adaptarea. Ar trebui să se determine durata maximă a măsurilor de salvgardare și să se stabilească dispoziții specifice privind prelungirea și revizuirea acestor măsuri, astfel cum se menționează la articolul 52 din acord.
(25)
Comisia ar trebui să deschidă consultări cu țara afectată de măsuri.
(26)
Aplicarea clauzei de salvgardare bilaterală și a mecanismului de stabilizare pentru banane prevăzută în acord necesită condiții uniforme pentru adoptarea de măsuri de salvgardare atât provizorii, cât și definitive, pentru impunerea de măsuri de supraveghere prealabile, pentru închiderea unei investigații fără impunerea de măsuri, și pentru suspendarea temporară a taxelor vamale preferențiale instituite în temeiul mecanismului de stabilizare pentru banane care a fost convenit cu Columbia și Peru. Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, măsurile respective ar trebui adoptate de Comisie în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (2).
(27)
Procedura de consultare ar trebui să fie folosită pentru adoptarea de măsuri de supraveghere și de măsuri provizorii de salvgardare, având în vedere efectele respectivelor măsuri și logica lor secvențială, în legătură cu adoptarea de măsuri de salvgardare definitive. În cazul în care o întârziere în impunerea măsurilor provizorii de salvgardare ar cauza prejudicii dificil de remediat, Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare aplicabile imediat.
(28)
Având în vedere natura și durata relativ scurtă a măsurilor prevăzute în mecanismul de stabilizare pentru banane și pentru a preveni un impact negativ asupra situației pieței bananelor din Uniune, Comisia ar trebui, de asemenea, să adopte acte de punere în aplicare aplicabile imediat pentru suspendarea temporară a taxelor vamale preferențiale stabilite în cadrul mecanismului de stabilizare pentru banane, sau pentru a stabili că o astfel de suspendare temporară nu este oportună. În cazul aplicării unor acte de punere în aplicare aplicabile imediat de acest tip, ar trebui utilizată procedura de consultare.
(29)
Comisia ar trebui să utilizeze în mod responsabil și eficace mecanismul de stabilizare pentru banane, pentru a evita amenințarea unei deteriorări grave sau deteriorarea gravă a situației producătorilor din regiunile ultraperiferice ale Uniunii. De la 1 ianuarie 2020, mecanismul general bilateral de salvgardare, inclusiv dispozițiile speciale pentru regiunile ultraperiferice, continuă să se aplice.
(30)
În scopul adoptării normelor de aplicare necesare pentru aplicarea normelor prevăzute în apendicele 2A și 5 din anexa II („privind definirea noțiunii de «produse originare» și metodele de cooperare administrativă”) și apendicele 1 („Eliminarea taxelor vamale”) din anexa I la acord, se aplică articolul 247a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (3).
(31)
Prezentul regulament ar trebui să se aplice numai produselor originare din Uniune sau din Columbia sau Peru,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII DE SALVGARDARE
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament:
(a)
„produs” înseamnă o marfă originară din Uniune sau din Columbia sau Peru. Un produs care face obiectul unei investigații poate acoperi una sau mai multe linii tarifare sau un subsegment al acestora, în funcție de circumstanțele specifice ale pieței sau orice segmentare a produsului aplicată în mod obișnuit în industria Uniunii;
(b)
„părți interesate” înseamnă părțile vizate de importurile produsului în cauză;
(c)
„industria Uniunii” înseamnă totalitatea producătorilor de produse similare sau direct concurente din Uniune, aflați în activitate pe teritoriul Uniunii, producătorii din Uniune ale căror producții colective de produse similare sau direct concurente constituie o proporție majoră a producției totale a produselor respective în Uniune sau, în cazurile în care un produs similar sau direct concurent este doar unul dintre cele câteva produse fabricate de producătorii din Uniune, operațiunile specifice realizate pentru producerea produsului similar sau direct concurent;
(d)
„prejudiciu grav” înseamnă o deteriorare generală gravă;
(e)
„amenințare de prejudiciu grav” înseamnă iminența evidentă a unui prejudiciu grav;
(f)
„deteriorare gravă” înseamnă disfuncționalități semnificative într-un sector sau în cadrul unei industrii a Uniunii;
(g)
„amenințare de deteriorare gravă” înseamnă iminența evidentă a unor disfuncționalități semnificative;
(h)
„perioadă de tranziție” înseamnă o perioadă de zece ani de la data aplicării acordului pentru un produs pentru care calendarul de eliminare a tarifelor pentru mărfuri provenind din Columbia și Peru, astfel cum se prevede în subsecțiunile 1 și 2 din secțiunea B din apendicele 1 („Eliminarea taxelor vamale”) din anexa I la acord („Calendarul de eliminare a tarifelor”) prevede o perioadă de eliminare a tarifelor mai mică de zece ani, sau perioada de eliminare a tarifelor plus trei ani, pentru un produs, pentru care calendarul de eliminare a tarifelor prevede o perioadă de eliminare a tarifelor de zece ani sau mai mare.
