РЕШЕНИЕ № 189/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 20 февруари 2014 година
за разрешаване на Франция да прилага намалена ставка на някои косвени данъци върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, и за отмяна на Решение 2007/659/ЕО
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2007/659/ЕО на Съвета (2) на Франция беше разрешено да прилага върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион („съответните четири най-отдалечени региона“) и продаван в континентална Франция, намалена акцизна ставка, която може да бъде под минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (3), но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. От 1 януари 2011 г. намалената акцизна ставка е ограничена до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол (hl чист алкохол). Срокът на дерогацията изтече на 31 декември 2013 г.
(2)
На 12 март 2013 г. френските власти поискаха от Комисията да представи предложение за решение на Съвета за удължаване на дерогацията, посочена в Решение 2007/659/ЕО, със седем години до 31 декември 2020 г. при същите условия. На 3 юли и съответно на 2 август 2013 г. това искане беше допълнено чрез предоставяне на допълнителна информация и изменено по отношение на различните френски данъци, които да бъдат обхванати от предлаганото решение.
(3)
Френските власти също така информираха Комисията, че Франция е променила, считано 1 януари 2012 г., националното законодателство по отношение на „cotisation sur les boissons alcooliques“, т.нар. „Vignette Sécurité Sociale“ (VSS) - налог, събиран от Националния здравноосигурителен фонд върху продаваните във Франция алкохолни напитки за противодействие на рисковете за здравето, свързани с прекомерната употреба на този продукт и в допълнение към националния акциз върху алкохола. По-специално, променена е данъчната основа - от 160 EUR на хектолитър на 533 EUR на hl чист алкохол, като е въведено ограничение на размера на VSS, свързано с приложимия акциз.
(4)
В рамките на искането си за удължаване на срока на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, до 31 декември 2020 г., френските власти поискаха от Комисията да включи, считано от 1 януари 2012 г., VSS в списъка на данъците, за които може да се прилага по-ниска ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан в съответните четири най-отдалечени региона на Франция.
(5)
Вместо да се удължава срокът на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, е по-подходящо да се приеме ново решение за дерогация, която да обхваща двата данъка - диференцирането на акциза, установено в Директива 92/84/ЕИО, и VSS.
(6)
Поради ограничения местен пазар дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона не могат да развиват дейността си, ако нямат достатъчен достъп до пазара на континентална Франция, който представлява основна дестинация за произвеждания от тях ром (71 %). Трудностите, с които се сблъсква „традиционният“ ром, конкурирайки се на пазара в Съюза - в допълнение към особеното структурно, икономическо и социално положение в тези най-отдалечени региони, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) - са предизвикани основно от два фактора: по-високи производствени разходи и по-високи данъци на бутилка, тъй като „традиционният“ ром обикновено се продава с по-високо алкохолно съдържание и в по-големи бутилки.
(7)
Разходите, свързани с производството на захарна тръстика, захар и ром в съответните четири най-отдалечени региона, са по-високи, отколкото в други региони на света. По-специално разходите за работна заплата са по-високи, тъй като в съответните четири най-отдалечени региона се прилага френското социално законодателство. Тези най-отдалечени региони спазват също така стандартите на Съюза по отношение на околна среда и безопасност, което налага значителни инвестиции и разходи, които, въпреки че биват частично възстановени от структурните фондове на Съюза, не са пряко свързани с повишаване на производителността. Освен това дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона са по-малки от дестилационните фабрики на международните концерни. Това води до по-високи производствени разходи за единица продукция. Взети заедно, всички тези преки допълнителни производствени разходи, включително за превоз и застраховка, съответстват според френските власти на около 12 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г.
