РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 251/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за определяне, описание, представяне, етикетиране и правна закрила на географските указания на ароматизирани лозаро-винарски продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 122/94 на Комисията (4) бе постигнат успех при регулирането на ароматизираните вина, ароматизираните напитки на винена основа и ароматизираните коктейли от лозаро-винарски продукти („ароматизирани лозаро-винарски продукти“). Същевременно, предвид технологичните нововъведения, развитието на пазара и променящите се очаквания на потребителите е необходимо да се актуализират правилата, приложими за определянето, описанието, представянето, етикетирането и правната закрила на географските указания на някои ароматизирани лозаро-винарски продукти при отчитане на традиционните производствени методи.
(2)
Вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон са необходими допълнителни изменения с цел привеждане на правомощията, предоставени на Комисията съгласно Регламент (ЕИО) № 1601/91, в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Предвид обхвата на тези изменения е целесъобразно Регламент (ЕИО) № 1601/91 да бъде отменен и да бъде заменен с настоящия регламент. С Регламент (ЕО) № 122/94 бяха въведени правила за ароматизиране и добавяне на алкохол, приложими към някои ароматизирани лозаро-винарски продукти, като за да се гарантира яснота, тези правила следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(3)
Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5) се прилага по отношение на представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
(4)
Ароматизираните лозаро-винарски продукти са важни за потребителите, производителите и селскостопанския сектор в Съюза. Приложимите към ароматизираните лозаро-винарски продукти мерки следва да допринасят за постигане на висока степен на защита на потребителите, предотвратяване на измамни практики и постигане на прозрачност на пазара и лоялна конкуренция. По този начин мерките ще запазят репутацията, която ароматизираните лозаро-винарски продукти от Съюза са придобили на вътрешния и на световния пазар, като запазват традиционните практики, използвани в производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти, и отчитат нарастващата необходимост от защита на потребителя и от информация. Технологичните нововъведения също следва да бъдат взети предвид по отношение на продуктите, при които тези нововъведения служат за повишаване на качеството, без да се засяга традиционният характер на съответните ароматизирани лозаро-винарски продукти.
(5)
Производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти представлява важна възможност за реализация на продукцията на селскостопанския сектор на Съюза, което следва да се подчертае чрез регулаторната рамка.
(6)
В интерес на потребителите настоящият регламент следва да се прилага за всички ароматизирани лозаро-винарски продукти, които се пускат на пазара в Съюза, независимо дали са произведени в държави членки или в трети държави. За да се запази и подобри репутацията на ароматизираните лозаро-винарски продукти от Съюза на световния пазар, е необходимо правилата в настоящия регламент да се прилагат и за произведени в Съюза ароматизирани лозаро-винарски продукти за износ.
(7)
За да се гарантира яснота и прозрачност в правото на Съюза, уреждащо ароматизираните лозаро-винарски продукти, е необходимо ясно да се определят обхванатите от него продукти, критериите за производството, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, и в частност - търговското наименование. Следва да бъдат установени и специални правила относно доброволното обозначение на източника на продукта, в допълнение към правилата, установени с Регламент (ЕС) № 1169/2011. Чрез установяването на такива правила се регулират всички етапи от производствената верига и потребителите са защитени и надлежно информирани.
(8)
Определенията на ароматизираните лозаро-винарски продукти следва да продължат да са съобразени с традиционните практики по отношение на качеството, но и да бъдат актуализирани и подобрени с оглед на технологичното развитие.
(9)
Ароматизираните лозаро-винарски продукти следва да бъдат произвеждани в съответствие с някои правила и ограничения, които да гарантират оправдаването на очакванията на потребителите по отношение на качеството и производствените методи. За спазване на международните стандарти в тази област следва да бъдат установени производствените методи и Комисията следва по правило да взема предвид стандартите, които са препоръчани и публикувани от Международната организация по лозата и виното (МОЛВ).
(10)
Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (6) и Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) следва да се прилагат за ароматизираните лозаро-винарски продукти.
(11)
Освен това, етиловият алкохол, използван в производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти, следва да е изключително от земеделски произход, така че да се отговори на очакванията на потребителите и да се спазят традиционните практики за качество. Това също така гарантира възможност за реализация на основни селскостопански продукти.
(12)
Предвид значението и сложността на сектора на ароматизираните лозаро-винарски продукти, е уместно да се установят специални правила по отношение на описанието и представянето на ароматизираните лозаро-винарски продукти в допълнение към разпоредбите, предвидени с Регламент (ЕС) № 1169/2011 по отношение на етикетирането. Тези специални правила следва също така да предотвратяват злоупотребите при използването на търговските наименования на ароматизираните лозаро-винарски продукти в случай на продукти, които не отговарят на изискванията по настоящия регламент.
(13)
С оглед улесняването на разбирането от страна на потребителите следва да бъде възможно да се допълнят търговските наименования, предвидени в настоящия регламент, с обичайното наименование на продукта по смисъла на Регламент (ЕС) № 1169/2011.
(14)
Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (8) се прилага, inter alia, по отношение на преработените селскостопански продукти, предназначени за храна, които включват ароматизираните лозаро-винарски продукти. Съответно, ароматизираните лозаро-винарски продукти, които отговарят на условията, установени с посочения регламент и приетите съгласно него актове, могат да бъдат пускани на пазара като биологични ароматизирани лозаро-винарски продукти.
(15)
При прилагането на политика за качество и с цел осигуряване на високо качество на ароматизираните лозаро-винарски продукти с географско указание държавите членки следва да разполагат с възможност да приемат по-строги правила от установените с настоящия регламент по отношение на производството, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти с географско указание, които са произведени на тяхна територия, доколкото тези правила са съвместими с правото на Съюза.
(16)
Тъй като Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10) и разпоредбите относно географските указания в Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) не се прилагат за ароматизираните лозаро-винарски продукти, следва да бъдат установени специални правила за правна закрила на географските указания за ароматизирани лозаро-винарски продукти. Географските указания следва да се използват за обозначаване на ароматизираните лозаро-винарски продукти като произхождащи от територията на държава или от район или местност на тази територия, когато определено качество, репутация или друга характеристика на ароматизиран лозаро-винарски продукт се дължат основно на неговия географски произход, като такива географски указания следва да бъдат регистрирани от Комисията.
(17)
В настоящия регламент следва да бъде предвидена процедура за регистрация, съответствие, изменение и евентуална отмяна на географски указания на трети държави и на Съюза.
(18)
Органите на държавите членки следва да отговарят за осигуряване на спазването на настоящия регламент, като същевременно следва да се приемат мерки, които да позволят на Комисията да наблюдава и проверява това спазване.
(19)
С цел да допълни или измени определени несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС във връзка с установяването на производствени процеси за получаване на ароматизирани лозаро-винарски продукти; критерии относно очертаването на границите на географските райони и правила, ограничения и дерогации във връзка с производството в такива райони; условията, при които спецификация на продукт може да включва допълнителни изисквания; определяне на случаите, в които отделен производител може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание, и ограниченията, приложими към видовете заявители, които могат да подават заявления за предоставяне на такава закрила; установяване на условията, които трябва да се спазват по отношение на заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание; контрола от страна на Комисията; процедурата за предявяване на възражения и процедурите за изменение и отмяна на географски указания; установяване на условията, приложими по отношение на трансгранични заявления; определяне на датата на подаване на заявление или на искане, датата, от която се предоставя правна закрила, или датата, от която се изменя предоставената правна закрила; установяване на условията, свързани с измененията в спецификациите на продукти, включително условията, при които изменението се счита за несъществено, и условията, свързани със заявления и одобрение на изменения, които не налагат промени в единния документ; ограниченията относно защитените наименования; естеството и вида информация, която се съобщава в рамките на обмена на информация между държавите членки и Комисията, методите на съобщаване, правилата, свързани с достъпа до информация или осигурените информационни системи и реда и условията за публикуване на информацията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент по отношение на методите на анализ за определяне на състава на ароматизираните лозаро-винарски продукти; решенията за предоставяне на правна закрила на географските указания или отхвърляне на заявления за предоставяне на такава закрила; решенията за отмяна на предоставена правна закрила на географските указания и на съществуващи географски означения; решения за одобряване на прилагането на изменения при несъществени изменения в спецификациите на продукти; информацията, която се предоставя в спецификацията на продукта по отношение на определянето на географското указание; способите за публично оповестяване на решенията за предоставяне или отмяна на правната закрила на географски указания; мерките, свързани с подаването на трансгранични заявления; правилата относно проверките, които се извършват от държавите членки; процедурата, включително допустимостта, за разглеждане на заявленията за предоставяне на правна закрила или за одобрение на изменението на географско указание и процедурата, включително допустимостта, приискания с цел възражение, отмяна или преобразуване, както и предоставянето на информация, свързана със съществуващите защитени географски означения; административните и физически проверки, които държавите членки извършват; както и правилата за предоставяне на информацията, необходима за прилагане на разпоредбите относно обмена на информация между държавите членки и Комисията, реда и условията за управление на информацията, която се съобщава, както и съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на съобщаването ѝ и реда и условията за предаване или осигуряване достъп на държавите членки, на компетентните органи или на обществеността до информация и документи, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(21)
Комисията следва, чрез актове за изпълнение и, предвид тяхното особено естество, без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ, да реши дали да отхвърли заявление за правна закрила на географско указание като недопустимо и да създаде и поддържа регистър на географски указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящи регламент, което включва вписването на съществуващи географски означения в посочения регистър или заличаването им от него.
(22)
Преходът от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към правилата,установени в настоящия регламент, може да доведе до трудности, които не са уредени с настоящия регламент. За тази цел на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема необходимите преходни разпоредби.
(23)
Следва да се осигури достатъчно време и подходящи мерки, за да се улесни гладкият преход от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към правилата, установени в настоящия регламент. При всички положения, следва да се разреши предлагането на пазара на налични запаси след започване на прилагането на настоящия регламент до изчерпването им.
(24)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно установяването на правила за определяне, описание, представяне и етикетиране на ароматизираните лозаро-винарски продукти, както и на правила за правна закрила на ароматизираните лозаро-винарски продукти, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, a поради обхватът и последиците му могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент установява правилата за определянето, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, както и за правната закрила на географските указания на ароматизираните лозаро-винарски продукти.
2. Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилага по отношение на представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
3. Настоящият регламент се прилага за всички ароматизирани лозаро-винарски продукти, пуснати на пазара в Съюза, независимо дали са произведени в държавите членки или в трети държави, както и за продуктите, произведени в Съюза за износ.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„търговско наименование“ означава наименованието на лозаро-винарски продукт по настоящия регламент;
2)
„описание“ означава списъкът със специфичните характеристики на ароматизиран лозаро-винарски продукт;
3)
„географско указание“ означава указание, което обозначава ароматизиран лозаро-винарски продукт като произхождащ от район, конкретно място или държава, когато дадено качество, репутация или друга характеристика на съответния продукт се дължат основно на неговия географски произход.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ, ОПИСАНИЕ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ЕТИКЕТИРАНЕ НА АРОМАТИЗИРАНИ ЛОЗАРО-ВИНАРСКИ ПОРДУКТИ
Член 3
Определяне и класификация на ароматизираните лозаро-винарски продукти
1. Ароматизирани лозаро-винарски продукти са продукти, получени от продукти на лозаро-винарския сектор по Регламент (ЕС) № 1308/2013, които са били ароматизирани. Те се класифицират в следните категории:
а)
ароматизирани вина,
б)
ароматизирани напитки на основата на вино,
в)
ароматизирани коктейли от лозаро-винарски продукти.
2. Ароматизирано вино е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в част IV, точка 5 от приложение II и в точки 1 и 3-9 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 75 % от общия обем;
в)
към която може да е бил добавен алкохол,
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
към която може да са били добавени гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или и двете;
е)
която може да е била подсладена;
ж)
с действително алкохолно съдържание по обем не по-малко от 14,5 обемни процента и по-малко от 22 обемни процента и общо алкохолно съдържание по обем не по-малко от 17,5 обемни процента.
3. Ароматизирана напитка на основата на вино е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в точки 1, 2 и 4-9 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на вината, произведени с добавяне на алкохол и на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 50 % от общия обем;
в)
към която не е добавен алкохол, освен ако в приложение II не е предвидено друго;
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
към която може да са били добавени гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или и двете;
е)
която може да е била подсладена.
ж)
която е с действително алкохолно съдържание по обем не по-малко от 4,5 обемни процента и по-малко от 14,5 обемни процента.
4. Ароматизиран коктейл от лозаро-винарски продукти е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в точки 1, 2 и 4-11 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на вината, произведени с добавяне на алкохол и на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 50 % от общия обем;
в)
към която не е добавен алкохол;
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
която може да е била подсладена;
е)
която е с действително алкохолно съдържание по обем повече от 1,2 обемни процента и по-малко от 10 обемни процента.
Член 4
Производствени процеси и методи за анализ на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Ароматизираните лозаро-винарски продукти се произвеждат в съответствие с изискванията, ограниченията и описанията, установени в приложения I и II.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно определянето на разрешени производствени процеси с цел получаване на ароматизирани лозаро-винарски продукти, като се вземат предвид очакванията на потребителите.
При установяването на разрешените производствени процеси по първа алинея Комисията взема предвид производствените процеси, които са препоръчани и публикувани от МОЛВ.
3. При необходимост Комисията приема чрез актове за изпълнение методи за анализ за определяне състава на ароматизираните лозаро-винарски продукти. Посочените методи трябва да се основават на всички съответни методи, които са препоръчани и публикувани от МОЛВ, освен ако те биха били неефективни или неподходящи с оглед на преследваната цел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
До приемането на такива методи от страна на Комисията се прилагат методите, разрешени от съответната държава членка.
4. Енологичните практики и ограничения, установени в съответствие с член 74, член 75, параграф 4 и член 80 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат за лозаро-винарски продукти, използвани за производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти.
Член 5
Търговски наименования
1. Търговските наименования, посочени в приложение II, се използват за всеки ароматизиран лозаро-винарски продукт, пуснат на пазара в Съюза, при условие че отговаря на изискванията за съответното търговско наименование, определени в същото приложение. Търговските наименования могат да се допълнят с обичайното наименование по смисъла на член 2, параграф 2, буква о) от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
2. Когато ароматизиран лозаро-винарски продуктотговаря на изискванията на повече от едно търговско наименование, се разрешава използването само на едно от съответните търговски наименования, освен ако в приложение II не е предвидено друго.
3. За алкохолна напитка, която не отговаря на изискванията по настоящия регламент, не може да се използва описание, представяне или етикетиране чрез съчетаване на думи или изрази като „като“, „тип“, „стил“, „произведено“, „аромат“ или други думи, сходни с някое от търговските наименования.
4. Търговските наименования могат да бъдат допълвани или заменяни от географско указание, което се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент.
5. Без да се засяга член 26, търговските наименования не могат да бъдат допълвани със защитени наименования за произход или защитени географски указания, чието използване се допуска за лозаро-винарските продукти.
Член 6
Допълнителни пояснения към търговските наименования
1. Търговските наименования, посочени в член 5, могат да бъдат допълнени и от следните пояснения относно съдържанието на захар на ароматизирания лозаро-винарски продукт:
а) „екстра сухо“: за продукти, чието съдържание на захар е по-малко от 30 грама на литър и, за категорията на ароматизираните вина и чрез дерогация от член 3, параграф 2, буква ж), с минимално общо алкохолно съдържание по обем от 15 обемни процента;
б) „сухо“: за продукти, чието съдържание на захар е по-малко от 50 грама на литър и, за категорията на ароматизираните вина и чрез дерогация от член 3, параграф 2, буква ж), с минимално общо алкохолно съдържание по обем от 16 обемни процента;
в) „полусухо“: за продукти, чието съдържание на захар е между 50 и по-малко от 90 грама на литър;
г) „полусладко“: за продукти, чието съдържание на захар е между 90 и по-малко от 130 грама на литър;
д) „сладко“: за продукти, чието съдържание на захар е 130 грама на литър или повече.
Съдържанието на захар, посочено в първа алинея, букви а) - д), е изразено в инвертна захар.
Поясненията „полусладко“ и „сладко“ могат да бъдат придружени с означение на съдържанието на захар, изразено в грамове инвертна захар на литър.
2. Когато търговското наименование се допълва от пояснението „пенливо“ или включва това пояснение, използваното количество пенливо вино не трябва да бъде по-малко от 95 %.
3. Търговските наименования могат да бъдат допълвани и с посочване на използвания основен ароматизант.
Член 7
Обозначение на източника
Когато е обозначен източникът на ароматизираните лозаро-винарски продукти, той трябва да съответства на мястото, където е произведен ароматизираният лозаро-винарски продукт. Източникът на продукта се обозначава с думите „произведено в (…)“, или с равнозначни изрази, последвани от наименованието на съответната държава членка или трета държава.
Член 8
Езиков режим при представянето и етикетирането на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Търговските наименования, изписани в курсив в приложение II, не се превеждат на етикета, нито при представянето на ароматизирани лозаро-винарски продукти.
Когато предвидените в настоящия регламент допълнителни пояснения са изразени с думи, те се изписват най-малко на един от официалните езици на Съюза.
2. Наименованието на географското указание, което е защитено съгласно настоящия регламент, трябва да е изписано на етикета на езика или езиците, на който/които то е регистрирано, дори в случаите, когато географското указание заменя търговското наименование в съответствие с член 5, параграф 4.
Когато наименованието на географско указание, защитено съгласно настоящия регламент, се изписва на различна от латиницата азбука, то може също така да бъде изписано на един или повече от официалните езици на Съюза.
Член 9
По-строги правила, въведени от държавите членки
При прилагане на политика за качеството спрямо ароматизирани лозаро-винарски продукти с географски указания, които се ползват с правна закрила съгласно настоящия регламент и са произведени на територията на съответната държава членка, или при установяване на нови географски указания държавите членки могат да предвидят правила за производство и описание, които са по-строги от посочените в член 4 и в приложения I и II, доколкото тези правила са съвместими с правото на Съюза.
ГЛАВА III
ГЕОГРАФСКИ УКАЗАНИЯ
Член 10
Съдържание на заявленията за предоставяне на правна закрила
1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на наименования като географски указания трябва да включват техническо досие, съдържащо:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
име и адрес на заявителя;
в)
спецификация на продукта съгласно параграф 2; както и
г)
единен документ, съдържащ обобщение на спецификацията на продукта съгласно параграф 2.
2. За да отговаря на изискванията за географско указание, което се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент, продуктът трябва да отговаря на съответната спецификация на продукта, която включва най-малко:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
описание на продукта, по-специално неговите основни аналитични характеристики, както и посочване на неговите органолептични характеристики;
в)
когато е приложимо, особените производствени процеси и спецификации, както и съответните ограничения върху производството на продукта;
г)
очертаване на границите на съответния географски район;
д)
данни за връзката по член 2, точка 3;
е)
приложимите изисквания, установени в правото на Съюза или в националното право, или - когато това е предвидено от държавите членки - от организация, която управлява защитеното географско указание, като се отчита обстоятелството, че тези изисквания трябва да бъдат обективни, недискриминационни и съвместими с правото на Съюза;
ж)
посочване на основната суровина, от която е получен ароматизираният лозаро-винарски продукт;
з)
наименованието и адреса на органите или структурите, които проверяват спазването на разпоредбите на спецификацията на продукта, заедно с описание на техните конкретни задачи.
Член 11
Заявление за предоставяне на правна закрила, свързано с географски район в трета държава
1. Когато заявлението за предоставяне на правна закрила се отнася до географски район в трета държава, освен данните по член 10 то трябва да съдържа доказателство, че въпросното наименование е защитено в неговата държава на произход.
2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се изпраща на Комисията пряко от заявителя или чрез органите на съответната трета държава.
3. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава на един от официалните езици на Съюза или се придружава от заверен превод на един от тези езици.
Член 12
Заявители
1. Всяка заинтересована група производители или, по изключение, отделен производител, може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание. В заявлението за предоставяне на правна закрила могат да се включат и други заинтересовани лица.
2. Производителите могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила само за произвеждани от тях ароматизирани лозаро-винарски продукти.
3. По отношение на наименование, обозначаващо трансгранична географска област, може да се подаде общо заявление за предоставяне на правна закрила.
Член 13
Предварителна национална процедура
1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание за ароматизирани лозаро-винарски продукти с произход в Съюза подлежат на предварителна национална процедура в съответствие с параграфи 2 - 7 от настоящия член.
2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава в държавата членка, от чиято територия произхожда географското указание.
3. Държавата членка разглежда заявлението за предоставяне на правна закрила, за да установи дали то отговаря на посочените в настоящата глава условия.
Държавата членка осигурява чрез национална процедура съответно публикуване на заявлението за предоставяне на правна закрила и предвижда срок най-малко два месеца от датата на публикуване, в който всяко физическо или юридическо лице със законен интерес и пребиваващо или установено на нейна територия може да възрази срещу предложената правна закрила, като представи на държавата членка надлежно обосновано изложение.