Determinarea existenței unei amenințări de prejudiciu grav în sensul primului paragraf litera (e) se bazează pe fapte verificabile, și nu doar pe o afirmație, presupunere sau posibilitate îndepărtată. Pentru determinarea existenței unei amenințări de prejudiciu grav, previziunile, estimările și analizele făcute pe baza factorilor menționați la articolul 5 alineatul (5) trebuie luate în considerare, printre altele.
Articolul 2
Principii
(1) În conformitate cu prezentul regulament, poate fi impusă o măsură de salvgardare atunci când un produs originar din Columbia sau Peru, ca urmare a concesiilor tarifare din cadrul acordului cu privire la respectivul produs, este importat în Uniune în cantități atât de ridicate, în termeni absoluți sau raportați la producția Uniunii și în astfel de condiții încât cauzează sau amenință să cauzeze un prejudiciu grav industriei Uniunii.
(2) Măsurile de salvgardare pot lua una dintre următoarele forme:
(a)
o suspendare a unei reduceri suplimentare a taxei vamale aplicate produsului în cauză prevăzută în calendarul de eliminare a tarifelor;
(b)
o creștere a taxei vamale aplicate produsului în cauză la un nivel care să nu depășească valoarea cea mai mică a:
-
nivelului taxei vamale aplicate națiunii celei mai favorizate (denumită în continuare „NCMF”) pentru produsul în cauză în momentul luării măsurii; sau
-
ratei de bază astfel cum se prevede în calendarul de eliminare a tarifelor.
Articolul 3
Monitorizare
(1) Comisia monitorizează evoluția statisticilor importurilor de banane din Columbia și Peru. În acest scop, Comisia cooperează și face schimb de informații în mod regulat cu statele membre și cu industria Uniunii.
(2) În baza unei cereri justificate în mod corespunzător din partea sectoarelor industriale vizate, Comisia poate lua în considerare extinderea domeniului monitorizării și la alte sectoare.
(3) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual de monitorizare cu privire la datele statistice actualizate referitoare la importurile de banane din Columbia și Peru, precum și la sectoarele la care a fost extinsă monitorizarea.
(4) Comisia monitorizează respectarea de către Columbia și Peru a standardelor sociale și de mediu prevăzute la titlul IX din acord.
Articolul 4
Inițierea procedurilor
(1) O procedură se inițiază la cererea unui stat membru, de către orice persoană juridică sau asociație fără personalitate juridică care acționează în numele industriei Uniunii, sau la inițiativa Comisiei, în cazul în care Comisia consideră că există suficiente dovezi prima facie, constatate pe baza factorilor menționați la articolul 5 alineatul (5), care să justifice inițierea unei astfel de proceduri.
(2) Cererea de inițiere a unei proceduri trebuie să conțină dovezi că sunt îndeplinite condițiile de impunere a măsurilor de salvgardare prevăzute la articolul 2 alineatul (1). Cererea conține, în general, următoarele informații: rata și volumul creșterii importurilor la produsul în cauză în valori absolute și relative, cota de piață internă absorbită de creșterea importurilor și variațiile nivelului vânzărilor, producția, productivitatea, utilizarea capacităților, profiturile și pierderile și ocuparea forței de muncă.
(3) De asemenea, poate fi inițiată o procedură și în cazul în care se constată o creștere bruscă a importurilor concentrate în unul sau mai multe state membre sau în regiunile ultraperiferice, cu condiția să existe suficiente dovezi prima facie că sunt îndeplinite condițiile pentru inițiere, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5).
(4) Un stat membru informează Comisia în cazul în care evoluțiile importurilor din Columbia și Peru par să necesite măsuri de salvgardare. Informațiile respective trebuie să cuprindă dovezile disponibile, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5).
(5) Comisia furnizează informațiile respective statelor membre atunci când primește o cerere de inițiere a unei proceduri sau atunci când consideră că este adecvată inițierea unei proceduri din proprie inițiativă în temeiul alineatului (1).
