РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 110/2013 НА КОМИСИЯТА
от 6 февруари 2013 година
за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Gruyère (ЗГУ)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 52, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2) заявката за регистрация на наименованието „Gruyère“ като защитено географско указание (ЗГУ), подадена от Франция, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(2)
Австралия, Нова Зеландия, както и U.S. Dairy Export Council, съвместно с американската National Milk Producers Federation, подадоха декларации за възражение срещу регистрирането съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3 от посочения регламент.
(3)
Декларациите за възражение се отнасят до неспазването на изискванията, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, и по-конкретно до факта, че наименованието не съдържа препратка към географски район. Също така бе изтъкнат родовият характер на наименованието, както и вредите, които неговото регистриране би причинило на наименованията, търговските марки или продуктите, чието законно предлагане на пазара предхожда най-малко с пет години датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2. Наред с това в декларациите за възражение се посочва, че регистрацията на въпросното наименование би била несъвместима с разпоредбите на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(4)
С писма от 23 май 2011 г. Комисията прикани Франция и страните, изказали възражения срещу регистрацията, да потърсят съгласие помежду си.
(5)
Тъй като не бе постигнато съгласие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да приеме решение.
(6)
Що се отнася до твърденията, че наименованието „Gruyère“ не съответства на член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, следва да се поясни, че то е традиционно име по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, поради което отговаря на условията за регистрация.
(7)
Страните, подали декларации за възражение, са представили редица аргументи, които, според тях, доказват родовия характер на въпросното наименование. Ясно е обаче, че включването на дадено понятие в приложение Б към Конвенцията от Стреза от 1951 г. не означава, че въпросното понятие се превръща ipso facto в родово. Тъй като тарифните кодове или другите аналогични разпоредби, свързани с наименованието „Gruyère“, се отнасят до въпроси от специфичен митнически характер, те нямат никакво отношение към защитата на правата на интелектуална собственост или защитата на потребителите. Наред с това представените данни, засягащи по-специално производството на „Gruyère“ извън Европейския съюз, не са от значение предвид принципа на териториалност, според който родовият характер следва да се оценява във връзка с територията на ЕС.
(8)
Регистрацията на наименования, които са омоними, е разрешена, при условие че наименованието, регистрирано впоследствие, се различава в достатъчна степен от това, което вече е защитено. В съответствие с общата декларация, приложена към Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно закрилата на наименованията за произход и на географските указания (4), бе потърсено становището на Франция и Швейцария с цел да се установят допълнителните мерки за етикетиране, които се изискват, за да се предотврати заблуждаването на потребителите.
(9)
В резултат на това становище бе сметнато за необходимо държавата на произход - в този случай Франция - да бъде посочена върху етикетите в същото зрително поле, в което е наименованието „Gruyère“, и с шрифт със същата големина. Наред с това следва да се забрани използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, ако то може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
(10)
Предвид изложеното по-горе наименованието „Gruyère“ следва да бъде вписано в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания.
(11)
Регистрацията на наименованието „Gruyère“ от страна на Франция по силата на настоящия регламент не поставя под въпрос нито предоставянето, нито продължителността на преходния период от пет години, посочен в член 8, параграф 3 от споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария.
(12)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитени географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регистрира се наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Етикетите, съдържащи наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент, указват съответната държава на произход в същото зрително поле и с букви със същата големина като използваните за наименованието.
Забранява се използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, което може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 6 февруари 2013 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 110/2013 AL COMISIEI
din 6 februarie 2013
de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Gruyère (IGP)]
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (3) litera (b),
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2), cererea Franței de înregistrare a denumirii „Gruyère” ca indicație geografică protejată (IGP) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3).
(2)
Australia, Noua Zeelandă, precum și Consiliul Statelor Unite ale Americii pentru exportul produselor lactate, în asociație cu Federația națională a producătorilor de lapte din Statele Unite ale Americii, au depus declarații de opoziție cu privire la înregistrare, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006. Aceste declarații de opoziție au fost considerate admisibile în temeiul articolului 7 alineatul (3) din regulamentul respectiv.