4. В случай че държавата членка прецени, че географското указание не отговаря на съответните изисквания или е несъвместимо с правото на Съюза като цяло, тя отхвърля заявлението.
5. Ако държавата членка прецени, че са спазени съответните изисквания, тя:
а)
публикува единния документ и спецификацията на продукта най-малко в интернет, както и
б)
препраща до Комисията заявление за предоставяне на правна закрила, което съдържа следната информация:
i)
име и адрес на заявителя;
ii)
спецификацията на продукта по член 10, параграф 2;
iii)
единния документ по член 10, параграф 1, буква г);
iv)
декларация от държавата членка, че според нея заявлението, подадено от заявителя, отговаря на необходимите условия; както и
v)
данни за публикацията по буква а).
Информацията, посочена в първа алинея, буква б), се изпраща на един от официалните езици на Съюза или се придружава от заверен превод на един от тези езици.
6. В срок до 28 март 2015 г. държавите членки приемат необходимите законови, подзаконови или административни разпоредби, за да се съобразят с разпоредбите на настоящия член.
7. В случай че държава членка няма национално законодателство в областта на правната закрила на географските указания, тя може, единствено като преходна мярка, да предостави правна закрила на наименованието на национално равнище в съответствие с правилата в настоящата глава. Тази правна закрила се предоставя от датата на подаване на заявлението в Комисията и отпада на датата на вземане на решение за регистрация или отказ на регистрация съгласно настоящата глава.
Член 14
Контрол от страна на Комисията
1. Комисията публично оповестява датата, на която е подадено заявлението за предоставяне на правна закрила.
2. Комисията проверява дали заявленията за предоставяне на правна закрила по член 13, параграф 5 отговарят на условията по настоящата глава.
3. В случай че Комисията прецени, че са изпълнени установените в настоящата глава условия, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага процедурата по член 34, параграф 2, тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ по член 10, параграф 1, буква г), както и данните за публикацията на спецификацията на продукта по член 13, параграф 5, буква а).
4. Когато Комисията прецени, че не са изпълнени установените в настоящата глава условия, чрез актове за изпълнение тя взема решение за отхвърляне на заявлението. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 15
Процедура за предявяване на възражения
В срок до два месеца от датата на публикуването, предвидено в член 14, параграф 3, всяка държава членка или трета държава, както и всяко физическо или юридическо лице със законен интерес, установено или пребиваващо в държава членка, различна от тази, която е поискала правната закрила, или в трета държава, може да възрази срещу предложената закрила, като подаде до Комисията надлежно обосновано изложение относно условията за предоставяне на правна закрила, установени в настоящата глава.
В случай на физически или юридически лица, пребиваващи или установени в трета държава, това изложение се подава пряко или чрез органите на съответната трета държава в двумесечния срок по първа алинея.
Член 16
Решение по предоставянето на правна закрила
Въз основа на информацията, с която разполага при приключване на процедурата по предявяване на възражения по член 15, Комисията чрез актове за изпълнение взема решение за предоставяне на правна закрила на географското указание, което отговаря на установените в настоящата глава условия и е съвместимо с правото на Съюза, или за отхвърляне на заявлението, ако тези условия не са изпълнени. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 17
Омоними
1. Наименование, за което е подадено заявление за предоставяне на правна закрила и което изцяло или частично е омоним с наименование, което вече е регистрирано съгласно настоящия регламент, се регистрира, като се спазва местната и традиционно установена употреба и се отчита рискът от объркване.
2. Омонимно наименование, което подвежда потребителя, че продуктите идват от друга територия, не се регистрира, дори ако наименованието е точно по отношение на действителната територия, район или място на произход на съответните продукти.
3. Използването на регистрирано омонимно наименование зависи от наличието на достатъчно практическо различие между омонима, регистриран впоследствие, и вече регистрираното наименование, като се взема предвид необходимостта заинтересованите производители да бъдат справедливо третирани и да не бъдат подвеждани потребителите.
Член 18
Основания за отказ на правна закрила
1. Наименованията, които са станали родови, не могат да се ползват с правна закрила като географски указания.
За целите на настоящата глава „наименование, които е станало родово“ означава наименованието на ароматизиран лозаро-винарски продукт, което, въпреки че е свързано с местността или района, където този продукт първоначално е бил произведен или пуснат на пазара, се е превърнало в традиционно наименование на ароматизиран лозаро-винарски продукт в Съюза.
За да се установи дали едно наименование е станало родово, се вземат предвид всички фактори от значение, и по-специално:
а)
съществуващото положение в Съюза, и по-специално в сферата на потреблението;
б)
приложимото право на Съюза или национално право.
2. Едно наименование не може да се ползва с правна закрила като географско указание, когато предвид репутацията и известността на търговската марка тази правна закрила може да подведе потребителите по отношение на истинската идентичност на ароматизирания лозаро-винарски продукт.
Член 19
Връзка с търговските марки
1. Когато географско указание се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент, регистрацията на търговска марка, чието използване попада в обхвата на член 20, параграф 2 и която е свързана с ароматизиран лозаро-винарски продукт, се отказва, ако заявлението за регистрация на търговската марка е подадено след датата на представяне в Комисията на заявлението за предоставяне на правна закрила на географското указание и ако впоследствие географското указание е получило правна закрила.
Регистрацията на търговски марки, извършена в нарушение на първа алинея, се обезсилва.
2. Без да се засяга член 17, параграф 2, търговска марка, чиято употреба попада в обхвата на член 20, параграф 2, за която има подадено заявление, която е регистрирана или е наложена в резултат на употреба, ако такава възможност е предвидена в съответното законодателство, на територията на Съюза преди датата, на която заявлението за предоставяне на правна закрила на географското указание е представено в Комисията, може да продължи да се използва и подновява, независимо от правната закрила на географско указание, при условие че не са налице основания за недействителност или отмяна на търговската марка, предвидени в Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) или в Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета (14).
В такива случаи употребата на географското указание се разрешава паралелно с тази на съответните търговски марки.
Член 20
Правна закрила
1. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, могат да се използват от всеки оператор, предлагащ на пазара ароматизиран лозаро-винарски продукт, който е бил произведен в съответствие със съответната продуктова спецификация.
2. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, и ароматизираните лозаро-винарски продукти, използващи тези защитени наименования в съответствие със спецификацията на продукта, са защитени срещу:
а)
всяка пряка или непряка търговска употреба на защитеното наименование:
i)
от сходни продукти, за които не е спазена спецификацията на продукта на защитеното наименование; или
ii)
доколкото такава употреба е свързана с използване на репутацията на съответното географско указание;
б)
всякаква злоупотреба, имитация или позоваване, дори ако е посочен истинският произход на продукта или услугата или ако защитеното наименование е преведено, транскрибирано, транслитерирано или придружено от израз като „стил“, „тип“, „метод“, „както се произвежда във“, „имитация“, „аромат“, „като“ или други подобни изрази;
в)
всяко друго невярно или подвеждащо указание за източника на продукта, произхода, естеството или основни свойства на продукта, върху вътрешната или външната опаковка, рекламни материали или документи, свързани със съответния лозаро-винарски продукт, както и опаковането на продукта в съд, който може да създаде невярна представа за неговия произход;
г)
всяка друга практика, която би могла да подведе потребителите относно истинския произход на продукта.
3. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, не стават родови в Съюза по смисъла на член 18, параграф 1.
4. Държавите членки вземат подходящи административни и съдебни мерки, за да предотвратят или да преустановят неправомерната употреба на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, както е посочено в параграф 2.
Член 21
Регистър
Комисията, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура, създава и поддържа електронен регистър на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, на ароматизираните лозаро-винарски продукти, до който се предоставя публичен достъп.
Географски указания, отнасящи се до продукти от трети държави, които са защитени в Съюза съгласно международно споразумение, по което Съюзът е договаряща страна, могат да бъдат вписани в регистъра по първа алинея като географски указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент.
Член 22
Определяне на компетентен орган
1. Държавите членки определят компетентния орган или органи, отговарящи за контрола върху спазването на установените в настоящата глава задължения, в съответствие с критериите по член 4 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (15).
2. Държавите членки гарантират, че всеки оператор, спазващ разпоредбите на настоящата глава, може да бъде обхванат от система на проверки.
3. Държавите членки уведомяват Комисията за компетентния(те) орган(и) по параграф 1. Комисията осигурява публикуването на техните наименования и адреси, както и периодичната актуализация на тази информация.
Член 23
Проверка за спазването на спецификациите
1. По отношение на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, свързани с географски район в Съюза, се осигурява ежегодна проверка за спазването на спецификацията на продукта по време на производството на ароматизирания лозаро-винарски продукт, както и по време на опаковането му или след това, като тази проверка се извършва от:
а)
компетентния орган или органи по член 22; или
б)
един или повече контролни органи, отговарящи за проверката по смисъла на член 2, втора алинея, точка 5 от Регламент (ЕО) № 882/2004, действащи като органи по сертифициране на продуктите в съответствие с изискванията, предвидени в член 5 от посочения регламент.
Разходите за тези проверки са за сметка на проверяваните оператори.
2. По отношение на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, свързани с географски район в трета държава, се осигурява ежегодна проверка за спазването на спецификацията на продукта по време на производството на ароматизирания лозаро-винарски продукт, както и по време на опаковането му или след това, като тази проверка се извършва от:
а)
един или повече публични органи, определени от третата държава; или
б)
един или повече органи по сертифицирането.
3. Органите, посочени в параграф 1, буква б) и в параграф 2, буква б), трябва да спазват и да са акредитирани в съответствие със стандарт EN ISO/IEC 17065:2012 („Оценяване на съответствието. Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги“).
4. Когато органът или органите по параграф 1, буква а) и параграф 2, буква а), проверяват спазването на спецификацията на продукта, те трябва да осигуряват подходящи гаранции за обективност и безпристрастност и да разполагат със съответния квалифициран персонал и ресурси, необходими за изпълнението на своите задачи.
Член 24
Изменение на спецификациите на продуктите
1. Заявител, който отговаря на условията по член 12, може да подаде заявление за одобрение на изменение в спецификацията на продукта на географско указание, ползващо се с правна закрила съгласно настоящия регламент, по-специално с цел отчитане развитието на научно-техническите знания или промяна на границите на географския район по член 10, параграф 2, буква г). В заявлението се описват исканите изменения и се излагат основанията за тях.