(6) În cazul în care par să existe suficiente dovezi prima facie în conformitate cu articolul 5 alineatul (5) pentru a justifica inițierea unei proceduri, Comisia inițiază procedura și publică un aviz cu privire la aceasta în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Inițierea procedurii se realizează în termen de o lună de la data primirii de către Comisie a cererii sau a informațiilor, în temeiul alineatului (1).
(7) Avizul menționat la alineatul (6):
(a)
oferă un rezumat al informațiilor primite și prevede ca orice informație relevantă să fie comunicată Comisiei;
(b)
stabilește termenul în care părțile interesate își pot face cunoscut punctul de vedere în scris și pot comunica informații, dacă trebuie să se țină seama de aceste puncte de vedere și informații în timpul procedurii;
(c)
stabilește termenul în care părțile interesate pot cere să fie audiate de către Comisie în conformitate cu articolul 5 alineatul (9).
Articolul 5
Investigații
(1) După inițierea procedurii, Comisia începe o investigație. Perioada prevăzută la alineatul (3) începe de la data în care decizia de inițiere a investigației este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Comisia poate solicita statelor membre să furnizeze informații și statele membre iau toate măsurile necesare pentru a da curs oricăror astfel de cereri. Dacă aceste informații sunt de interes general și nu sunt confidențiale în sensul articolului 12, acestea sunt incluse în dosarele neconfidențiale, astfel cum se prevede la alineatul (8) de la prezentul articol.
(3) Atunci când este posibil, investigația se finalizează în termen de șase luni de la inițiere. Termenul respectiv poate fi prelungit cu încă trei luni în circumstanțe excepționale, cum ar fi numărul neobișnuit de mare al părților interesate sau situațiile de piață complexe. Comisia informează toate părțile interesate cu privire la o astfel de prelungire și explică motivele acesteia.
(4) Comisia adună toate informațiile pe care le consideră necesare în vederea determinării faptelor cu privire la condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1) și, după caz, face eforturi să verifice aceste informații.
(5) În cadrul investigației, Comisia evaluează toți factorii relevanți de natură obiectivă și măsurabilă care influențează situația industriei Uniunii, în special nivelul și volumul creșterii importurilor la produsul în cauză, în termeni absoluți și relativi, cota de piață internă absorbită de importurile sporite și variațiile nivelului vânzărilor, producția, productivitatea, utilizarea capacităților, profiturile și pierderile și ocuparea forței de muncă. Această listă nu este exhaustivă și Comisia poate lua în considerare și alți factori relevanți pentru a stabili dacă există un prejudiciu grav sau o amenințare de prejudiciu grav, cum ar fi stocurile, prețurile, rentabilitatea capitalului investit, fluxul de numerar și alți factori care cauzează sau care ar fi putut cauza prejudicii grave sau prezintă o amenințare de prejudiciu grav la adresa industriei Uniunii.
(6) Părțile interesate care au comunicat informații în conformitate cu articolul 4 alineatul (7) litera (b) și reprezentanții Columbiei sau din Peru pot lua cunoștință, prin cerere scrisă, de toate informațiile furnizate Comisiei în legătură cu investigația, cu excepția documentelor interne întocmite de către autoritățile Uniunii sau de către cele ale statelor sale membre, cu condiția ca aceste informații să fie relevante în vederea prezentării dosarului lor, să nu fie confidențiale, în sensul articolului 12, și să fie utilizate de către Comisie în cadrul investigației. Părțile interesate care au comunicat informații pot prezenta Comisiei observațiile lor privind aceste informații. Atunci când există suficiente dovezi prima facie în sprijinul observațiilor respective, Comisia le ia în considerare.
(7) Comisia se asigură că toate datele și statisticile utilizate în cadrul investigației sunt disponibile, inteligibile, transparente și verificabile.
(8) De îndată ce există condițiile tehnice necesare, Comisia asigură accesul online, protejat de o parolă, la dosarul neconfidențial, pe care îl gestionează și prin care se difuzează toate informațiile relevante și care nu sunt confidențiale în sensul articolului 12. Se acordă acces la această platformă online părților interesate, statelor membre și Parlamentului European.
(9) Comisia audiază părțile interesate, în special în cazul în care acestea au cerut acest lucru în scris, în termenul stabilit în avizul publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, arătând că rezultatul investigației este susceptibil de a le afecta și că există motive speciale pentru a fi audiate.
Comisia audiază părțile interesate și cu alte ocazii, dacă există motive speciale în acest sens.
