ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/514 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2014 година
относно информацията, която компетентните органи трябва да представят на Европейския орган за ценни книжа и пазари по силата на член 67, параграф 3 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, и за изменение на директиви 2003/41/ЕО и 2009/65/ЕО и на регламенти (ЕО) № 1060/2009 и (ЕС) № 1095/2010 (1), и по-специално член 67, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Необходимо е да се определи съдържанието на информацията, която компетентните органи на държавите членки трябва да представят на всеки три месеца на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) по силата на член 67, параграф 3 от Директива 2011/61/ЕС, за да може той да оцени действието на паспортния режим за лицата от ЕС, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (ЛУАИФ от ЕС), които управляват или предлагат на пазара алтернативни инвестиционни фондове от ЕС (АИФ от ЕС), условията за дейността на АИФ и управляващите ги лица и евентуалния ефект от разширяването на паспортния режим.
(2)
Важно е да се гарантира, че представяната от компетентните органи информация е уместна и може да послужи за основа за изготвяне на информирана оценка. Затова всички компетентни органи следва да представят информация, която позволява последователно оценяване по отношение на целия Съюз, като се запазва възможността те да представят всякаква допълнителна информация, която смятат за полезна за оценяването на общото действие на паспортния режим на ЕС, националните разпоредби, уреждащи частните вложения, както и евентуалното въздействие от включването на фондовете и управляващите лица от трети държави в паспортния режим. За да се гарантира, че има единен набор от изисквания за отчитане, които се прилагат пряко за всички компетентни органи, е необходимо под формата на регламент да се установят разпоредби за информацията, която трябва да се представя на ЕОЦКП.
(3)
За оценяването на употребата на паспорта на ЕС е важно да се съберат количествени данни за ЛУАИФ и АИФ, които използват паспортите по членове 32 и 33 от Директива 2011/61/ЕС, данни за юрисдикциите, в които се извършват презгранични дейности, и данни за видовете презгранични дейности.
(4)
Ефективното сътрудничество между компетентните органи е съществен аспект от цялостното действие на паспортния режим на ЕС. За оценяването на ефективността от основно значение е да се събира информация за сътрудничеството между компетентните органи при изпълнението на задълженията им по силата на членове 45 и 50 от Директива 2011/61/ЕС. Това означава анализиране на случаите, когато са били задействани различни правомощия, взетите ответни мерки и ефективността на сътрудничеството от гледна точка на своевременността, уместността и подробностите.
(5)
Паспортният режим на ЕС е изграден въз основа на системата за уведомяване по членове 32 и 33 от Директива 2011/61/ЕС. Затова компетентните органи следва да представят информация за действието на тази система, по-конкретно за своевременността и качеството на предаваната информация, плавното протичане на процеса и възможните разногласия във връзка с прилагането на системата.
(6)
За да се осигури обективност на оценката, компетентните органи следва да бъдат задължени да представят информация за действието на паспортния режим и от гледна точка на инвеститорите, особено по отношение на ефекта върху защитата на инвеститорите. Компетентните органи следва също така да представят информация за подадените от инвеститорите жалби във връзка с ЛУАИФ или АИФ, установени в държави членки, различни от държавата членка на установяване на инвеститора, за запитванията от инвеститорите, свързани с разпределението на правомощията между компетентните органи от различните държави членки, и по всякакви повдигнати въпроси във връзка с условията за предлагане на дялове или акции.
(7)
При оценяването на действието на паспортния режим трябва да се отчете ролята на ЕОЦКП за разрешаването на разногласията между компетентните органи по отношение на презграничното управление или предлагане. Затова компетентните органи следва да изложат възгледите си за полезността, своевременността, качеството или всеки друг въпрос, свързан с участието на ЕОЦКП.
(8)
За да бъде оценено действието на сегашните национални режими, позволяващи на ЛУАИФ от трета държава и АИФ от трета държава да извършват дейност в отделните държави членки, е необходимо да бъдат известни всички подробности относно нормативните уредби на всички държави членки, техните особености и разликите между тях и приложимите разпоредби за ЛУАИФ от ЕС и АИФ от ЕС. Важно е също така да се събира количествена информация за броя на АИФ от трета държава, които се предлагат в държавите членки, и на ЛУАИФ от трета държава, управляващи или предлагащи АИФ в държавите членки. Тази информация трябва да съдържа и данни за принудителните мерки и надзорните действия, както и за допълнителните сведения, получени по искане от надзорните органи от трети държави.
(9)
Компетентните органи следва да предават информация за всички договорености за сътрудничество с надзорни органи от трети държави, които не са известни на ЕОЦКП от участието му в преговорите по многостранни меморандуми за разбирателство. За да се осигури възможност за оценяване на действието на договореностите за сътрудничество, е важно да се събира информация за ефективността на тези договорености за сътрудничество, например количествена и качествена информация за използването на различните правомощия, предвидени в тези договорености. Това включва искания за информация, посещения на място и споделяне на информация. Ефективността на сътрудничеството следва да бъде оценявана от гледна точка на уместността, подробностите, своевременността и пълнотата на полученото съдействие.
(10)
Компетентните органи следва да представят информация за всички особености на режима в съответната трета държава, които фактически или юридически създават ограничения или затруднения пред упражняването на надзорните правомощия от страна на компетентния орган на държава членка или пред прякото получаване на информация от лица от трети държави. Освен това следва да се събира информация за жалбите на инвеститорите, както и за мерките, взети от компетентните органи в отговор на тези жалби.