2. В случай че предложеното изменение предполага една или повече промени в единния документ по член 10, параграф 1, буква г), членове 13 - 16 се прилагат mutatis mutandis по отношение на заявлението за изменение. Ако обаче предложеното изменение е несъществено, Комисията чрез актове за изпълнение решава дали да одобри заявлението, без да следва процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 и член 15, като в случай на одобрение Комисията публикува елементите, посочени в член 14, параграф 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 25
Отмяна
Комисията може да реши чрез актове за изпълнение, по своя инициатива или въз основа на надлежно обосновано искане от държава членка, от трета държава или от физическо или юридическо лице, имащо законен интерес, да отмени правната закрила за географско указание, ако повече не може да бъде гарантирано спазването на съответната спецификация на продукта. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Членове 13 - 16 се прилагат mutatis mutandis.
Член 26
Съществуващи географски означения
1. Географските означения на ароматизираните лозаро-винарски продукти, изброени в приложение II към Регламент (ЕИО) № 1601/91, и всяко друго географско означение, подадено до държава членка и одобрено от съответната държава членка преди 27 март 2014 г., се ползват автоматично с правна закрила като географски указания съгласно настоящия регламент. Комисията ги вписва в регистъра, предвиден в член 21 от настоящия регламент, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 от настоящия регламент процедура.
2. По отношение на съществуващите географски означения по параграф 1, държавите членки предават на Комисията:
а)
техническите досиета по член 10, параграф 1;
б)
националните решения за одобряването им.
3. Съществуващите географски означения по параграф 1, за които информацията по параграф 2 не е представена до 28 март 2017 г., губят правната закрила съгласно настоящия регламент. Комисията извършва съответните формални действия по заличаването на такива наименования от регистъра, предвиден в член 21, чрез актове за изпълнение и без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура.
4. Член 25 не се прилага по отношение на съществуващите географски означения по параграф 1 от настоящия член.
До 28 март 2018 г. Комисията може, по своя собствена инициатива, чрез актове за изпълнение да вземе решение за отмяна на правната закрила на съществуващи географски означения по параграф 1 от настоящия член, ако те не съответстват на изискванията по член 2, точка 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 27
Такси
Държавите членки могат да начисляват такса за покриване на разноските си, включително за разглеждането на заявленията за предоставяне на правна закрила, изложения на възражения, заявленията за изменение и исканията за отмяна в съответствие с настоящата глава.
Член 28
Делегирани правомощия
1. С цел да се вземат предвид специфичните характеристики на производството в очертания географския район на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно:
а)
критерии за очертаване на границите на географския район; и
б)
правила, ограничения и дерогации, свързани с производството в очертания географски район.
2. С цел да се гарантира качеството и проследяването на продуктите на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 с цел да установи условията, при които спецификациите на продуктите могат да съдържат допълнителни изисквания освен посочените в член 10, параграф 2, буква е).
3. С цел да се гарантират правата или законните интереси на производителите или операторите на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 с цел:
а)
да определи случаите, в които отделен производител може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание;
б)
да определи ограниченията, приложими към видовете заявители, които могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила на географско указание;
в)
да установи условията, които трябва да се следват по отношение на заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание, контрола от страна на Комисията, процедурата по предявяване на възражения и процедурите за изменение и отмяна на географски указания;
г)
да установи условията, приложими по отношение на трансгранични заявления;
д)
да определи датата на подаване на заявление или на искане;
е)
да определи датата, от която се предоставя правната закрила;
ж)
да установи условията, при които дадено изменение се счита за несъществено по смисъла на член 24, параграф 2;
з)
да определи датата, на която изменението започва да се прилага;
и)
да установи условията, свързани със заявленията за изменения в спецификацията на продукта на географско указание, ползващо се с правна закрила съгласно настоящия регламент, и одобрението на тези изменения, в случаите когато измененията не налагат промени в единния документ по член 10, параграф 1, буква г).
4. С цел да се осигури подходяща правна закрила на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно ограниченията по отношение на защитеното наименование.
Член 29
Изпълнителни правомощия
1. Комисията може да приема чрез актове за изпълнение всички необходими мерки, свързани с настоящата глава, по отношение на:
а)
информацията, която се посочва в спецификацията на продукта по отношение на връзката, посочена в член 2, точка 3), между географския район и крайния продукт;
б)
способите за публично оповестяване на решенията за правна закрила или отхвърляне, посочени в член 16;
в)
подаването на трансгранични заявления;
г)
проверките, които се извършват от държавите членки, включително изпитванията.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. Комисията може да приема чрез актове за изпълнение всички необходими мерки, свързани с настоящата глава, по отношение на процедурата, включително допустимостта, за разглеждане на заявленията за предоставяне на правна закрила или за одобрение на изменението на географско указание, както и на процедурата, включително допустимостта, при искания с цел възражение, отмяна или преобразуване, както и на предоставянето на информация, свързана със съществуващите защитени географски означения, по-специално по отношение на:
а)
образци на документи и формат на предаване;
б)
срокове;
в)
подробна информация относно фактите, доказателствата и придружаващите документи, които се представят в подкрепа на заявлението или искането.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 30
Недопустими заявления или искания
Когато заявление или искане, подадено в съответствие с настоящата глава, бъде счетено за недопустимо, Комисията взема решение за отхвърлянето му като недопустимо чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Проверки на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Държавите членки отговарят за проверките на ароматизираните лозаро-винарски продукти. Те вземат необходимите мерки за осигуряване на спазването на разпоредбите на настоящия регламент, и по-специално определят компетентния орган или органи, отговорни за проверките по отношение на задълженията, установени с настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004.
2. Комисията, при необходимост, чрез актове за изпълнение приема правила относно административните и физически проверки, които държавите членки провеждат във връзка със спазването на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 32
Обмен на информация
1. Държавите членки и Комисията си съобщават взаимно всяка информация, необходима за прилагането на настоящия регламент и за спазването на международните ангажименти относно ароматизираните лозаро-винарски продукти. Когато е целесъобразно, тази информация може да се предава или предоставя на компетентните органи на трети държави и да се публикува.
2. С оглед на бързото, ефикасно, точно и икономически ефективно съобщаване на информация по параграф 1, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 за определяне на:
а)
естеството и типа на информацията, която се съобщава;
б)
методите на съобщаване на информация;
в)
правилата, свързани с правата за достъп до информация или до предоставените информационни системи;
г)
условията и средствата за публикуване на информацията.
3. Комисията приема чрез актове за изпълнение:
а)
правила за предоставяне на информацията, която е необходима за прилагането на настоящия член;
б)
реда и условията за управление на информацията, която следва да се съобщи, както и правила за съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на съобщаването ѝ;
в)
реда и условията за предаване или осигуряване достъп на държавите членки, на компетентните органи на трети държави или на обществеността до информация и документи.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема на делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема на делегирани актове, посочено в член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 27 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощията. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, влиза в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по ароматизираните лозаро-винарски продукти. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете за изпълнение, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея и член 29, параграф 1, буква б), когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 1601/91 се отменя, считано от 28 март 2015 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III към настоящия регламент.
Член 36
Преходни разпоредби
1. С цел да се улесни преходът от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към установените с настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието, когато е целесъобразно, да приема делегирани актове в съответствие с член 33 по отношение на приемането на мерки за изменение или за дерогация от настоящия регламент, които остават в сила до 28 март 2018 г.
2. Ароматизирани лозаро-винарски продукти, които не отговарят на изискванията на настоящия регламент, но са произведени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1601/91 преди 27 март 2014 г. могат да бъдат пускани на пазара до изчерпване на наличните запаси.
3. Ароматизирани лозаро-винарски продукти, които са в съответствие с членове 1 - 6 и член 9 от настоящия регламент и са произведени преди 27 март 2014 г., могат да бъдат пускани на пазара до изчерпване на наличните запаси, при условие че продуктите са в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1601/91 по отношение на всички аспекти, които не се уреждат от членове 1 - 6 и член 9 от настоящия регламент.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 28 март 2015 г. Въпреки това член 36, параграфи 1 и 3 се прилагат от 27 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 251/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 26 februarie 2014
privind definirea, descrierea, prezentarea, etichetarea și protejarea indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2) și articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului (3) și Regulamentul (CE) nr. 122/94 al Comisiei (4) și-au dovedit eficacitatea în reglementarea sectorului vinurilor aromatizate, băuturilor aromatizate pe bază de vin și cocteilurilor aromatizate obținute din produse vitivinicole (denumite în continuare „produse vitivinicole aromatizate”). Totuși, având în vedere inovațiile tehnologice, evoluțiile pieței și așteptările în continuă evoluție ale consumatorilor, este necesară actualizarea normelor aplicabile definirii, descrierii, prezentării, etichetării și protejării indicațiilor geografice ale anumitor produse vitivinicole aromatizate, ținând seama în același timp de metodele de producție tradiționale.
(2)
Sunt necesare noi modificări ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, pentru a alinia competențele conferite Comisiei în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 la articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”). Ținând seama de amploarea modificărilor respective, este necesar ca Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 să fie abrogat și înlocuit cu prezentul regulament. Regulamentul (CE) nr. 122/94 a instituit norme privind aromatizarea și adăugarea de alcool aplicabile anumitor produse vitivinicole aromatizate și pentru a asigura claritatea, normele respective ar trebui încorporate în prezentul regulament.
(3)
Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5) se aplică prezentării și etichetării produselor vitivinicole aromatizate, cu excepția cazului în care în prezentul regulament se dispune altfel.
(4)
În Uniune, produsele vitivinicole aromatizate sunt importante pentru consumatori, pentru producători și pentru sectorul agricol. Măsurile aplicabile sectorului produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să contribuie la atingerea unui nivel înalt de protecție a consumatorilor, la prevenirea practicilor care pot induce în eroare și la obținerea transparenței pieței și a concurenței loiale. În acest mod, măsurile vor salvgarda reputația pe care au dobândit-o produsele vitivinicole aromatizate ale Uniunii pe piața internă și pe piața mondială, ținând în continuare seama de practicile tradiționale utilizate la fabricarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și de necesitatea din ce în ce mai stringentă de a proteja și a informa consumatorii. Inovarea tehnologică ar trebui luată și ea în considerare în ceea ce privește produsele pentru care această inovare duce la îmbunătățirea calității, fără a afecta caracterul tradițional al produselor vitivinicole aromatizate în cauză.
(5)
Producția de produse vitivinicole aromatizate constituie un debușeu important pentru sectorul agricol al Uniunii, fapt care ar trebui pus în evidență de cadrul de reglementare.