(3)
Declarațiile de opoziție se refereau la nerespectarea condițiilor enunțate la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, în special în ceea ce privește faptul că denumirea nu trimite la un loc geografic. Au fost de asemenea invocate caracterul generic al denumirii și prejudiciul adus denumirilor, mărcilor comerciale sau produselor comercializate legal cu cel puțin cinci ani înainte de data publicării prevăzute la articolul 6 alineatul (2). S-a indicat de asemenea în declarațiile de opoziție că înregistrarea denumirii în cauză ar fi incompatibilă cu dispozițiile articolului 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006.
(4)
Prin scrisorile din 23 mai 2011, Comisia a invitat Franța și părțile care se opun înregistrării să încerce să ajungă la un acord între ele.
(5)
Dat fiind că nu s-a ajuns la niciun acord în termenele prevăzute, Comisia trebuie să adopte o decizie.
(6)
În privința afirmației de neconformitate a denumirii „Gruyère” cu dispozițiile articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, trebuie precizat că această denumire reprezintă o denumire tradițională în sensul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 și poate fi, prin urmare, înregistrată.
(7)
Părțile care se opun înregistrării au prezentat mai multe elemente care, în opinia lor, ar permite stabilirea caracterului generic al denumirii în cauză. Este totuși evident că includerea unui termen dat în anexa B a Convenției de la Stresa din 1951 nu implică faptul că termenul respectiv a devenit, ipso facto, generic. Codurile tarifare sau alte dispoziții analoage referitoare la denumirea „Gruyère” au o finalitate specific vamală și nu sunt, prin urmare, deloc pertinente cu privire la protecția drepturilor de proprietate intelectuală sau la protecția consumatorilor. De altfel, datele transmise referitoare în special la producerea de „Gruyère” în afara Uniunii Europene nu sunt pertinente ținând seama de principiul teritorialității, în temeiul căruia caracterul generic trebuie evaluat în raport cu teritoriul Uniunii.
(8)
Se permite înregistrarea denumirilor omonime cu condiția ca denumirea ulterioară să fie, în realitate, suficient de diferită de cea care făcea deja obiectul unei protecții. În conformitate cu declarația comună anexată la acordul dintre Uniunea Europeană și Elveția privind indicațiile geografice (4), Franța și Elveția au fost consultate cu scopul de a identifica măsurile de etichetare suplimentare necesare pentru a evita inducerea în eroare a consumatorilor.
(9)
A reieșit, în urma respectivelor consultări, că este necesar ca pe etichete să fie indicată țara de origine - în cazul de față Franța - în același câmp vizual cu denumirea „Gruyère” și ca acest lucru să se facă cu caractere de aceeași dimensiune ca și cele utilizate pentru această denumire. De altfel, ar trebui interzisă utilizarea, pe etichete, a drapelelor, a emblemelor, a semnelor sau a oricăror alte reprezentări grafice dacă acestea sunt susceptibile să inducă în eroare consumatorii, în special cu privire la caracteristicile, originea sau proveniența produsului.
(10)
Având în vedere elementele de mai sus, denumirea „Gruyère” trebuie înregistrată în „Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate”.
(11)
Acordarea și durata perioadei tranzitorii de cinci ani menționate la articolul 8 alineatul (3) din Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană nu sunt repuse în discuție prin înregistrarea denumirii „Gruyère” pentru Franța în conformitate cu prezentul regulament.
(12)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru indicațiile geografice și denumirile de origine protejate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se înregistrează denumirea care figurează în anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Etichetele care cuprind denumirea ce figurează în anexa la prezentul regulament indică țara de origine în cauză în același câmp vizual, cu caractere de aceeași dimensiune ca și cele ale denumirii.
Este interzisă utilizarea, pe etichete, a drapelelor, a emblemelor, a semnelor sau a oricăror alte reprezentări grafice susceptibile să inducă în eroare consumatorii, în special cu privire la caracteristicile, originea sau proveniența produsului.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 6 februarie 2013.