(11)
Оценяването на взаимодействието между двете системи, установени за управлението или предлагането на АИФ, следва да се извършва въз основа на сведения, които отразяват цялостното положение на вътрешния пазар, както и въз основа на кратко- и дългосрочни оценки за развитието на пазара, в т.ч. за евентуални случаи на дестабилизация на пазара или нарушаване на конкуренцията. Оценяването следва да се основава на сведения за съществуването на равнопоставеност между държавите членки и отделните трети държави, например по отношение на регулаторната тежест, условията на конкуренция или надзора. Компетентните органи следва да представят конкретна информация по общи или конкретни проблеми, отнасящи се до отделните трети държави, и да посочват източниците на тези проблеми.
(12)
Когато представят информация за възможните случаи на дестабилизация на пазара или нарушаване на конкуренцията, компетентните органи следва да отчитат всички предприятия за колективно инвестиране и управляващите ги лица. Важно е да се определи дали и доколко АИФ от ЕС и предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа, учредени по силата на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), както и управляващите ги лица, са потенциално засегнати от въвеждането на режима на паспорта за трети държави. Това е особено важно, като се има предвид, че определението за ЛУАИФ от трета държава в Директива 2011/61/ЕС обхваща всички предприятия за колективно инвестиране, установени в трети държави, в т.ч. тези, за които би се прилагала Директива 2009/65/ЕО, ако бяха установени в държава членка. Освен това, за да може да се измери цялостното въздействие върху пазара, е необходимо да се определи потенциалното въздействие върху другите посредници, извършващи дейност в сектора на управление на активи, например депозитарите или доставчиците на услуги,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
По силата на член 67, параграф 3 от Директива 2011/61/ЕС компетентните органи представят на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) следната информация:
а)
информация за действието на паспортния режим на ЕС за лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (ЛУАИФ), от ЕС, които управляват и/или предлагат алтернативни инвестиционни фондове (АИФ) от ЕС, по реда на членове 2-7;
б)
информация за процеса на предлагане на АИФ от трета държава от страна на ЛУАИФ от ЕС в държавите членки и управлението и/или предлагането на АИФ от страна на ЛУАИФ от трета държава в държавите членки съгласно приложимите национални режими, по реда на членове 8-13;
в)
информация за ефекта от действието на системите по букви а) и б) от настоящия параграф, по реда на член 14.
Член 2
По отношение на употребата на паспорта компетентните органи представят следната информация:
а)
броя на ЛУАИФ от ЕС, които са получили разрешение по реда на член 7 от Директива 2011/61/ЕС;
б)
броя на ЛУАИФ от ЕС, които предлагат дялове или акции от АИФ от ЕС по реда на член 32 от Директива 2011/61/ЕС, броя на АИФ от ЕС и подразделения на АИФ, предлагани по реда на член 32 от Директива 2011/61/ЕС, и разпределение на тези данни по държави членки на произход и по приемащи държави членки;
в)
броя на ЛУАИФ от ЕС, които управляват АИФ от ЕС по реда на член 33 от Директива 2011/61/ЕС, броя на АИФ от ЕС, управлявани по реда на член 33 от Директива 2011/61/ЕС, и разпределение на тези данни по държави членки на произход и по приемащи държави членки;
г)
броя на ЛУАИФ от ЕС, които управляват АИФ от ЕС, установени в други държави членки, по реда на член 33 от Директива 2011/61/ЕС чрез откриване на клон, и броя на ЛУАИФ от ЕС, които управляват пряко АИФ от ЕС, установени в други държави членки, по реда на член 33 от Директива 2011/61/ЕС.
Член 3
По отношение на откритите проблеми във връзка с ефективното сътрудничество между компетентните органи, те представят следната информация:
а)
броя на случаите, в които компетентен орган е уведомил компетентния орган на държавата членка по произход на ЛУАИФ за положение, описано в член 45, параграф 5 от Директива 2011/61/ЕС, като се посочва видът на положението;
б)
броя на случаите, в които компетентен орган, след като е бил уведомен съгласно член 45, параграф 5 от Директива 2011/61/ЕС от компетентния орган на приемащата държава членка, е взел мерките по член 45, параграф 5 от посочената директива, като се посочва видът на взетите мерки;
в)
броя на случаите, в които компетентен орган, след като е уведомил компетентния орган на държавата членка по произход на ЛУАИФ за дадено положение по член 45, параграф 5 от Директива 2011/61/ЕС, е взел мерките по член 45, параграф 6 от посочената директива, като се посочва видът на взетите мерки;
г)
броя на случаите, в които компетентен орган е уведомил компетентния орган на държавата членка по произход на ЛУАИФ за дадено положение по член 45, параграф 7 от Директива 2011/61/ЕС, като се посочва видът на положението;
д)
броя на случаите, в които компетентен орган, след като е бил уведомен съгласно член 45, параграф 7 от Директива 2011/61/ЕС от компетентния орган на приемащата държава членка, е взел мерки по член 45, параграф 7 от посочената директива, като се посочва видът на взетите мерки;
е)
броя на случаите, в които компетентен орган, след като е уведомил компетентния орган на държавата членка по произход на ЛУАИФ за дадено положение по член 45, параграф 7 от Директива 2011/61/ЕС, е взел мерките по член 45, параграф 8 от посочената директива, като се посочва видът на взетите мерки;
ж)
броя на подадените и получените уведомления по член 50, параграф 5 от Директива 2011/61/ЕС, като се посочват предприетите действия вследствие на уведомлението;
з)
по отношение на исканията за съдействие, издадени от компетентния орган:
-
броя и вида на исканията,
-
броя на отхвърлените искания и мотивите за отхвърлянето,
-
степента на удовлетвореност от полученото съдействие и срещнатите затруднения,
-
средното време за получаване на отговор;
и)
по отношение на исканията за съдействие, които компетентният орган е получил от компетентни органи в други държави членки:
-
броя и вида на исканията,
-
броя на отхвърлените искания и мотивите за отхвърлянето,
-
средното време за издаване на отговор;
й)
броя на проверките на място или разследванията, които компетентният орган е извършил в друга държава членка по силата на член 54, параграф 1 от Директива 2011/61/ЕС, и броя на отхвърлените искания за проверки на място или разследвания в друга държава членка.