(6)
În interesul consumatorilor, prezentul regulament ar trebui să se aplice tuturor produselor vitivinicole aromatizate introduse pe piață în Uniune, indiferent dacă sunt produse în statele membre sau în țări terțe. Pentru a menține și a îmbunătăți reputația produselor vitivinicole aromatizate ale Uniunii pe piața mondială, normele prevăzute prin prezentul regulament ar trebui să se aplice și produselor vitivinicole aromatizate produse în Uniune pentru export.
(7)
Pentru a garanta claritatea și transparența dreptului Uniunii care reglementează produsele vitivinicole aromatizate, este necesară definirea cu claritate a produselor care intră sub incidența reglementărilor respective, a criteriilor de producție, de descriere, de prezentare și de etichetare ale produselor vitivinicole aromatizate și în special a denumirilor de vânzare. De asemenea, ar trebui să se instituie norme specifice privind indicarea facultativă a provenienței care să suplimenteze normele stabilite prin Regulamentul (UE) nr. 1169/2011. Prin stabilirea unor astfel de norme, se reglementează toate etapele procesului de producție și se asigură informarea și protecția corespunzătoare a consumatorilor.
(8)
Definițiile produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să respecte în continuare practicile tradiționale în materie de calitate, dar ar trebui actualizate și îmbunătățite în lumina progresului tehnologic.
(9)
Produsele vitivinicole aromatizate ar trebui produse în conformitate cu anumite norme și restricții care garantează satisfacerea așteptărilor consumatorilor în ceea ce privește calitatea și metodele de producție. Pentru a respecta standardele internaționale din acest domeniu, ar trebui stabilite metodele de producție și, ca regulă generală, Comisia ar trebui să țină seama de standardele recomandate și publicate de Organizația Internațională a Viei și Vinului (OIV).
(10)
Produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să li se aplice Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (6) și Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(11)
În plus, alcoolul etilic utilizat la fabricarea produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să fie exclusiv de origine agricolă, răspunzând astfel așteptărilor consumatorilor și respectând practicile tradiționale în materie de calitate. Se va asigura astfel și o piață de desfacere pentru produsele agricole de bază.
(12)
Având în vedere importanța și complexitatea sectorului produselor vitivinicole aromatizate, este necesar să se instituie norme specifice privind descrierea și prezentarea produselor vitivinicole aromatizate care să completeze dispozițiile privind etichetarea din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011. Normele specifice respective ar trebui să prevină și utilizarea abuzivă a denumirilor de vânzare ale produselor vitivinicole aromatizate în cazul produselor care nu respectă cerințele stabilite în prezentul regulament.
(13)
În vederea facilitării înțelegerii de către consumatori, ar trebui să fie posibilă completarea denumirilor de vânzare stabilite prin prezentul regulament cu denumirea curentă a produsului în sensul Regulamentului (UE) nr. 1169/2011.
(14)
Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (8) se aplică, printre altele, produselor agricole procesate destinate consumului alimentar, printre care se numără produsele vitivinicole aromatizate. În consecință, produsele vitivinicole aromatizate care respectă cerințele stabilite prin regulamentul respectiv și actele adoptate în temeiul acestuia pot fi introduse pe piață ca produse vitivinicole aromatizate ecologice.
(15)
La punerea în aplicare a unei politici privind calitatea și pentru a permite existența unui nivel ridicat de calitate al produselor vitivinicole aromatizate cu indicație geografică, statele membre ar trebui să poată adopta reglementări privind producerea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate cu indicație geografică care sunt produse pe propriul teritoriu mai restrictive decât cele stabilite prin prezentul regulament, în măsura în care aceste norme sunt compatibile cu dreptul Uniunii.
(16)
Dat fiind că Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (9), Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (10), și dispozițiile privind indicațiile geografice prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (11) nu se aplică produselor vitivinicole aromatizate, ar trebui institute norme specifice privind protejarea indicațiilor geografice pentru produsele vitivinicole aromatizate. Indicațiile geografice ar trebui să fie utilizate pentru a marca faptul că produselor vitivinicole aromatizate își au originea pe teritoriul unei țări sau într-o regiune sau localitate de pe teritoriul respectiv, în cazul în care o anumită calitate, reputație sau altă caracteristică a produsului vitivinicol aromatizat poate fi atribuită în principal originii geografice a acestuia, și astfel de indicații geografice ar trebui înregistrate de către Comisie.
(17)
Ar trebui ca prezentul regulament să instituie o procedură pentru înregistrarea, conformitatea, modificarea și eventuala anulare a indicațiilor geografice ale unor țări terțe și ale Uniunii.
(18)
Autoritățile statelor membre ar trebui să fie responsabile de asigurarea respectării prezentului regulament, iar Comisia ar trebui să dispună de mecanisme care să îi permită să monitorizeze și să verifice respectarea acestuia.
(19)
În vederea completării sau modificării elementelor neesențiale ale prezentului regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei cu privire la stabilirea proceselor de producție utilizate pentru obținerea produselor vitivinicole aromatizate; criteriile pentru delimitarea zonelor geografice și normele, restricțiile și derogările referitoare la producția din ariile respective; condițiile conform cărora se pot include cerințe suplimentare în caietele de sarcini; determinarea cazurilor în care un producător izolat poate solicita protecția unei denumiri geografice și restricțiile în ceea ce privește tipul solicitantului care poate depune o astfel de cerere; stabilirea condițiilor de respectat în ceea ce privește cererile de protejare a unei indicații geografice, controlul efectuat de Comisie, procedura de exprimare a obiecțiunilor, precum și procedurile pentru modificarea și anularea indicațiilor geografice; stabilirea condițiilor aplicabile cererilor transfrontaliere; stabilirea datei depunerii unei cereri sau a unei solicitări, a datei începând de la care se aplică protecția și a datei la care se aplică o modificare a unei protecții; stabilirea condițiilor referitoare la modificări ale caietelor de sarcini, inclusiv condițiile în care o modificare este considerată minoră și condițiile referitoare la cererile de modificare și la aprobarea acestora care nu implică modificarea documentului unic; restricțiile privind denumirea protejată; natura și tipul informațiilor care urmează să fie notificate în schimbul de informații între statele membre și Comisie, metodele de notificare, normele referitoare la drepturile de acces la informații sau la sistemele informaționale disponibile și modalitățile de publicare a informațiilor. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(20)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentrupunerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește metodele de analiză pentru stabilirea compoziției produselor vitivinicole aromatizate; deciziile cu privire la acordarea protecției indicațiilor geografice și la respingerea cererilor de acordare a acestei protecții; deciziile cu privire la anularea protecției indicațiilor geografice și la denumirile geografice existente; deciziile de aprobare a cererilor de modificare în cazul modificărilor minore ale caietului de sarcini; informațiile care urmează să fie furnizate în caietul de sarcini al produsului cu privire la definiția indicațiilor geografice; modalitățile de a pune la dispoziția publicului a deciziilor cu privire la protecția sau respingerea indicațiilor geografice; depunerea cererilor transfrontaliere; controalele și verificările efectuate de statele membre; procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul examinării cererilor de protecție sau al aprobării unei modificări a unei indicații geografice, precum și procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul cererilor de anulare, de conversie sau de exprimare a unei obiecțiuni, și la transmiterea informațiilor legate de denumirile geografice existente; controalele administrative și fizice efectuate de statele membre; și normele referitoare la furnizarea informațiilor necesare pentru aplicarea dispoziției referitoare la schimbului de informații între statele membre și Comisie, modalitățile de gestionare a informațiilor care urmează să fie notificate, conținutul, forma, calendarul, frecvența și termenele notificărilor și modalități de transmitere sau de punere a informațiilor și documentelor la dispoziția statelor membre, a autorităților competente din țări terțe sau a publicului. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(21)
Prin intermediul unor acte de punere în aplicare și, având în vedere natura specifică a acestor acte, fără a aplica Regulamentul (UE) nr. 182/2011, Comisia ar trebui să publice documentul unic în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, să decidă dacă să respingă o cerere de protejare a unei indicații geografice pe criterii de inadmisibilitate, să stabilească și să întrețină un registru al indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament, inclusiv includerea sau eliminarea din registru a denumirilor geografice existente.
(22)
Trecerea de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele prevăzute de prezentul regulament poate crea dificultăți care nu sunt abordate de prezentul regulament. În acest scop, competența de a adopta măsurile tranzitorii necesare ar trebui delegată Comisiei.
(23)
Ar trebui să se acorde timp suficient și măsuri adecvate pentru a facilita o trecere fără probleme de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele prevăzute de prezentul regulament. În orice caz, ar trebui permisă comercializarea stocurilor existente după punerea în aplicare a prezentului regulament, până la epuizarea acestora.
(24)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume stabilirea normelor cu privire la definirea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și la protejarea indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele sale, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor menționate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește norme privind definirea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și privind protecția indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate.
(2) Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 se aplică prezentării și etichetării produselor vitivinicole aromatizate, cu excepția cazului în care în prezentul regulament se dispune altfel.
(3) Prezentul regulament se aplică tuturor produselor vitivinicole aromatizate introduse pe piață în Uniune, indiferent dacă sunt produse în statele membre sau în țări terțe, precum și celor produse în Uniune pentru export.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„denumire de vânzare” înseamnă denumirea oricărui produs vitivinicol aromatizat prevăzut în prezentul regulament;
2.
„descriere” înseamnă lista caracteristicilor specifice ale unui produs vitivinicol aromatizat;
3.
„indicație geografică” înseamnă o indicație care identifică faptul că un produs vitivinicol aromatizat este originar dintr-o regiune, dintr-un loc anume sau dintr-o țară, în cazul în care o anumită calitate, reputație sau alte caracteristici ale produsului respectiv pot fi atribuite în principal originii geografice a acestuia.
CAPITOLUL II
DEFINIREA, DESCRIEREA,PREZENTAREA ȘI ETICHETAREAPRODUSELOR VITIVINICOLE AROMATIZATE
Articolul 3
Definirea și clasificarea produselor vitivinicole aromatizate
(1) Produsele vitivinicole aromatizate sunt produse obținute din produse ale sectorului vitivinicol astfel cum sunt menționate în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, care au fost aromatizate. Acestea se împart în următoarele categorii:
(a)
vinuri aromatizate,
(b)
băuturi aromatizate pe bază de vin,
(c)
cocteiluri aromatizate din produse vitivinicole.