(8)
В континенталната част на Франция „традиционният“ ром обикновено се предлага в по-големи бутилки (60 % от продукцията се продава в бутилки от един литър) и с по-високо алкохолно съдържание (между 40° и 59°) от конкурентните видове ром, които обикновено се предлагат в бутилки от 0,7 литра и с алкохолно съдържание от 37,5°. По-високите нива на алкохолно съдържание от своя страна водят до по-висок акциз, VSS, както и до по-висок данък върху добавената стойност (ДДС) на литър продаден ром. Следователно съвкупните допълнителни разходи, а именно по-високи производствени разходи, по-високи разходи за превоз и по-високи данъци (акциз и ДДС), съответстват на 40-50 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г. Освен това въведената на 1 януари 2012 г. промяна в основата за изчисляване на VSS - от 160 EUR за хектолитър на 533 EUR за хектолитър чист алкохол, е оказала, включително ДДС, допълнителен неблагоприятен ефект върху цената на „традиционния“ ром, който се предлага с по-високо алкохолно съдържание, съответстващ на около 10 % от стандартната акцизна ставка. С цел да се компенсира този допълнителен неблагоприятен ефект, тясно свързан с особеното структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от ДФЕС, следва да се въведе и намаление на ставката на VSS, от което може да се ползва „традиционният“ ром от съответните четири най-отдалечени региона.
(9)
За да бъде разрешено фискално облекчение, обхващащо както хармонизираните акцизни ставки, така и VSS, то следва да бъде пропорционално, така че да не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително защитата на ненарушената конкуренция във вътрешния пазар и политиките по отношение на държавните помощи.
(10)
Поради това следва да бъдат взети под внимание и допълнителните разходи, произлизащи от дългогодишната пазарна практика „традиционният“ ром да бъде продаван с по-високо алкохолно съдържание и следователно с по-високи данъци.
(11)
През 2012 г. Франция е прилагала акциз от 903 EUR за hl чист алкохол върху „традиционния“ ром, което съответства на 54,4 % от стандартната ставка на акциза. Тя също така е прилагала VSS от 361,20 EUR на hl чист алкохол, което съответства на 67,8 % от стандартната ставка на VSS. Взети заедно, двете намаления съответстват на данъчно облекчение от 928,80 EUR на hl чист алкохол или на данъчно облекчение от 42,8 % в сравнение с агрегираните стандартни ставки (акциз и VSS).
(12)
С Решение 2007/659/ЕО на Франция беше разрешено да намали националния акциз, приложим върху „традиционния“ ром, с не повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. В това решение не беше включена намалена ставка на VSS за „традиционния“ ром, която беше въведена единствено за да се компенсира допълнителната данъчна тежест, създадена по отношение на този вид ром вследствие на реформата на системата на VSS от 1 януари 2012 г.
(13)
Необходимо е ситуацията да бъде облекчена, като спрямо VSS бъдат приложени същите принципи, свързани с дерогацията от член 110 от ДФЕС, отнасяща се за хармонизираните акцизни ставки. В същото време данъчното облекчение, което може да бъде отпуснато, следва да бъде ограничено от 1 януари 2014 г. на максимален процент от стандартните ставки за hl чист алкохол, що се отнася до хармонизираната акцизна ставка върху продукти с високо алкохолно съдържание и до VSS.
(14)
Следва да бъде предоставена нова дерогация за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(15)
Франция следва да представи междинен доклад, за да може Комисията да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и предоставеното от Франция фискално облекчение продължава да бъде пропорционално и дали могат да бъдат предвидени алтернативни на данъчната дерогация мерки, които също са достатъчни да поддържат конкурентоспособността на веригата на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром, като се отчита международното им измерение.
(16)
С Решение 2007/659/ЕО първоначално не можаха да бъдат отчетени промените, настъпили след реформата на системата на VSS. По изключение и предвид споменатото особено структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, е оправдано да се прилага въпросната намалена ставка на VSS, считано от 1 януари 2012 г.
(17)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС.
(18)
Следователно Решение 2007/659/ЕО следва да бъда отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Франция се разрешава да удължи по отношение на „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, прилагането в своята континентална част на акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, и да прилага ставка на налога, наречен „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), по-ниска от пълната ставка, приложима в съответствие с националното законодателство на Франция.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се отнася изключително за рома, определен в точка 1, буква е) от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), произведен в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион от захарна тръстика, отгледана на мястото на производство, със съдържание на летливи вещества, различни от етилов и метилов алкохол, равно или по-голямо от 225 грама за хектолитър чист алкохол, и алкохолно съдържание, равно или по-високо от 40 об. %.