Член 4
По отношение на откритите проблеми във връзка с ефективното действие на системата за уведомяване, предвидена в членове 32 и 33 от Директива 2011/61/ЕС, компетентните органи представят следната информация:
а)
средното време от получаването на пълното комплектувано уведомление от ЛУАИФ до момента на уведомяване на компетентния орган на приемащата държава членка от страна на получаващия компетентен орган;
б)
средното време за уведомяване на ЛУАИФ, че може да започне презграничните дейности, от страна на компетентния орган на държавата членка по произход, изчислено от датата на предаване на комплектуваното уведомление на компетентния орган на приемащата държава членка;
в)
броя на исканията за разяснения от компетентния орган на приемащата държава членка във връзка с уведомлението;
г)
броя на споровете с участието на компетентните органи на държавата членка по произход и приемащата държава членка във връзка с процеса на уведомяване.
Член 5
По отношение на проблемите, които се отнасят до защитата на инвеститорите във връзка с АИФ, предлагани или управлявани от друга държава членка, и АИФ, предлагани по реда на член 43 от Директива 2011/61/ЕС, компетентните органи представят следната информация:
а)
броя и вида на жалбите от инвеститори, които са подадени до компетентния орган във връзка с АИФ, предлагани или управлявани от установено в друга държава членка ЛУАИФ, посочените основания и начина на разрешаване на жалбите;
б)
свидетелства за липсата на яснота у инвеститорите във връзка с разпределението на надзорните задължения между компетентните органи на държавата членка по произход и приемащата държава членка;
в)
всякакви проблеми във връзка с действието на механизмите, установени от ЛУАИФ за предлагане на АИФ, и механизмите за предотвратяване на предлагането на дялове или акции от АИФ на инвеститори на дребно съгласно изискванията на буква з) от приложение IV към Директива 2011/61/ЕС.
Член 6
По отношение на посредничеството от страна на ЕОЦКП компетентните органи представят информация за степента на удовлетвореност от това посредничество по въпроси, отнасящи се до действието на паспортния режим за ЛУАИФ от ЕС, които управляват и/или предлагат АИФ от ЕС.
Член 7
По отношение на ефективността на събирането и споделянето на информация във връзка с наблюдението на системните рискове компетентните органи представят следната информация:
а)
броя на случаите, в които компетентният орган е получил информация от друг компетентен орган във връзка с наблюдението на системния риск, като се прави разграничение между:
-
периодичната информация, която се представя по силата на член 25, параграф 2, първото изречение от Директива 2011/61/ЕС,
-
двустранно представяната информация за важни източници на риск от контрагента, предавана по силата на член 25, параграф 2, второто изречение от Директива 2011/61/ЕС,
-
информацията, която се обменя двустранно по конкретни поводи по силата на член 53 от Директива 2011/61/ЕС;
б)
броя на случаите, в които компетентният орган е споделил информация с друг компетентен орган във връзка с наблюдението на системния риск, като се прави разграничение между:
-
информацията, която се представя редовно по силата на член 25 от Директива 2011/61/ЕС,
-
информацията, която се обменя двустранно по конкретни поводи по силата на член 53 от Директива 2011/61/ЕС.
Член 8
По отношение на предлагането на АИФ от трета държава от страна на ЛУАИФ от ЕС по реда на член 36, параграф 1 от Директива 2011/61/ЕС, компетентните органи представят следната информация:
а)
нормативните разпоредби, по силата на които се разрешава това предлагане, в т.ч. описание на конкретните приложими условия;
б)
броя на ЛУАИФ от ЕС, които са получили от компетентните органи разрешение да предлагат АИФ от трета държава в тяхната юрисдикция по реда на член 36 от Директива 2011/61/ЕС, и броя на предлаганите АИФ от трета държава;
в)
броя на исканията за информация, отправени от компетентния орган към ЛУАИФ от ЕС във връзка с предлагането на АИФ от трета държава;
г)
принудителни или надзорни мерки или наказания, наложени на ЛУАИФ от ЕС във връзка с предлагането на АИФ от трета държава.
Член 9
По отношение на предлагането на АИФ от страна на ЛУАИФ от трета държава по реда на член 42, параграф 1 от Директива 2011/61/ЕС, компетентните органи представят следната информация:
а)
нормативните разпоредби, по силата на които се разрешава това предлагане, в т.ч. описание на конкретните приложими условия;
б)
броя на ЛУАИФ от трета държава, които предлагат АИФ в юрисдикцията на компетентния орган по реда на член 42, параграф 1 от Директива 2011/61/ЕС, и броя на предлаганите АИФ;
в)
броя на исканията за информация, отправени от компетентния орган до ЛУАИФ от трета държава във връзка с предлагането на АИФ по реда на член 42, параграф 1 от Директива 2011/61/ЕС;
г)
принудителни или надзорни мерки или наказания, наложени от компетентния орган на ЛУАИФ от трета държава във връзка със задълженията по членове 22, 23, 24 и 26-30 от Директива 2011/61/ЕС.
Член 10
По отношение на управлението на АИФ от ЕС от страна на ЛУАИФ от трета държава съгласно приложимите национални режими компетентните органи представят следната информация:
а)
нормативните разпоредби, по силата на които се разрешава това управление, в т.ч. описание на конкретните приложими условия;
б)
броя на ЛУАИФ от трета държава, които управляват АИФ от ЕС в юрисдикцията на компетентния орган, и броя на управляваните АИФ от ЕС;
в)
броя на исканията за информация, отправени от компетентния орган до ЛУАИФ от трета държава във връзка с предлагането на АИФ от ЕС.