(2) Vinul aromatizat este o băutură:
(a)
obținută din unul sau mai multe dintre produsele viticole definite la partea IV punctul 5 din anexa II și la partea II punctele 1 și 3-9 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, cu excepția vinului „Retsina”;
(b)
în care produsele viticole menționate la litera (a) reprezintă cel puțin 75 % din volumul total;
(c)
în care este posibil să se fi adăugat alcool;
(d)
în care este posibil să se fi adăugat coloranți;
(e)
în care este posibil să se fi adăugat must de struguri, must de struguri parțial fermentat sau ambele;
(f)
care este posibil să fi fost îndulcită;
(g)
care are un titru alcoolic volumic dobândit de cel puțin 14,5 % vol. și mai mic de 22 % vol. și o tărie alcoolică totală în volume de cel puțin 17,5 % vol.
(3) Băutura aromatizată pe bază de vin este o băutură:
(a)
obținută din unul sau mai multe dintre produsele viticole definite la partea II punctele 1, 2 și 4-9 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, cu excepția vinurilor produse cu adaos de alcool și a vinului „Retsina”;
(b)
în care produsele viticole menționate la litera (a) reprezintă cel puțin 50 % din volumul total;
(c)
la care nu s-a adăugat alcool, cu excepția situației în care există dispoziții contrare la anexa II;
(d)
în care este posibil să se fi adăugat coloranți;
(e)
în care este posibil să se fi adăugat must de struguri, must de struguri parțial fermentat sau ambele;
(f)
care este posibil să fi fost îndulcită;
(g)
care are titru alcoolic volumic dobândit de cel puțin 4,5 % vol. și mai mic de 14,5 % vol.
(4) Cocteil aromatizat din produse vitivinicole este o băutură:
(a)
obținută din unul sau mai multe dintre produsele viticole definite la partea II punctele 1, 2 și 4-11 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, cu excepția vinurilor produse cu adaos de alcool și a vinului „Retsina”;
(b)
în care produsele viticole menționate la litera (a) reprezintă cel puțin 50 % din volumul total;
(c)
în care nu s-a adăugat alcool;
(d)
în care este posibil să se fi adăugat coloranți;
(e)
care este posibil să fi fost îndulcită;
(f)
care are titru alcoolic volumic dobândit mai mare de 1,2 % vol. și mai mic de 10 % vol.
Articolul 4
Procesele de producție și metodele de analiză pentru produsele vitivinicole aromatizate
(1) Produsele vitivinicole aromatizate sunt produse în conformitate cu cerințele, restricțiile și descrierile stabilite în anexele I și II.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 în ceea ce privește stabilirea proceselor de producție autorizate pentru obținerea de produse vitivinicole aromatizate, ținând seama de așteptările consumatorilor.
La stabilirea proceselor de producție autorizate menționate la primul paragraf, Comisia ține seama de procesele de producție recomandate și publicate de OIV.
(3) Dacă este cazul, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, metode de analiză pentru stabilirea compoziției produselor vitivinicole aromatizate. Metodele respective se bazează pe orice metode relevante recomandate și publicate de OIV, cu excepția cazului în care acestea ar fi ineficace sau neadecvate pentru obiectivul urmărit. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Până la adoptarea metodelor respective de către Comisie, metodele care se utilizează sunt cele permise de statul membru în cauză.
(4) Practicile oenologice și restricțiile stabilite în conformitate cu articolul 74, articolul 75 alineatul (4) și articolul 80 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 se aplică produselor vinicole folosite la producția produselor vitivinicole aromatizate.
Articolul 5
Denumirile de vânzare
(1) Denumirile de vânzare stabilite la anexa II sunt utilizate pentru orice produs vitivinicol aromatizat introdus pe piață în Uniune, cu condiția ca acesta să respecte cerințele stabilite în anexa respectivă pentru denumirea de vânzare corespunzătoare. Denumirile de vânzare pot fi completate cu o denumire curentă astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2) litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011.
(2) În cazul în care produsele vitivinicole aromatizate respectă cerințele stabilite pentru mai multe denumiri de vânzare, se autorizează folosirea unei singure denumiri de vânzare dintre acestea, cu excepția cazului în care în anexa II se dispune altfel.
(3) O băutură alcoolică ce nu respectă cerințele stabilite prin prezentul regulament nu poate fi denumită, prezentată sau etichetată prin asocierea cu oricare dintre denumirile de vânzare a unor cuvinte sau formulări cum sunt „asemănător”, „tip”, „stil”, „realizat”, „gust” sau a altor termeni similari.
(4) Denumirile de vânzare pot fi completate sau înlocuite de o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament.
(5) Fără a se aduce atingere articolului 26, denumirile de vânzare nu pot fi completate cu denumiri de origine protejate sau cu indicații geografice protejate permise pentru produsele vitivinicole.
Articolul 6
Mențiuni suplimentare la denumirile de vânzare
(1) Denumirile de vânzare menționate la articolul 5 pot fi completate și de următoarele mențiuni privind conținutul de zahăr al produselor vitivinicole aromatizate:
(a) „extrasec”: în cazul produselor cu un conținut de zahăr mai mic de 30 de grame la litru și, pentru categoria vinuri aromatizate și prin derogare de la articolul 3 alineatul (2) litera (g), o tărie alcoolică totală în volume de minimum 15 % vol.;
(b) „sec”: în cazul produselor cu un conținut de zahăr mai mic de 50 de grame la litru și, pentru categoria vinuri aromatizate și prin derogare de la articolul 3 alineatul (2) litera (g), o tărie alcoolică totală în volume de minimum 16 % vol.;
(c) „demisec”: în cazul produselor al căror conținut de zahăr este între 50 și mai puțin de 90 de grame la litru;
(d) „demidulce”: în cazul produselor al căror conținut de zahăr este între 90 și mai puțin de 130 de grame la litru;
(e) „dulce”: în cazul produselor al căror conținut de zahăr este de 130 de grame la litru sau mai mult.
Conținutul de zahăr indicat la primul paragraf literele (a)-(e) este exprimat în zahăr invertit.
Mențiunile „demidulce” și „dulce” pot fi însoțite de o indicație a conținutului în zahăr, exprimat în grame de zahăr invertit la litru.
(2) În cazul în care denumirea de vânzare include sau se completează cu mențiunea „spumant”, cantitatea de vin spumant utilizat este de cel puțin 95 %.
(3) Denumirile de vânzare pot fi completate și cu o referire la aroma principală utilizată.
Articolul 7
Indicarea provenienței
În cazul în care este indicată proveniența produselor vitivinicole aromatizate, aceasta corespunde locului unde se produce produsul vitivinicol aromatizat. Proveniența se indică prin cuvintele „produs în (…)” sau se exprimă cu ajutorul unor termeni echivalenți, la care se adaugă numele statului membru sau al țării terțe corespunzătoare.
Articolul 8
Utilizarea versiunilor lingvistice la prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate
(1) Denumirile de vânzare prevăzute în caractere cursive în anexa II nu se traduc pe etichetă sau în prezentarea produselor vitivinicole aromatizate.
Atunci când sunt indicate în cuvinte, mențiunile suplimentare prevăzute în prezentul regulament sunt exprimate în cel puțin una din limbile oficiale ale Uniunii.
(2) Denumirea indicației geografice protejate în temeiul prezentului regulament apare pe etichetă în versiunea (versiunile) lingvistică (lingvistice) în care este înregistrată, chiar dacă indicația geografică înlocuiește denumirea de vânzare în conformitate cu articolul 5 alineatul (4).
În cazul în care denumirea unei indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament este scrisă folosind un alfabet nelatin, aceasta poate apărea și într-una sau mai multe din limbile oficiale ale Uniunii.
Articolul 9
Reglementări mai restrictive impuse de statele membre
Atunci când aplică o politică privind calitatea produselor vitivinicole aromatizate cu indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament, care sunt produse pe propriul teritoriu, sau în cazul stabilirii de noi indicații geografice, statele membre pot institui reglementări privind producția și descrierea care sunt mai restrictive decât cele menționate la articolul 4 și în anexele I și II, în măsura în care aceste reglementări sunt compatibile cu dreptul Uniunii.
CAPITOLUL III
INDICAȚIILE GEOGRAFICE
Articolul 10
Conținutul cererilor de protecție
(1) Cererile de protecție a denumirilor ca indicații geografice includ un dosar tehnic care conține:
(a)
denumirea care urmează să beneficieze de protecție;
(b)
denumirea și adresa solicitantului;
(c)
caietul de sarcini, astfel cum este menționat la alineatul (2); și
(d)
un document unic care rezumă caietul de sarcini menționat la alineatul (2).
(2) Pentru a putea beneficia de o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, un produs trebuie să respecte caietul de sarcini corespunzător, care cuprinde cel puțin următoarele:
(a)
denumirea care urmează să beneficieze de protecție;
(b)
o descriere a produsului, în special principalele sale caracteristici analitice, precum și o indicație a caracteristicilor sale organoleptice;
(c)
dacă este cazul, procesele de producție deosebite și caietul de sarcini, precum și restricțiile relevante privind producerea produsului;
(d)
delimitarea ariei geografice în cauză;
(e)
elementele care justifică legătura menționată la articolul 2 punctul 3;
(f)
cerințele aplicabile prevăzute de dreptul Uniunii sau de dreptul intern sau, dacă un stat membru prevede astfel, de o organizație care gestionează indicațiile geografice protejate, având în vedere ca aceste cerințe să fie obiective și nediscriminatorii și compatibile cu dreptul Uniunii;
(g)
o mențiune a materiei prime principale din care a fost obținut produsul vitivinicol aromatizat;
(h)
denumirea și adresa autorităților sau organismelor care verifică dacă sunt respectate dispozițiile caietului de sarcini, precum și o descriere a sarcinilor ale acestora.
Articolul 11
Cererea de protecție referitoare la o arie geografică situată într-o țară terță
(1) În cazul în care cererea de protecție se referă la o arie geografică situată într-o țară terță, aceasta conține, pe lângă elementele prevăzute la articolul 10, o dovadă că denumirea în cauză este protejată în țara sa de origine.
(2) Cererea de protecție se transmite Comisiei fie direct de către solicitant, fie prin intermediul autorităților țării terțe în cauză.
(3) Cererea de protecție se întocmește în una dintre limbile oficiale ale Uniunii sau este însoțită de o traducere autorizată în una dintre aceste limbi.
Articolul 12
Solicitanți
(1) Orice grup de producători interesat sau, în cazuri excepționale, orice producător individual, poate depune o cerere de protecție a unei indicații geografice. La această cerere de protecție se pot asocia și alte părți interesate.
(2) Producătorii pot depune o cerere de protecție numai pentru produsele vitivinicole aromatizate pe care le produc.