(10) Atunci când informațiile nu sunt furnizate în termenul stabilit de Comisie sau atunci când investigația este împiedicată în mod semnificativ, Comisia poate trage concluzii pe baza datelor disponibile. În cazul în care Comisia constată că o parte interesată sau o parte terță a furnizat informații false sau care induc în eroare, aceasta nu ține seama de informațiile respective și poate utiliza datele disponibile.
(11) Comisia notifică Columbia sau Peru, în scris, cu privire la inițierea unei investigații și instituirea măsurilor de salvgardare provizorii sau definitive.
Articolul 6
Măsuri prealabile de supraveghere
(1) Comisia poate adopta măsuri prealabile de supraveghere cu privire la importurile din Columbia sau Peru atunci când:
(a)
evoluția importurilor unui produs este de așa natură încât ar putea duce la una dintre situațiile menționate la articolele 2 și 4; sau
(b)
se constată o creștere bruscă a importurilor de banane concentrate în unul sau mai multe state membre ori în una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii.
(2) Comisia adoptă măsuri prealabile de supraveghere în conformitate cu procedura consultativă menționată la articolul 14 alineatul (2).
(3) Măsurile de supraveghere prealabilă au o perioadă de valabilitate limitată. În lipsa unor dispoziții contrare, acestea nu mai sunt valabile la sfârșitul celei de-a doua perioade de șase luni care urmează primei perioade de șase luni de la introducerea acestora.
Articolul 7
Instituirea de măsuri de salvgardare provizorii
(1) Se aplică măsuri de salvgardare provizorii în circumstanțe critice în care o întârziere ar provoca daune care ar fi dificil de reparat, în conformitate cu o constatare preliminară pe baza factorilor menționați la articolul 5 alineatul (5) conform căreia există suficiente dovezi prima facie că importurile unui produs originar din Columbia sau Peru au crescut în urma reducerii sau eliminării unei taxe vamale în conformitate cu calendarul de eliminare a tarifelor și că astfel de importuri cauzează sau amenință să cauzeze un prejudiciu grav industriei Uniunii.
Comisia adoptă măsuri de salvgardare provizorii în conformitate cu procedura consultativă menționată la articolul 14 alineatul (2). În cazurile în care există motive imperative de urgență, inclusiv în cazul menționat la alineatul (2) din prezentul articol, Comisia adoptă imediat măsurile de salvgardare provizorii aplicabile, în conformitate cu procedura menționată la articolul 14 alineatul (4).
(2) În cazul în care un stat membru solicită intervenția imediată a Comisiei și în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul (1), Comisia adoptă o decizie în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea cererii.
(3) Măsurile de salvgardare provizorii nu se aplică mai mult 200 de zile calendaristice.
(4) În cazul în care măsurile de salvgardare provizorii sunt abrogate deoarece investigația arată că nu sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 2 alineatul (1), orice taxă percepută în temeiul măsurilor de salvgardare provizorii se rambursează automat.
(5) Măsurile de salvgardare provizorii se aplică oricărui produs pus în liberă circulație după intrarea în vigoare a măsurilor respective. Cu toate acestea, respectivele măsuri nu împiedică introducerea în liberă circulație a produselor aflate deja în drum spre Uniune, atunci când destinația acestora nu mai poate fi schimbată.
Articolul 8
Închiderea investigațiilor și a procedurilor fără impunerea de măsuri
(1) În cazul în care, din constatarea definitivă a faptelor, reiese că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1), Comisia adoptă o decizie de închidere a investigației și acționează în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 14 alineatul (3).
(2) Comisia publică un raport în care prezintă rezultatele și concluziile întemeiate la care a ajuns în ceea ce privește toate chestiunile pertinente, de fapt sau de drept, asigurând protecția informațiilor confidențiale în sensul articolului 12.
Articolul 9
Impunerea de măsuri de salvgardare definitive
(1) În cazul în care, din faptele stabilite definitiv, reiese că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1), Comisia invită autoritățile din Columbia sau Peru să organizeze consultări, în conformitate cu articolul 49 din acord. În cazul în care nu s-a găsit nicio soluție satisfăcătoare în termen de 45 de zile, Comisia poate adopta o decizie de instituire a măsurilor de salvgardare definitive în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 14 alineatul (3).
(2) Comisia publică, acordând importanța cuvenită protejării informațiilor confidențiale în sensul articolului 12, un raport care cuprinde o sinteză a faptelor materiale și a considerațiilor relevante pentru măsurile luate.