Член 11
По отношение на съществуването и ефективността на договорености за сътрудничество за целите на наблюдението на системния риск, сключени между компетентния орган на дадена държава членка и надзорния орган на съответната трета държава, компетентните органи представят следната информация:
а)
съществуването на двустранни договорености за сътрудничество между компетентния орган и надзорните органи в трети държави, различни от договореностите, по които е преговаряно и които са постигнати под егидата на ЕОЦКП, и съответните трети държави;
б)
по отношение на исканията за информация или съдействие, подадени от компетентния орган до органите на трета държава в съответствие с договореностите за сътрудничество:
-
броя и вида на исканията,
-
броя на отхвърлените искания и мотивите за отхвърлянето,
-
степента на удовлетвореност от полученото съдействие и срещнатите затруднения,
-
средното време за получаване на отговор;
в)
броя на посещенията на място, които компетентният орган е поискал да бъдат извършени от негово име от надзорния орган на трета държава в съответствие с договореностите за сътрудничество, както и броя на отхвърлените искания за посещения на място;
г)
броя на случаите, в които в съответствие с договореностите за сътрудничество е била получена без поискване информация от надзорния орган на трета държава, отнасяща се до:
-
съществени събития, които биха могли да се отразят неблагоприятно върху поднадзорно лице,
-
принудителни или регулаторни мерки или наказания, в т.ч. отнемане, временно отнемане или изменение на съответните лицензи или регистрации, по отношение на или във връзка с ЛУАИФ от трета държава, които продават или управляват АИФ в юрисдикцията на компетентния орган;
д)
броя на случаите, в които компетентният орган е споделял с други компетентни органи информация, получена от надзорните органи на трета държава, за целите на наблюдението на системния риск и в съответствие с договореностите за сътрудничество.
Член 12
По отношение на проблемите, които се отнасят до защитата на инвеститорите във връзка с предлагането и управлението съгласно приложимите национални режими, компетентните органи представят следната информация:
а)
броя и вида на жалбите, отправени до компетентния орган от инвеститори във връзка с АИФ, които се предлагат в тази юрисдикция съгласно приложимия национален режим;
б)
принудителни или регулаторни мерки или наказания, в т.ч. отнемане, временно отнемане или изменение на съответните разрешения или регистрации, наложени от компетентния орган по отношение на или във връзка с ЛУАИФ от трета държава, които продават или управляват АИФ в тази юрисдикция, или АИФ от трета държава, предлагани в тази юрисдикция от ЛУАИФ от ЕС.
Член 13
По отношение на особеностите на регулаторната и надзорната уредба на съответната трета държава, които могат да попречат на ефективното упражняване на надзорните функции от страна на компетентния орган, компетентните органи представят следната информация:
а)
проблемите или пречките при прилагането на регулаторната и надзорната уредба, които компетентният орган е срещнал при упражняването на надзорните си функции спрямо ЛУАИФ от трета държава или АИФ от трета държава;
б)
проблемите при получаването на информация пряко от ЛУАИФ от трета държава.
Член 14
По отношение на ефекта от действието на системите по букви а) и б) от член 1, компетентните органи представят следната информация:
а)
свидетелства, че ЛУАИФ, които са били установени в тяхната юрисдикция, са се преместили в трети държави, като се посочват агрегирани данни за броя на АИФ и за активите под тяхно управление, както и причините за преместването;
б)
подробна информация за установените или очакваните случаи на дестабилизация на пазара или нарушаване на конкуренцията между предприятия за колективно инвестиране от ЕС и от трети държави, както и между лицата от ЕС и от трети държави, управляващи предприятия за колективно инвестиране;
в)
свидетелства, че лица от ЕС, управляващи предприятия за колективно инвестиране, получили разрешение за дейност в тяхната юрисдикция, са срещнали затруднения или ограничения при установяването си или при предлагането на управляваните от тях предприятия за колективно инвестиране в трета държава, като се посочва съответната трета държава;
г)
свидетелства за съществуването на затруднения или ограничения в трети държави, които възпират лицата от ЕС, управляващи предприятия за колективно инвестиране, получили разрешение за дейност в тяхната юрисдикция, от установяване или предлагане на управляваните от тях предприятия за колективно инвестиране в трета държава, като се посочва съответната трета държава;
д)
информация за други общи или конкретни затруднения, които са срещнали лица от ЕС, управляващи предприятия за колективно инвестиране, получили разрешение за дейност в тяхната юрисдикция, при установяване или предлагане на управляваните от тях предприятия за колективно инвестиране в трета държава, като се посочва съответната трета държава.
Член 15
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) 2015/514 AL COMISIEI
din 18 decembrie 2014
privind informațiile care trebuie furnizate de către autoritățile competente Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe în temeiul articolului 67 alineatul (3) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 privind administratorii fondurilor de investiții alternative și de modificare a Directivelor 2003/41/CE și 2009/65/CE și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 1095/2010 (1), în special articolul 67 alineatul (5),
întrucât:
(1)
Este necesar să se precizeze conținutul informațiilor pe care autoritățile competente din statele membre au obligația de a le furniza trimestrial Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) în conformitate cu articolul 67 alineatul (3) din Directiva 2011/61/UE pentru a-i permite să evalueze funcționarea pașaportului pentru administratorii din UE ai unor fonduri de investiții alternative (AFIA din UE) care administrează sau distribuie în Uniune unități sau acțiuni ale unor fonduri de investiții alternative din UE (FIA din UE), condițiile de funcționare pentru FIA și administratorii acestora, precum și impactul potențial al unei extinderi a pașaportului.