Член 3
1. Посочените в член 1 намалени ставки на акциза и VSS, приложими към произведения ром, описан в член 2, се ограничават до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол.
2. Всяка от намалените ставки на акциза и VSS, посочени в член 1 от настоящото решение, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка върху алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, или от пълната ставка на VSS върху алкохола.
3. Съвкупното фискално облекчение, разрешено в съответствие с параграф 2 от настоящия член, не надхвърля 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО.
Член 4
До 31 юли 2017 г. Франция предоставя на Комисията доклад, който да ѝ позволи да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и дали предоставеното от Франция фискално предимство е и се очаква да продължи да бъде пропорционално и достатъчно за поддържането на конкурентоспособна верига на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г., с изключение на член 1 и член 3, параграфи 1 и 2, които се прилагат още от 1 януари 2012 г.
Член 6
1. Решение 2007/659/ЕО се отменя.
2. Позоваванията на това отменено решение се считат за позовавания на настоящото решение.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
DECIZIA NR. 189/2014/UE A CONSILIULUI
din 20 februarie 2014
de autorizare a Franței să aplice o rată redusă a anumitor taxe indirecte pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion și de abrogare a Deciziei 2007/659/CE
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)
Prin Decizia 2007/659/CE a Consiliului (2), Franța a fost autorizată să aplice pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion (denumite în continuare „cele patru regiuni ultraperiferice în cauză”) și comercializat pe teritoriul său metropolitan o rată redusă a accizei care poate fi mai mică decât rata minimă a accizei stabilite prin Directiva 92/84/CEE a Consiliului (3), dar nu cu mai mult de 50 % mai mică decât nivelul național standard al accizei la alcool. Începând cu 1 ianuarie 2011, rata redusă a accizei este limitată la un contingent anual de 120 000 de hectolitri de alcool pur (hlap). Respectiva derogare a expirat la 31 decembrie 2013.
(2)
La data de 12 martie 2013, autoritățile franceze au solicitat Comisiei să prezinte o propunere de decizie a Consiliului de prelungire a derogării stabilite prin Decizia 2007/659/CE, în aceleași condiții, pentru o perioadă de încă șapte ani, adică până la 31 decembrie 2020. La 3 iulie și 2 august 2013, această solicitare a fost completată prin comunicarea unor informații suplimentare și modificată în ceea ce privește diferitele taxe din Franța care urmau să fie acoperite de propunerea de decizie.
(3)
De asemenea, autoritățile franceze au informat Comisia cu privire la faptul că Franța a modificat, cu începere de la 1 ianuarie 2012, legislația națională referitoare la „cotisation sur les boissons alcooliques” (cunoscută și sub denumirea de „vignette sécurité sociale” sau VSS), o contribuție la Fondul național de asigurări de sănătate aplicată băuturilor alcoolice vândute în Franța pentru combaterea riscurilor consumului excesiv de astfel de produse asupra sănătății, care este percepută pe lângă acciza națională. Mai precis, baza fiscală a fost modificată de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap și s-a introdus o limitare a valorii VSS asociată accizei aplicabile.
(4)
În cadrul solicitării formulate cu privire la prelungirea derogării prevăzute în Decizia 2007/659/CE până la data de 31 decembrie 2020, autoritățile franceze au cerut Comisiei să includă, începând cu 1 ianuarie 2012, VSS pe lista taxelor pentru care se poate aplica o rată inferioară în cazul romului „tradițional” produs în cele patru regiuni ultraperiferice în cauză.
(5)
Cu toate acestea, este mai adecvat să se adopte o nouă decizie privind o derogare referitoare la ambele taxe, și anume acciza, conform Directivei 92/84/CEE, și VSS, decât să se prelungească derogarea stabilită în Decizia 2007/659/CE.
(6)
Având în vedere dimensiunile reduse ale pieței locale, distileriile din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză nu își pot dezvolta activitățile decât dacă beneficiază de acces corespunzător la piața din Franța metropolitană, care constituie principalul loc de desfacere pentru producția locală de rom (71 %). Dificultățile întâmpinate de romul „tradițional” pentru a fi competitiv pe piața Uniunii - pe lângă situația economică și socială structurală specifică a acestor regiuni ultraperiferice, care este agravată de constrângerile speciale menționate la articolul 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) - sunt determinate de doi factori: costurile de producție mai ridicate și taxele mai mari pe sticlă, deoarece romul „tradițional” este de regulă comercializat în sticle mai mari și are o tărie alcoolică mai puternică.