Articolul 10
Durata și revizuirea măsurilor de salvgardare
(1) O măsură de salvgardare rămâne în vigoare numai pe perioada necesară pentru a preveni sau a remedia prejudiciul grav adus industriei Uniunii și pentru a facilita adaptarea. Această perioadă nu depășește doi ani, în afara cazului în care este prelungită în conformitate cu alineatul (3).
(2) În temeiul alineatului (3), o măsură de salvgardare rămâne în vigoare, în așteptarea rezultatului revizuirii, pe durata oricărei prelungiri.
(3) Durata inițială a unei măsuri de salvgardare poate fi prelungită în mod excepțional cu cel mult doi ani, cu condiția ca măsura de salvgardare să fie necesară în continuare pentru a preveni sau remedia prejudiciul grav adus industriei Uniunii și pentru a facilita adaptarea și cu condiția existenței dovezilor conform cărora industria din Uniune se adaptează.
(4) Orice prelungire în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol trebuie să fie precedată de o investigație la cererea unui stat membru, a unei persoane juridice sau a unei asociații fără personalitate juridică, care acționează în numele industriei din Uniune, sau la inițiativa Comisiei, în cazul în care există suficiente dovezi prima facie potrivit cărora condițiile prevăzute la alineatul (3) din prezentul articol sunt îndeplinite, pe baza elementelor menționate la articolul 5 alineatul (5).
(5) Inițierea unei investigații trebuie să fie publicată în conformitate cu articolul 4 alineatele (6) și (7). Investigația și orice decizie cu privire la o prelungire în conformitate cu alineatul (3) al acestui articol se efectuează în conformitate cu articolele 5, 8 și 9.
(6) Durata totală de aplicare a unei măsuri de salvgardare nu depășește patru ani, inclusiv orice altă măsură provizorie de salvgardare.
(7) O măsură de salvgardare nu se aplică după expirarea perioadei de tranziție.
(8) Nu se aplică nicio măsură de salvgardare importului unui produs care a făcut deja obiectul unei astfel de măsuri, cu excepția unei singure ocazii, pentru o perioadă de timp egală cu jumătate din perioada în care această măsură a fost aplicată anterior, cu condiția ca perioada de neaplicare să fie de cel puțin un an.
Articolul 11
Regiuni ultraperiferice ale Uniunii
Atunci când un produs originar din Columbia sau a Peru este importat în cantități atât de ridicate și în astfel de condiții încât cauzează sau riscă să cauzeze deteriorarea gravă a situației economice din una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Uniunii astfel cum sunt menționate la articolul 349 din TFUE, poate fi impusă o măsură de salvgardare în conformitate cu prezentul capitol.
Articolul 12
Confidențialitate
(1) Informațiile primite în temeiul prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul în care au fost solicitate.
(2) Nicio informație de natură confidențială sau nicio informație furnizată în mod confidențial, primită în temeiul prezentului regulament, nu este divulgată fără consimțământul expres al celui care o furnizează.
(3) Fiecare cerere de tratament confidențial indică motivele pentru care informația este confidențială. Cu toate acestea, în cazul în care persoana care a furnizat informația solicită ca informația să nu fie făcută publică, sau să fie divulgată în termeni generali sau sub formă de rezumat, și în cazul în care respectiva cerere nu este justificată, informația în cauză poate să nu fie luată în considerare.
(4) În orice caz, o informație este considerată confidențială atunci când divulgarea ei poate avea consecințe nefavorabile semnificative pentru persoana care a furnizat-o sau pentru sursa acesteia.
(5) Alineatele (1)-(4) nu împiedică autoritățile Uniunii să facă trimitere la informații cu caracter general, în special la motivele pe care sunt bazate deciziile luate în temeiul prezentului regulament. Cu toate acestea, autoritățile respective țin seama de interesul legitim al persoanelor fizice și juridice care doresc ca secretele lor comerciale să nu fie divulgate.
Articolul 13
Raportul
(1) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual cu privire la aplicarea, implementarea și îndeplinirea obligațiilor acordului și a prezentului regulament.
(2) Raportul include informații cu privire la aplicarea măsurilor provizorii și a măsurilor definitive, a măsurilor prealabile de supraveghere, a măsurilor de supraveghere regională și a măsurilor de salvgardare, precum și cu privire la închiderea investigațiilor și a procedurilor fără impunerea de măsuri.