(2)
Este important să se asigure faptul că informațiile furnizate de autoritățile competente sunt pertinente și susceptibile să stea la baza unei evaluări în cunoștință de cauză. Toate autoritățile competente ar trebui, prin urmare, să ofere informații care permit o evaluare coerentă pe întreg teritoriul Uniunii, menținând, în același timp, posibilitatea de a furniza și orice informații suplimentare pe care le consideră utile pentru evaluarea funcționării generale a pașaportului UE, a normelor naționale privind plasamentele private, precum și a oricărui impact potențial al extinderii pașaportului la fondurile și administratorii de fonduri din țări terțe. Pentru a se asigura o aplicare directă a unui set uniform de cerințe de raportare în cazul tuturor autorităților competente, este necesar să se stabilească normele referitoare la informațiile care trebuie furnizate ESMA sub forma unui regulament.
(3)
Pentru a evalua gradul de utilizare a pașaportului UE, este important să se colecteze date cantitative privind AFIA și FIA care utilizează pașapoartele prevăzute la articolele 32 și 33 din Directiva 2011/61/UE, date referitoare la jurisdicțiile în care au loc activități transfrontaliere, precum și la tipurile de activități transfrontaliere.
(4)
Cooperarea efectivă dintre autoritățile competente este un aspect esențial al funcționării globale a pașaportului UE. Pentru a evalua eficacitatea, este esențial să se colecteze informații referitoare la cooperarea dintre autoritățile competente în ceea ce privește exercitarea responsabilităților care le revin în conformitate cu articolele 45 și 50 din Directiva 2011/61/UE. Aceasta implică evaluarea situațiilor în care sunt activate diferite competențe, măsurile active luate, precum și eficacitatea cooperării în ceea ce privește punctualitatea, pertinența și gradul de detaliere.
(5)
Pașaportul UE se bazează pe sistemul de notificare prevăzut la articolele 32 și 33 din Directiva 2011/61/UE. Autoritățile competente ar trebui, prin urmare, să furnizeze informații privind funcționarea unui astfel de sistem, în special din punctul de vedere al punctualității, al fluidității, al calității informațiilor notificate și al oricăror eventuale divergențe care decurg din aplicarea acestuia.
(6)
Pentru a permite o evaluare obiectivă, autoritățile competente ar trebui să aibă obligația de a furniza informații referitoare la funcționarea pașaportului și din perspectiva investitorilor, în special în ceea ce privește impactul asupra protecției investitorilor. Autoritățile competente ar trebui să furnizeze, de asemenea, informații referitoare la reclamațiile depuse de investitori cu privire la AFIA sau FIA stabilite în alte state membre decât cel în care își are domiciliul investitorul, la întrebările adresate de investitori privind repartizarea competențelor între autoritățile competente din diferite state membre și la orice probleme apărute în legătură cu mecanismele de distribuire.
(7)
Evaluarea funcționării pașaportului trebuie să țină seama în mod corespunzător de rolul pe care îl joacă ESMA în soluționarea divergențelor dintre autoritățile competente în ceea ce privește administrarea sau distribuirea la nivel transfrontalier. Prin urmare, autoritățile competente ar trebui să comunice punctul lor de vedere în ceea ce privește utilitatea, punctualitatea, calitatea sau orice alte aspecte legate de implicarea ESMA.
(8)
Pentru a evalua funcționarea actualelor regimuri naționale care permit AFIA din afara UE și FIA din afara UE să își desfășoare activitatea în statele membre, este necesar să se cunoască pe deplin detaliile privind cadrele juridice adoptate de fiecare stat membru în parte, particularitățile acestora și diferențele în raport cu normele aplicabile AFIA și FIA din UE. De asemenea, este important să se culeagă informații cantitative în ceea ce privește numărul de FIA din afara UE ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite în statele membre și numărul de AFIA din afara UE care administrează sau distribuie unități sau acțiuni ale unor FIA în statele membre. Aceste informații ar trebui să conțină și date privind acțiunile de asigurare a respectării normelor și de supraveghere, precum și informații suplimentare primite de la autoritățile de supraveghere din afara UE, la cerere.
(9)
Autoritățile competente ar trebui să comunice informații cu privire la orice mecanism de cooperare cu autoritățile de supraveghere din țări terțe care nu este deja cunoscut de ESMA în urma participării sale în cadrul negocierii unor memorandumuri de înțelegere multilaterale. Pentru a putea evalua funcționarea mecanismelor de cooperare, este important să se colecteze informații privind eficacitatea unor astfel de mecanisme de cooperare, precum informații cantitative și calitative privind modul de utilizare a diferitelor competențe prevăzute în aceste mecanisme. Printre acestea se numără cereri de informații, vizite la fața locului și schimburi de informații. Eficiența cooperării ar trebui evaluată din punct de vedere al relevanței, al gradului de detaliere, al punctualității și al integralității asistenței primite.
(10)
Autoritățile competente ar trebui să ofere informații privind orice caracteristici ale regimului țării terțe care, de facto sau de jure, creează restricții sau dificultăți în ceea ce privește exercitarea funcțiilor de supraveghere de către autoritatea competentă a unui stat membru sau în ceea ce privește primirea directă a informațiilor de la entități din afara UE. În plus, ar trebui culese informații referitoare la reclamațiile din partea investitorilor, precum și la măsurile luate de autoritățile competente ca răspuns la astfel de reclamații.
(11)
Evaluarea interacțiunii dintre cele două sisteme instituite pentru administrarea sau distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA ar trebui să se bazeze pe dovezi care reflectă situația generală de pe piața internă, precum și pe evaluările pe termen scurt și pe termen lung referitoare la dezvoltarea pieței, inclusiv la eventualele perturbări ale pieței sau denaturări ale concurenței. Evaluările ar trebui efectuate pe baza unor dovezi care să indice dacă există condiții echitabile de concurență între statele membre și țări terțe individuale, de exemplu în ceea ce privește sarcina de reglementare, condițiile de concurență sau supravegherea. Autoritățile competente ar trebui să ofere informații concrete cu privire la probleme generale sau specifice privind anumite țări terțe și să indice sursa acestor probleme.