(7)
Costurile de producție din cadrul lanțului valoric trestie-zahăr-rom din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză sunt mai mari decât în alte regiuni ale lumii. În special costurile salariale sunt mai mari, deoarece în cele patru regiuni ultraperiferice în cauză se aplică legislația socială franceză. Aceste regiuni ultraperiferice trebuie să respecte totodată standardele de siguranță și de mediu ale Uniunii, ceea ce implică investiții și costuri importante ce nu sunt direct legate de productivitate, chiar dacă o parte din aceste investiții sunt finanțate din fondurile structurale ale Uniunii. În plus, distileriile din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză sunt mai mici decât cele ale grupurilor internaționale. Acest fapt generează costuri mai mari pe unitate de producție. La nivel global, toate aceste costuri de producție suplimentare directe, inclusiv de transport și de asigurare, corespund, conform autorităților franceze, unui procent de aproximativ 12 % din acciza aplicată în Franța băuturilor alcoolice tari în 2012.
(8)
Romul „tradițional” vândut în Franța metropolitană este de regulă comercializat în sticle mai mari (60 % este vândut în sticle de 1 litru) și cu o tărie alcoolică superioară (variind de la 40° la 59°) mărcilor de rom concurente, care sunt în general comercializate în sticle de 0,7 litri și au o tărie de 37,5°. Nivelurile mai ridicate ale conținutului de alcool determină la rândul lor accize mai mari, o rată mai ridicată a VSS și, în plus, o rată mai mare de TVA pe litru de rom vândut. Astfel, totalul „costurilor suplimentare”, și anume costurile mai mari de producție, costurile mai ridicate de transport și taxele mai mari (acciza și TVA), corespunde unui nivel cuprins între 40 % și 50 % din acciza aplicabilă în mod normal în Franța pentru băuturile alcoolice tari în 2012. În plus, modificarea bazei de calcul a VSS de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap începând cu 1 ianuarie 2012 ar fi avut (cu TVA inclusă) un efect negativ suplimentar asupra prețului romului „tradițional”, care este comercializat cu o tărie alcoolică superioară, reprezentând aproximativ 10 % din rata standard a accizei. Pentru a contracara acest efect negativ suplimentar, strâns legat de situația economică și socială structurală specifică din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză, care este agravată de constrângerile speciale menționate la articolul 349 din TFUE, ar trebui introdusă, de asemenea, o reducere a ratei VSS pentru a fi în beneficiul romului „tradițional” din cele patru regiuni ultraperiferice în cauză.
(9)
Având în vedere faptul că avantajul fiscal respectiv acoperă atât accizele armonizate, cât și VSS, el trebuie să rămână proporțional pentru a fi autorizat, astfel încât să nu aducă atingere integrității și coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv protecției concurenței nedenaturate de pe piața internă și politicilor în materie de ajutoare de stat.
(10)
Prin urmare, ar trebui luate în considerare și costurile suplimentare care decurg dintr-o practică, ce durează de mai bine de zece ani, de comercializare a romului „tradițional” cu un conținut de alcool mai ridicat și, ca atare, cu taxe mai mari.
(11)
În 2012, Franța a aplicat o acciză de 903 EUR pe hlap pentru romul „tradițional”, nivel ce corespunde unui procent de 54,4 % din rata standard a accizei. Aceasta a mai aplicat o VSS de 361,20 EUR pe hlap, nivel ce corespunde unui procent de 67,8 % din rata standard a VSS. Cele două reduceri luate împreună corespund unui avantaj fiscal de 928,80 EUR pe hlap, ceea ce înseamnă un avantaj fiscal de 42,8 % față de ratele standard cumulate (acciza și VSS).