(3) Raportul include informații cu privire la activitățile diferitelor organisme responsabile de monitorizarea punerii în aplicare a acordului, inclusiv cu privire la îndeplinirea obligațiilor prevăzute la titlul IX din acord, precum și cu privire la activitățile realizate împreună cu grupurile consultative ale societății civile.
(4) Raportul cuprinde o sinteză a statisticilor și a evoluției comerțului cu Columbia și Peru și include date statistice actualizate privind importurile de banane din Columbia și Peru.
(5) În termen de o lună de la prezentarea raportului de către Comisie, Parlamentul European poate să invite Comisia la o reuniune ad-hoc a comisiei sale competente în fond pentru a prezenta și a explica orice aspecte legate de punerea în aplicare a prezentului regulament.
(6) Comisia pune la dispoziția publicului raportul în termen de trei luni de la prezentarea acestuia Parlamentului European și Consiliului.
Articolul 14
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul înființat prin articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind regimul comun aplicabil importurilor (4) („comitetul”). Comitetul este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(4) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011, coroborat cu articolul 4 din același regulament.
(5) Comitetul poate examina probleme legate de aplicarea prezentului regulament, ridicate de Comisie sau la cererea unui stat membru. Statele membre pot solicita informații și pot schimba opinii în cadrul comitetului sau direct cu Comisia.
CAPITOLUL II
MECANISMUL DE STABILIZARE PENTRU BANANE
Articolul 15
Mecanismul de stabilizare pentru banane
(1) Pentru bananele originare din Columbia sau Peru care se încadrează la codul tarifar 0803 00 19 din Nomenclatura combinată (banane proaspete, excluzând bananele din soiul Musa paradisiaca) și sunt enumerate în conformitate cu categoria în faza eliminării „BA” din calendarul de eliminare a tarifelor, se aplică un mecanism de stabilizare până la 31 decembrie 2019.
(2) Se stabilește separat un volum anual al importurilor de declanșare, pentru importurile de produse menționate la alineatul (1), astfel cum se indică în a doua și a treia coloană din tabelul din anexă. Odată ce volumul de declanșare pentru Columbia sau Peru este atins în cursul anului calendaristic corespunzător, Comisia, în conformitate cu procedura de urgență menționată la articolul 14 alineatul (4), adoptă un act de punere în aplicare prin care poate fie să suspende temporar taxele vamale preferențiale aplicate produselor de origine corespunzătoare, în cursul aceluiași an, pentru o perioadă care să nu depășească trei luni și care să nu depășească sfârșitul anului calendaristic, fie să stabilească că o astfel de suspendare nu este oportună.
(3) Atunci când decide cu privire la aplicarea sau nu a unor măsuri în conformitate cu alineatul (2), Comisia ia în considerare impactul importurilor în cauză asupra situației pieței bananelor din Uniune. Analiza respectivă trebuie să includă factori precum: efectele importurilor respective asupra nivelului prețurilor din Uniune, evoluția importurilor din alte surse, stabilitatea globală a pieței Uniunii.
(4) În cazul în care Comisia decide să suspende taxele vamale preferențiale aplicabile, aceasta aplică taxele cele mai mici de la nivelul de bază al taxei vamale sau nivelul taxei vamale a NCMF aplicabile în momentul adoptării unor astfel de măsuri.
(5) În cazul în care Comisia aplică măsurile menționate la alineatele (2) și (4), aceasta inițiază imediat consultări cu țara sau țările vizate pentru a analiza și a evalua situația pe baza datelor concrete disponibile.
(6) Aplicarea mecanismului de stabilizare pentru banane prevăzut în prezentul capitol nu aduce atingere aplicării măsurilor stabilite în capitolul I. Cu toate acestea, măsurile luate conform dispozițiilor celor două capitole nu se aplică simultan.
(7) Măsurile menționate la alineatele (2) și (4) se aplică numai în perioada care se încheie la 31 decembrie 2019.
CAPITOLUL III
NORME DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 16
Norme de punere în aplicare
În scopul adoptării normelor de punere în aplicare necesare pentru aplicarea normelor prevăzute în apendicele 2A și 5 din anexa II, (privind definirea noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă) și apendicele 1 („Eliminarea taxelor vamale”) din anexa I la acord, se aplică articolul 247a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 17
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Regulamentul se aplică de la data aplicării acordului, astfel cum este prevăzut la articolul 330 din acesta. În Jurnalul Oficial al Uniunii Europene se publică un aviz care precizează data aplicării acordului.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 15 ianuarie 2013.