(3) În cazul unei denumiri care desemnează o arie geografică transfrontalieră, se poate depune o cerere de protecție comună.
Articolul 13
Procedura preliminară la nivel național
(1) Cererile de protecție a unei indicații geografice pentru produse vitivinicole aromatizate originare din Uniune fac obiectul unei proceduri preliminare la nivel național în conformitate cu alineatele (2)-(7) din prezentul articol.
(2) Cererea de protecție se depune în statul membru de pe teritoriul căruia provine indicația geografică.
(3) Statul membru examinează cererea de protecție pentru a verifica respectarea condițiilor prevăzute în prezentul capitol.
Prin intermediul unei proceduri naționale, statul membru asigură publicarea adecvată a cererii de protecție și prevede o perioadă de cel puțin două luni de la data publicării în care orice persoană fizică sau juridică cu un interes legitim și care are reședința sau este stabilită pe teritoriul acestuia poate formula o obiecțiune la protecția propusă, prin depunerea unei declarații justificate în mod corespunzător pe lângă autoritățile statului membru.
(4) În cazul în care consideră că indicația geografică nu respectă cerințele relevante sau că este incompatibilă cu dreptul Uniunii în general, statul membru respinge cererea.
(5) În cazul în care consideră că cerințele relevante sunt respectate, statul membru:
(a)
publică documentul unic și caietul de sarcini al produsului cel puțin pe internet; și
(b)
înaintează Comisiei o cerere de protecție care conține următoarele informații:
(i)
denumirea și adresa solicitantului;
(ii)
caietul de sarcini menționat la articolul 10 alineatul (2);
(iii)
documentul unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d);
(iv)
o declarație a statului membru conform căreia acesta consideră că cererea depusă de solicitant îndeplinește condițiile impuse; și
(v)
trimiterea la publicarea menționată la litera (a).
Informațiile menționate la primul paragraf litera (b) sunt transmise în una dintre limbile oficiale ale Uniunii sau sunt însoțite de o traducere autorizată în una dintre aceste limbi.
(6) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentului articol până la 28 martie 2015.
(7) În cazul în care un stat membru nu dispune de o legislație națională în ceea ce privește protecția indicațiilor geografice, acesta poate, doar cu titlu tranzitoriu, să acorde protecție denumirii în cauză la nivel național în conformitate cu cerințele prezentului capitol. Această protecție produce efecte începând de la data la care cererea de protecție este depusă la Comisie și încetează la data la care se adoptă o decizie privind înregistrarea sau refuzul în temeiul prezentului capitol.
Articolul 14
Controlul de către Comisie
(1) Comisia aduce la cunoștința publicului data depunerii cererii de protecție.
(2) Comisia examinează cererile de protecție menționate la articolul 13 alineatul (5) pentru a verifica respectarea condițiilor prevăzute în prezentul capitol.
(3) În cazul în care consideră că sunt îndeplinite condițiile prevăzute în prezentul capitol, Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene documentul unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d) și trimiterea la publicarea caietul de sarcini menționat la articolul 13 alineatul (5) litera (a).
(4) În cazul în care consideră că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute în prezentul capitol, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, respingerea cererii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 15
Procedura de exprimare a obiecțiunilor
În termen de două luni de la data publicării prevăzute la articolul 14 alineatul (3), orice stat membru sau țară terță sau orice persoană fizică sau juridică cu un interes legitim, care are reședința sau este stabilită într-un alt stat membru decât cel în care depune cererea de protecție sau într-o țară terță, poate formula o obiecțiune la protecția propusă, prin depunerea pe lângă Comisie a unei declarații justificate în mod corespunzător referitoare la condițiile de eligibilitate prevăzute în prezentul capitol.
În cazul persoanelor fizice sau juridice care au reședința sau sunt stabilite într-o țară terță, această declarație se depune fie direct, fie prin intermediul autorităților țării terțe în cauză, în termenul de două luni menționat la primul paragraf.
Articolul 16
Decizia privind protecția
Pe baza informațiilor de care dispune la încheierea procedurii de exprimare a obiecțiunilor menționate la articolul 15, Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, fie acordă protecția pentru indicația geografică care îndeplinește condițiile prevăzute în prezentul capitol și care este compatibilă cu dreptul Uniunii, fie respinge cererea, dacă aceste condiții nu sunt îndeplinite. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 17
Omonime
(1) O denumire pentru care se depune o cerere de protecție și care este omonimă sau parțial omonimă cu o altă denumire deja înregistrată în temeiul prezentului regulament, se înregistrează ținându-se seama în mod corespunzător de utilizările locale și tradiționale, precum și de orice risc de a crea confuzii.
(2) O denumire omonimă care induce consumatorii în eroare făcându-i să creadă că produsele provin dintr-un alt teritoriu nu se înregistrează, chiar dacă este exactă în ceea ce privește teritoriul, regiunea sau locul din care produsele respective sunt originare.
(3) Utilizarea unei denumiri omonime înregistrate este supusă condiției existenței în practică a unei diferențieri suficiente între denumirea omonimă deja înregistrată și denumirea înregistrată ulterior, având în vedere necesitatea de a asigura un tratament echitabil pentru producătorii respectivi și de a nu induce în eroare consumatorul.
Articolul 18
Motive de refuz al protecției
(1) Denumirile care au devenit generice nu sunt protejate ca indicații geografice.
În sensul prezentului capitol, prin „denumire devenită generică” se înțelege denumirea unui produs vitivinicol aromatizat care, deși se referă la locul sau regiunea unde acest produs a fost inițial obținut sau introdus pe piață, a devenit denumirea comună a unui produs vitivinicol aromatizat în cadrul Uniunii.
Pentru a stabili dacă o denumire a devenit sau nu generică, se va ține seama de toți factorii relevanți, în special de:
(a)
situația existentă în Uniune, în special în zonele de consum;
(b)
dreptul Uniunii sau dreptul intern relevant.
(2) O denumire nu este protejată ca indicație geografică în cazul în care, având în vedere reputația și notorietatea unei mărci, protecția este de natură să inducă în eroare consumatorul cu privire la identitatea reală a produsului vitivinicol aromatizat.
Articolul 19
Relația cu mărcile
(1) În cazul în care o indicație geografică este protejată în temeiul prezentului regulament, înregistrarea unei mărci a cărei utilizare intră sub incidența articolului 20 alineatul (2) și care se raportează la un produs vitivinicol aromatizat este refuzată dacă cererea de înregistrare a mărcii este depusă după data depunerii pe lângă Comisie a cererii de protecție a indicației geografice și dacă prin cererea respectivă s-a obținut protecția indicației geografice.
Mărcile înregistrate cu încălcarea dispozițiilor de la primul paragraf se anulează.
(2) Fără a aduce atingere articolului 17 alineatul (2), o marcă a cărei utilizare intră sub incidența articolului 20 alineatul (2) și pentru care a fost depusă o cerere, care a fost înregistrată sau, dacă această posibilitate este prevăzută de legislația în cauză, a fost consacrată prin utilizare pe teritoriul Uniunii anterior datei depunerii pe lângă Comisie a cererii de protecție a indicației geografice, poate fi utilizată în continuare și reînnoită fără să se aducă atingere protecției indicației geografice, cu condiția să nu existe motivele de anulare sau de revocare a mărcii prevăzute de Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13) sau de Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (14).
În astfel de cazuri, este permisă utilizarea indicației geografice alături de mărcile relevante.
Articolul 20
Protecție
(1) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament pot fi utilizate de orice agent economic care comercializează un produs vitivinicol aromatizat produs în conformitate cu caietul de sarcini corespunzător.
(2) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament, precum și produsele vitivinicole aromatizate care utilizează denumirile protejate respective în conformitate cu caietul de sarcini al produsului sunt protejate față de:
(a)
orice utilizare comercială directă sau indirectă a unei denumiri protejate:
(i)
de produse comparabile care nu sunt conforme cu caietul de sarcini pentru denumirea protejată; sau
(ii)
în măsura în care această utilizare exploatează reputația unei indicații geografice;
(b)
utilizarea abuzivă, imitarea sau evocarea, chiar dacă originea adevărată a produsului sau a serviciului este indicată sau dacă denumirea protejată este tradusă, transcrisă sau transliterată sau însoțită de expresii precum „stil”, „tip”, „metodă”, „produs(ă) ca la/în”, „imitație”, „gust”, „similar” sau alte formulări similare;
(c)
orice mențiune falsă sau înșelătoare privind proveniența, originea, natura sau calitățile esențiale ale produsului, care figurează pe partea interioară sau exterioară a ambalajului, în materialul publicitar sau în documentele aferente produsului vitivinicol respectiv, precum și utilizarea unui ambalaj de natură să creeze o impresie greșită cu privire la originea produsului;
(d)
orice altă practică de natură să inducă în eroare consumatorul cu privire la adevărata origine a produsului.
(3) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament nu devin generice în Uniune în înțelesul articolului 18 alineatul (1).
(4) Statele membre adoptă măsurile administrative și juridice corespunzătoare pentru a preveni sau a împiedica utilizarea ilegală a indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament menționate la alineatul (2).
Articolul 21
Registru
Comisia întocmește și actualizează, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), un registru electronic al indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament pentru produse vitivinicole aromatizate, care este accesibil publicului.
Indicațiile geografice care privesc produse din țări terțe protejate în Uniune în temeiul unui acord internațional la care Uniunea este parte pot fi înscrise în registrul menționat la primul paragraf ca indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament.
Articolul 22
Desemnarea autorității competente
(1) Statele membre desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile cu controalele privind obligațiile prevăzute în prezentul capitol, în conformitate cu criteriile stabilite la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (15).
(2) Statele membre garantează că orice operator care respectă dispozițiile prezentului capitol are dreptul de a face obiectul unui sistem de controale.
(3) Statele membre informează Comisia în legătură cu autoritatea competentă sau autoritățile competente menționate la alineatul (1). Comisia publică numele și adresele acestora, pe care le actualizează periodic.
Articolul 23
Verificarea respectării caietului de sarcini
(1) În ceea ce privește indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament referitoare la o arie geografică din cadrul Uniunii, verificarea anuală a respectării caietului de sarcini al produsului, efectuată în cursul producției sau după condiționarea produsului vitivinicol aromatizat, este asigurată de:
(a)
autoritatea competentă sau autoritățile competente menționate la articolul 22; sau
(b)
unul sau mai multe organisme de control responsabile cu verificarea în înțelesul articolului 2 al doilea paragraf punctul (5) din Regulamentul (CE) nr. 882/2004, care acționează în calitate de organism de certificare a produselor conform cerințelor prevăzute la articolul 5 din respectivul regulament.