(12)
Decizia 2007/659/CE a autorizat Franța să reducă acciza națională aplicabilă romului „tradițional” cu până la 50 % din rata națională standard a accizei la alcool. Decizia respectivă nu includea rata redusă a VSS pentru romul „tradițional”, care a fost introdusă numai ca măsură compensatorie pentru sarcina suplimentară rezultată în urma reformei sistemului VSS începând de la 1 ianuarie 2012 pentru acest tip de rom.
(13)
Este necesar să se remedieze această situație prin aplicarea și în cazul VSS a acelorași principii care au fost aplicate în cazul unei derogări de la articolul 110 din TFUE privind armonizarea accizelor. În același timp, Franța ar trebui să plafoneze, începând de la 1 ianuarie 2014, avantajul fiscal pe care îl poate acorda la un procentaj maxim din ratele standard pe hlap pentru acciza armonizată aferentă băuturilor alcoolice tari și pentru VSS.
(14)
O nouă derogare ar trebui acordată pentru o perioadă de șapte ani, de la 1 ianuarie 2014 la 31 decembrie 2020.
(15)
Franța ar trebui să prezinte un raport intermediar care să îi permită Comisiei să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării există în continuare, dacă avantajul fiscal acordat de Franța este în continuare proporțional și dacă este posibil să se prevadă măsuri alternative care să înlocuiască un eventual sistem de derogări fiscale, care să fie totodată suficiente pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom, ținându-se în același timp cont de dimensiunea lor internațională.
(16)
Decizia 2007/659/CE nu a putut lua în considerare la acel moment noile circumstanțe intervenite după reforma sistemului VSS. În mod excepțional, ținând seama de situația economică și socială structurală specifică menționată anterior a celor patru regiuni ultraperiferice în cauză, se justifică, prin urmare, aplicarea unui regim de rate reduse ale VSS începând cu 1 ianuarie 2012.
(17)
Prezenta decizie nu aduce atingere eventualei aplicări a articolelor 107 și 108 din TFUE.
(18)
Decizia 2007/659/CE ar trebui, prin urmare, să fie abrogată,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Prin derogare de la articolul 110 din TFUE, Franța este autorizată să prelungească aplicarea, pe teritoriul său metropolitan, în cazul romului „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica sau în Réunion, a unei rate a accizei inferioare ratei integrale a accizei pentru alcool, stabilită la articolul 3 din Directiva 92/84/CEE, și să aplice o rată a taxei denumite „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) mai mică decât rata integrală aplicabilă în conformitate cu legislația națională franceză.
Articolul 2
Derogarea prevăzută la articolul 1 se limitează la rom, astfel cum este definit la punctul 1 litera (f) din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (4), produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion pe bază de trestie de zahăr recoltată la locul de fabricare, cu un conținut de substanțe volatile, altele decât alcool etilic și metilic, mai mare de sau egal cu 225 de grame pe hectolitru de alcool pur și cu o tărie alcoolică mai mare de sau egală cu 40 % vol.
Articolul 3
(1) Ratele reduse ale accizei și ale VSS menționate la articolul 1 și aplicabile romului menționat la articolul 2 sunt limitate la un contingent anual de 120 000 hectolitri de alcool pur.
(2) Ratele reduse ale accizei și ale VSS menționate la articolul 1 din prezenta decizie pot, fiecare în parte, să fie inferioare ratei minime a accizei pentru alcool stabilite prin Directiva 92/84/CEE, dar nu sunt mai mici cu mai mult de 50 % decât rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE sau decât rata integrală a VSS pentru alcool.
(3) Avantajele fiscale cumulate autorizate în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol nu depășesc 50 % din rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE.
Articolul 4
Până la 31 iulie 2017, Franța prezintă Comisiei un raport care să îi permită acesteia să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării se mențin și dacă avantajul fiscal acordat de Franța a rămas și se preconizează că va rămâne proporțional și suficient pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom din Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion.
Articolul 5
Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020, cu excepția articolului 1 și a articolului 3 alineatele (1) și (2), care se aplică începând cu 1 ianuarie 2012.
Articolul 6
(1) Decizia 2007/659/CE se abrogă.
(2) Trimiterile la decizia abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze.
Adoptată la Bruxelles, 20 februarie 2014.