(12)
Atunci când transmit informații privind eventualele perturbări ale pieței și denaturări ale concurenței, autoritățile competente ar trebui să ia în considerare toate organismele de plasament colectiv și administratorii acestora. Este important să se stabilească dacă și în ce măsură atât FIA din UE și organismele de plasament colectiv în valori mobiliare instituite în temeiul Directivei 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2), cât și administratorii acestora sunt eventual afectați de introducerea pașaportului „țări terțe”. Acest lucru este deosebit de important având în vedere că definiția AFIA din afara UE din Directiva 2011/61/UE se aplică tuturor organismelor de plasament colectiv stabilite în țări terțe, inclusiv celor care ar fi făcut obiectul Directivei 2009/65/CE dacă ar fi fost stabilite într-un stat membru. În plus, pentru a putea evalua impactul global pe piață, este necesar să se identifice impactul potențial asupra altor intermediari care operează în sectorul de administrare a activelor, cum ar fi depozitarii sau prestatorii de servicii,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În temeiul articolului 67 alineatul (3) din Directiva 2011/61/UE, autoritățile competente furnizează următoarele informații Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA):
(a)
informații privind funcționarea pașaportului UE pentru administratorii fondurilor de investiții alternative din UE (AFIA) care administrează și/sau distribuie unități sau acțiuni ale unor fonduri de investiții alternative din UE (FIA), astfel cum se prevede la articolele 2-7;
(b)
informații privind funcționarea distribuirii în statele membre de unități sau acțiuni ale unor FIA din afara UE de către AFIA din UE și a administrării și/sau distribuirii în statele membre de unități sau acțiuni ale unor FIA de către AFIA din afara UE, în conformitate cu regimurile naționale aplicabile, astfel cum se prevede la articolele 813;
(c)
informații privind impactul funcționării sistemelor menționate la literele (a) și (b) din prezentul alineat, astfel cum se prevede la articolul 14.
Articolul 2
În ceea ce privește utilizarea pașaportului, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
numărul de AFIA din UE autorizați în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2011/61/UE;
(b)
numărul de AFIA din UE care distribuie unități sau acțiuni ale unor FIA din UE în temeiul articolului 32 din Directiva 2011/61/UE, numărul de FIA din UE și al compartimentelor FIA ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite în temeiul articolului 32 din Directiva 2011/61/UE, precum și defalcarea în funcție de statul membru de origine și statul membru gazdă;
(c)
numărul de AFIA din UE care administrează FIA din UE în temeiul articolului 33 din Directiva 2011/61/UE, numărul de FIA din UE care sunt administrate în temeiul articolului 33 din Directiva 2011/61/UE, precum și defalcarea în funcție de statul membru de origine și statul membru gazdă;
(d)
numărul de AFIA din UE care administrează FIA din UE stabilite în alte state membre în temeiul articolului 33 din Directiva 2011/61/UE prin înființarea unei sucursale și numărul de AFIA din UE care administrează direct FIA din UE stabilite în alte state membre în temeiul articolului 33 din Directiva 2011/61/UE.
Articolul 3
Cu privire la problemele întâmpinate în legătură cu cooperarea eficace dintre autoritățile competente, acestea furnizează următoarele informații:
(a)
numărul de cazuri în care o autoritate competentă a notificat autorității competente din statul membru de origine al unui AFIA o situație precum cea descrisă la articolul 45 alineatul (5) din Directiva 2011/61/UE, indicând tipul de situație;
(b)
numărul de cazuri în care o autoritate competentă, după ce a primit o notificare, astfel cum se descrie la articolul 45 alineatul (5) din Directiva 2011/61/UE, de la autoritatea competentă din statul membru gazdă, a luat măsurile prevăzute la articolul 45 alineatul (5) din directiva menționată, indicând tipul de măsuri luate în acest sens;
(c)
numărul de cazuri în care o autoritate competentă, după notificarea autorității competente din statul membru de origine al unui AFIA cu privire la o situație precum cea descrisă la articolul 45 alineatul (5) din Directiva 2011/61/UE, a luat măsurile prevăzute la articolul 45 alineatul (6) din directiva menționată, indicând tipul de măsuri luate în acest sens;
(d)
numărul de cazuri în care o autoritate competentă a notificat autorității competente din statul membru de origine al unui AFIA o situație precum cea descrisă la articolul 45 alineatul (7) din Directiva 2011/61/UE, indicând tipul de situație;
(e)
numărul de cazuri în care o autoritate competentă, după ce a primit o notificare, astfel cum se descrie la articolul 45 alineatul (7) din Directiva 2011/61/UE, de la autoritatea competentă din statul membru gazdă, a luat măsuri în conformitate cu articolul 45 alineatul (7) din directiva menționată, indicând tipul de măsuri luate în acest sens;
(f)
numărul de cazuri în care o autoritate competentă, după notificarea autorității competente din statul membru de origine al unui AFIA cu privire la o situație precum cea descrisă la articolul 45 alineatul (7) din Directiva 2011/61/UE, a luat măsurile prevăzute la articolul 45 alineatul (8) din directiva menționată, indicând tipul de măsuri luate în acest sens;
(g)
numărul de notificări trimise și de notificări primite în conformitate cu articolul 50 alineatul (5) din Directiva 2011/61/UE, indicând acțiunile întreprinse ca urmare a notificării;
(h)
în ceea ce privește cererile de asistență emise de autoritatea competentă:
-
numărul și tipul de cereri;
-
numărul cererilor respinse și motivele de respingere;
-
gradul de satisfacție față de asistența primită și dificultățile întâmpinate;
-
durata medie de așteptare pentru primirea unui răspuns;
(i)
în ceea ce privește cererile de asistență primite de autoritatea competentă de la autoritățile competente din alte state membre:
-
numărul și tipul de cereri;
-
numărul cererilor respinse și motivele de respingere;
-
durata medie de emitere a unui răspuns;
(j)
numărul de verificări la fața locului sau de investigații pe care autoritatea competentă le-a efectuat într-un alt stat membru, în conformitate cu articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2011/61/UE și numărul de cereri de verificări la fața locului sau de investigații într-un alt stat membru care au fost respinse.