Cheltuielile aferente sunt suportate de agenții economici care fac obiectul acestei verificări.
(2) În ceea ce privește indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament referitoare la o arie geografică dintr-o țară terță, verificarea anuală a respectării caietul de sarcini, efectuată în cursul producției sau după condiționarea produsului vitivinicol aromatizat, este asigurată de:
(a)
una sau mai multe autorități publice desemnate de țara terță; sau
(b)
unul sau mai multe organisme de certificare.
(3) Organismele menționate la alineatul (1) litera (b) și la alineatul (2) litera (b) respectă standardul EN ISO/IEC 17065:2012 (Evaluarea conformității - Cerințe pentru organismele de certificare a produselor, proceselor și serviciilor) și sunt acreditate în conformitate cu acestea.
(4) Atunci când verifică respectarea caietului de sarcini, autoritatea sau autoritățile menționate la alineatul (1) litera (a) și la alineatul (2) litera (a) oferă garanții corespunzătoare de obiectivitate și imparțialitate și dispun de personal calificat și de resursele necesare pentru a-și îndeplini atribuțiile.
Articolul 24
Modificări ale caietului de sarcini
(1) Orice solicitant care îndeplinește condițiile de la articolul 12 poate depune o cerere de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini pentru o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, în special pentru a ține seama de evoluția cunoștințelor științifice și tehnice sau pentru a redefini aria geografică menționată la articolul 10 alineatul (2) litera (d). Cererile descriu și motivează modificările solicitate.
(2) În cazul în care modificarea propusă implică una sau mai multe modificări ale documentului unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d), articolele 13-16 se aplică mutatis mutandis cererii de modificare. Cu toate acestea, în cazul în care modificarea propusă este minoră, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, dacă aprobă cererea fără a urma procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2) și la articolul 15, iar în cazul aprobării, Comisia procedează la publicarea elementelor menționate la articolul 14 alineatul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 25
Anulare
În cazul în care respectarea caietului de sarcini care corespunde unei indicații geografice nu mai este asigurată, Comisia poate decide, din proprie inițiativă sau la cererea motivată în mod corespunzător a unui stat membru, a unei țări terțe sau a unei persoane fizice sau juridice care are un interes legitim, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, anularea protecției indicației geografice respective. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolele 13-16 se aplică mutatis mutandis.
Articolul 26
Denumiri geografice existente
(1) Denumirile geografice ale produselor vitivinicole aromatizate enumerate în anexa II la Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 și orice denumiri geografice transmise unui stat membru și aprobate de acesta înainte de 27 martie 2014 sunt automat protejate ca indicații geografice în temeiul prezentului regulament. Prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2) din prezentul regulament, Comisia le înscrie în registrul prevăzut la articolul 21 din prezentul regulament.
(2) În ceea ce privește denumirile geografice existente menționate la alineatul (1), statele membre transmit Comisiei:
(a)
dosarele tehnice menționate la articolul 10 alineatul (1);
(b)
deciziile naționale de aprobare.
(3) Denumirile geografice existente menționate la alineatul (1), pentru care informațiile menționate la alineatul (2) nu sunt prezentate până la 28 martie 2017 pierd protecția în temeiul prezentului regulament. Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), măsurile oficiale corespunzătoare de eliminare a unor astfel de denumiri din registrul prevăzut la articolul 21.
(4) Articolul 25 nu se aplică în ceea ce privește denumirile geografice existente menționate la alineatul (1) din prezentul articol.
Până la 28 martie 2018, Comisia poate decide din proprie inițiativă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, anularea protecției denumirilor geografice existente menționate la alineatul (1) din prezentul articol dacă acestea nu sunt în conformitate cu articolul 2 punctul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 27
Taxe
Statele membre pot percepe o taxă pentru acoperirea cheltuielilor lor, inclusiv a celor efectuate la examinarea cererilor de protecție, a declarațiilor de opoziție, a cererilor de modificare și a cererilor de anulare în temeiul prezentului capitol.
Articolul 28
Competențe delegate
(1) Pentru a ține seama de caracteristicile specifice ale producției din aria geografică delimitată, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind:
(a)
criteriile de delimitare a ariei geografice; și
(b)
normele, restricțiile și derogările referitoare la producția în aria geografică delimitată.
(2) Pentru a asigura calitatea și trasabilitatea produselor, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 pentru a stabili condițiile în care caietul de sarcini poate include cerințe suplimentare față de cele menționate la articolul 10 alineatul (2) litera (f).
(3) Pentru a garanta drepturile sau interesele legitime ale producătorilor sau ale agenților economici, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind:
(a)
stabilirea cazurilor în care un producător izolat poate solicita protecția unei indicații geografice;
(b)
stabilirea restricțiilor în ceea ce privește tipul solicitantului care poate depune o cerere de protecție a unei indicații geografice;
(c)
stabilirea condițiilor de respectat în ceea ce privește cererile de protecție a unei indicații geografice, controlul efectuat de Comisie, procedura de exprimare a obiecțiunilor, precum și procedurile pentru modificarea și anularea indicațiilor geografice;
(d)
stabilirea condițiilor aplicabile cererilor transfrontaliere;
(e)
stabilirea datei depunerii unei cereri sau a unei solicitări,
(f)
stabilirea datei începând de la care se aplică protecția;
(g)
stabilirea condițiilor în care o modificare este considerată minoră astfel cum este menționat în articolul 24 alineatul (2);
(h)
stabilirea datei la care intră în vigoare o modificare;
(i)
stabilirea condițiilor referitoare la cererile de modificare și aprobarea modificărilor caietului de sarcini pentru o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, atunci când astfel de modificări nu implică nicio modificare a documentului unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d).
(4) Pentru a asigura o protecție adecvată, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind restricțiile cu privire la denumirea protejată.
Articolul 29
Competențe de executare
(1) Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, toate măsurile necesare referitoare la prezentul capitol cu privire la:
(a)
informațiile care urmează să fie furnizate în caietul de sarcini cu privire la legătura menționată la articolul 2 punctul (3) dintre aria geografică și produsul final;
(b)
modalitățile de punere la dispoziția publicului a deciziilor de protecție sau de respingere menționate la articolul 16;
(c)
depunerea cererilor transfrontaliere;
(d)
controalele și verificările care urmează să fie efectuate de statele membre, inclusiv testările.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
(2) Comisia poate adopta prin intermediul unor acte de punere în aplicare, toate măsurile necesare referitoare la prezentul capitol cu privire la procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul examinării cererilor de protecție sau al aprobării unei modificări a unei indicații geografice, precum și la procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul cererilor de anulare, de conversie sau de exprimare a unei obiecțiuni și la transmiterea informațiilor cu privire la denumirile geografice protejate existente, în special în ceea ce privește:
(a)
modelele de documente și forma de transmitere;
(b)
termenele;
(c)
mențiunile cu privire la fapte, probele și documentele justificative care urmează să fie depuse în sprijinul cererii sau solicitării.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 30
Cererea sau solicitarea inadmisibilă
Atunci când se consideră că o cerere sau o solicitare prezentată în temeiul prezentului capitol nu poate fi acceptată, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), respingerea pe criteriul inadmisibilității.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII GENERALE, TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 31
Controale și verificări ale produselor vitivinicole aromatizate
(1) Statele membre sunt responsabile cu controalele produselor vitivinicole aromatizate. Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta respectarea dispozițiilor prezentului regulament și, în special, desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile cu controalele în ceea ce privește obligațiile instituite prin prezentul regulament în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004.
(2) Atunci când este necesar, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, normele privind controalele administrative și fizice efectuate de statele membre în ceea ce privește obligațiile care decurg din aplicarea prezentului regulament.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 32
Schimbul de informații
(1) Statele membre și Comisia își notifică reciproc toate informațiile necesare pentru aplicarea prezentului regulament și pentru respectarea obligațiilor internaționale referitoare la produsele vitivinicole aromatizate. Dacă este cazul, informațiile pot fi transmise sau puse la dispoziția autorităților competente ale țărilor terțe și pot fi publicate.
(2) Pentru ca notificările menționate la alineatul (1) să se efectueze în mod rapid, eficient, corect și rentabil, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 pentru a stabili:
(a)
natura și tipul informațiilor care trebuie notificate;
(b)
metodele de notificare;
(c)
normele privind drepturile de acces la informațiile sau sistemele de informații disponibile;
(d)
condițiile și mijloacele de publicare a informațiilor.
(3) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare:
(a)
norme cu privire la furnizarea informațiilor necesare pentru punerea în aplicare a prezentului articol;
(b)
dispoziții privind gestionarea informațiilor care trebuie notificate, precum și norme privind conținutul, forma, calendarul, frecvența și termenele notificărilor;
(c)
modalități de transmitere sau de punere a informațiilor și documentelor la dispoziția statelor membre, a autorităților competente din țări terțe sau a publicului.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).
Articolul 33
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 4 alineatul (2), articolul 28, articolul 32 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (1) se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 27 martie 2014. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 4 alineatul (2), articolul 28, articolul 32 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (1) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 4 alineatul (2), articolului 28, articolului 32 alineatul (2) și articolului 36 alineatul (1) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 34
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru produse vitivinicole aromatizate. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul actelor de punere în aplicare menționate la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf și la articolul 29 alineatul (1) litera (b), în cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 35
Abrogare
Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 se abrogă începând cu 28 martie 2015.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III la prezentul regulament.
Articolul 36
Măsuri tranzitorii
(1) Pentru a facilita trecerea de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele stabilite prin prezentul regulament, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, acolo unde este cazul, în conformitate cu articolul 33 privind adoptarea de măsuri de modificare a prezentului regulament sau de derogare de la acesta, care rămân în vigoare până la 28 martie 2018.
(2) Produsele vitivinicole aromatizate care nu respectă cerințele prezentului regulament, dar care au fost produse în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 înainte de 27 martie 2014 pot fi introduse pe piață până la epuizarea stocurilor.
(3) Produsele vitivinicole aromatizate care respectă articolele 1-6 și articolul 9 din prezentul regulament și care au fost produse înainte de 27 martie 2014 pot fi introduse pe piață până la epuizarea stocurilor cu condiția ca aceste produse să respecte Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 în toate privințele care nu sunt reglementate de articolele 1-6 și articolul 9 din prezentul regulament.
Articolul 37
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică de la 28 martie 2015. Cu toate acestea, articolul 36 alineatele (1) și (3) se aplică de la 27 martie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 26 februarie 2014.