Articolul 4
În ceea ce privește problemele întâmpinate în legătură cu funcționarea eficientă a sistemului de notificare prevăzut la articolele 32 și 33 din Directiva 2011/61/UE, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
intervalul mediu de timp scurs între primirea dosarului complet de notificare din partea unui AFIA și momentul în care autoritatea competentă care a primit dosarul notifică autoritatea competentă din statul membru gazdă;
(b)
durata medie a acțiunii de notificare a AFIA, de către autoritatea competentă din statul său membru de origine, cu privire la faptul că acesta poate întreprinde activități transfrontaliere, calculată de la data transmiterii dosarului de notificare către autoritatea competentă din statul membru gazdă;
(c)
numărul de cereri de clarificare din partea autorității competente din țara gazdă în legătură cu notificarea;
(d)
numărul de litigii care implică autoritățile competente ale statului membru de origine și ale statului membru gazdă în legătură cu procesul de notificare.
Articolul 5
În ceea ce privește aspectele de protecție a investitorilor în legătură cu FIA ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite sau administrate din alt stat membru, precum și cu FIA ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite în conformitate cu articolul 43 din Directiva 2011/61/UE, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
numărul și tipul de reclamații din partea investitorilor adresate autorității competente în legătură cu FIA ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite sau administrate de un AFIA stabilit în alt stat membru, motivele invocate și modul în care au fost soluționate aceste reclamații;
(b)
dovada lipsei de claritate în rândul investitorilor în ceea ce privește distribuția sarcinilor de supraveghere între autoritățile competente din țara de origine și țara gazdă;
(c)
orice aspecte legate de funcționarea mecanismelor instituite de AFIA pentru distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA și a mecanismelor instituite pentru a împiedica distribuirea de unități sau acțiuni ale FIA către investitorii de retail, în conformitate cu anexa IV litera (h) din Directiva 2011/61/UE.
Articolul 6
În ceea ce privește medierea asigurată de ESMA, autoritățile competente furnizează informații privind gradul de satisfacție față de medierea asigurată de ESMA în legătură cu funcționarea pașaportului pentru AFIA din UE care administrează și/sau distribuie unități sau acțiuni ale unor FIA din UE.
Articolul 7
În ceea ce privește eficacitatea colectării și a schimburilor de informații legate de monitorizarea riscurilor sistemice, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
numărul de situații în care autoritatea competentă a primit informații de la o altă autoritate competentă în legătură cu monitorizarea riscurilor sistemice, stabilind o distincție între:
-
informațiile recurente puse la dispoziție în conformitate cu articolul 25 alineatul (2) prima teză din Directiva 2011/61/UE;
-
informațiile bilaterale privind sursele importante de risc de contraparte transmise în conformitate cu articolul 25 alineatul (2) a doua teză din Directiva 2011/61/UE;
-
informațiile ad-hoc comunicate pe cale bilaterală în conformitate cu articolul 53 din Directiva 2011/61/UE;
(b)
numărul de situații în care autoritatea competentă a făcut schimb de informații cu o altă autoritate competentă în legătură cu monitorizarea riscurilor sistemice, stabilind o distincție între:
-
informațiile raportate cu regularitate în conformitate cu articolul 25 din Directiva 2011/61/UE;
-
informațiile ad-hoc comunicate pe cale bilaterală în conformitate cu articolul 53 din Directiva 2011/61/UE.
Articolul 8
În ceea ce privește distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA din afara UE de către AFIA din UE în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) din Directiva 2011/61/UE, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
dispozițiile legale în temeiul cărora este autorizată această distribuire, inclusiv o descriere a condițiilor specifice aplicabile;
(b)
numărul de AFIA din UE autorizați de autoritatea competentă să distribuie unități sau acțiuni ale unor FIA din afara UE în jurisdicția sa, în conformitate cu articolul 36 din Directiva 2011/61/UE și numărul de FIA din afara UE ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite;
(c)
numărul de cereri de informații transmise de autoritatea competentă AFIA din UE în ceea ce privește distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA din afara UE;
(d)
acțiunile de asigurare a respectării normelor sau de supraveghere ori sancțiunile impuse AFIA din UE în ceea ce privește distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA din afara UE.
Articolul 9
În ceea ce privește distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA de către AFIA din afara UE în conformitate cu articolul 42 alineatul (1) din Directiva 2011/61/UE, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
dispozițiile legale în temeiul cărora este autorizată această distribuire, inclusiv o descriere a condițiilor specifice aplicabile;
(b)
numărul de AFIA din afara UE care distribuie unități sau acțiuni ale unor FIA în jurisdicția autorității competente, în conformitate cu articolul 42 alineatul (1) din Directiva 2011/61/UE și numărul de FIA ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite;
(c)
numărul de cereri de informații transmise de autoritatea competentă AFIA din afara UE în ceea ce privește distribuirea de unități sau acțiuni ale unor FIA în temeiul articolului 42 alineatul (1) din Directiva 2011/61/UE;
(d)
acțiunile de asigurare a respectării normelor sau de supraveghere ori sancțiunile impuse AFIA din afara UE de către autoritatea competentă în ceea ce privește obligațiile prevăzute la articolele 22, 23, 24 și 26-30 din Directiva 2011/61/UE.
Articolul 10
În ceea ce privește administrarea unor FIA din UE de către AFIA din afara UE în conformitate cu regimurile naționale aplicabile, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
dispozițiile legale în temeiul cărora este autorizată această administrare, inclusiv o descriere a condițiilor specifice aplicabile;
(b)
numărul de AFIA din afara UE care administrează FIA din UE în jurisdicția autorității competente și numărul de FIA din UE care sunt administrate;
(c)
numărul de cereri de informații transmise de autoritatea competentă AFIA din afara UE în ceea ce privește administrarea unor FIA din UE.
Articolul 11
În ceea ce privește existența și eficacitatea mecanismelor de cooperare pentru supravegherea riscurilor sistemice între autoritatea competentă a unui stat membru și autoritatea de supraveghere din țara terță, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
existența unor mecanisme bilaterale de cooperare între autoritatea competentă și autoritățile de supraveghere din țări terțe, altele decât cele negociate și convenite sub auspiciile ESMA și ale țărilor terțe în cauză;
(b)
în ceea ce privește cererile de informații sau de asistență transmise de autoritatea competentă către autoritățile unei țări terțe în conformitate cu mecanismele de cooperare:
-
numărul și tipul de cereri;
-
numărul cererilor respinse și motivele de respingere;
-
gradul de satisfacție față de asistența primită, inclusiv dificultățile întâmpinate;
-
durata medie de așteptare pentru primirea unui răspuns;
(c)
numărul vizitelor la fața locului pe care autoritatea competentă a solicitat să fie efectuate, în numele său, de către autoritatea de supraveghere dintr-o țară terță, în conformitate cu mecanismele de cooperare, precum și numărul de cereri pentru efectuarea de vizite la fața locului care au fost refuzate;
(d)
numărul de situații în care, în conformitate cu mecanismele de cooperare, s-au primit informații nesolicitate de la autoritatea de supraveghere dintr-o țară terță cu privire la:
-
orice eveniment semnificativ cunoscut care ar putea avea un impact negativ asupra unei entități supravegheate;
-
acțiunile de asigurare a respectării normelor sau de supraveghere ori sancțiunile, inclusiv revocarea, suspendarea sau modificarea autorizațiilor relevante ori a înregistrării, care vizează sau se referă la AFIA din afara UE care distribuie sau administrează FIA în jurisdicția autorității competente;
(e)
numărul de situații în care autoritatea competentă a făcut schimb cu alte autorități competente de informații primite de la autoritățile de supraveghere din țări terțe în scopul de a monitoriza riscurile sistemice, în conformitate cu mecanismele de cooperare.
Articolul 12
În ceea ce privește aspectele de protecție a investitorilor în materie de distribuire și administrare, în conformitate cu regimurile naționale aplicabile, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
numărul și tipul de reclamații adresate autorității competente de investitori în legătură cu FIA ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite în jurisdicția respectivă în conformitate cu regimul național aplicabil;
(b)
acțiunile de asigurare a respectării normelor sau de supraveghere ori sancțiunile impuse de autoritatea competentă, inclusiv revocarea, suspendarea sau modificarea autorizațiilor relevante ori a înregistrării, care vizează sau se referă la AFIA din afara UE care distribuie ori administrează FIA în jurisdicția respectivă sau la FIA din afara UE ale căror unități sau acțiuni sunt distribuite în jurisdicția respectivă de către AFIA din UE.
Articolul 13
În ceea ce privește caracteristicile cadrului de reglementare și de supraveghere dintr-o țară terță, care ar putea împiedica exercitarea efectivă de către autoritatea competentă a funcțiilor sale de supraveghere, autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
problemele sau obstacolele referitoare la aplicarea cadrului de reglementare și de supraveghere pe care autoritatea competentă le-a întâmpinat în exercitarea funcțiilor de supraveghere asupra AFIA din afara UE sau FIA din afara UE;
(b)
dificultățile întâmpinate în ceea ce privește obținerea de informații direct de la AFIA din afara UE.
Articolul 14
În ceea ce privește impactul funcționării sistemelor prevăzute la articolul 1 literele (a) și (b), autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
dovezi care să ateste că AFIA care au fost stabilite în jurisdicția lor s-au mutat în țări terțe, precizând cifrele agregate pentru numărul de FIA și activele aflate în administrare pentru fiecare țară terță, precum și motivele acestei mutări;
(b)
informații detaliate privind orice perturbare a pieței sau denaturare a concurenței, care a fost identificată sau preconizată, între organismele de plasament colectiv din UE și din afara UE, precum și între administratorii din UE și din afara UE ai organismelor de plasament colectiv;
(c)
dovezi care să arate că administratorii din UE ai organismelor de plasament colectiv autorizate în jurisdicția lor au întâmpinat dificultăți sau limitări în a se stabili sau a distribui într-o țară terță unități sau acțiuni ale organismelor de plasament colectiv pe care le administrează, precizând țara terță respectivă;
(d)
dovezi care să demonstreze dificultățile sau limitările existente în țările terțe, care au ca efect să îi descurajeze pe administratorii din UE ai organismelor de plasament colectiv autorizate în jurisdicția lor să decidă să se stabilească sau să distribuie într-o țară terță unități sau acțiuni ale organismelor de plasament colectiv pe care le administrează, precizând țara terță respectivă;
(e)
informații care să indice orice alte dificultăți generale sau specifice cu care se confruntă administratorii din UE ai organismelor de plasament colectiv în ceea ce privește stabilirea sau distribuirea în țări terțe de unități sau acțiuni ale organismelor de plasament colectiv pe care le administrează, precizând țara terță respectivă.
Articolul 15
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 18 decembrie 2014.