ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 524/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълнение на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти, с които се определя каква информация си предоставят взаимно компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащата държава членка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 50, параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на ефективното сътрудничество между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка тези органи следва да осъществяват двустранен обмен на информация в рамките на надзорните си компетенции. За тази цел е необходимо да се определи каква информация относно институциите и при необходимост - относно дейността на техните клонове, следва да предоставят компетентните органи на държавата членка по произход на компетентните органи на приемащата държава членка, както и каква информация относно съответните клонове следва да предоставят компетентните органи на приемащата държава членка на компетентните органи на държавата членка по произход.
(2)
Обменът на информация между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка следва да се разглежда в по-общия контекст на надзора върху трансграничните банкови групи, като при необходимост информацията може да се предоставя на консолидирана основа. В частност, ако институцията има първостепенно предприятие майка в държавата членка, в която се намира главното ѝ управление, и съответният компетентен орган е същевременно и органът, който извършва надзор на консолидирана основа, следва да се предвиди възможност информацията да се предоставя на консолидирана основа, а не на равнището на институцията, осъществяваща дейност чрез клон. В такъв случай обаче компетентният орган следва да уведоми компетентните органи на приемащата държава членка, че информацията се предоставя на консолидирана основа.
(3)
Обменът на информация между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка не се ограничава до видовете информация, посочени в член 50 от Директива 2013/36/ЕС, както и до видовете информация, посочени в настоящия регламент. По-специално в членове 35, 36, 39, 43 и 52 от Директива 2013/36/ЕС се съдържат отделни разпоредби относно обмена на информация за проверки на място на клонове, уведомления относно упражняването на правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги, както и за мерки, включително предпазни мерки, предприети от компетентните органи по отношение на клонове и техни предприятия майки. Поради това в настоящия регламент не следва да се формулират изисквания към обмена на информация в тези области.
(4)
С цел да се уеднаквят регулаторните и надзорните практики в Европейския съюз като цяло, е необходимо да се определят изисквания относно информацията, която си обменят компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка. Тази информация следва да обхваща всички области, посочени в член 50 от Директива 2013/36/ЕС, и по-специално управлението, структурата на собствеността, включително групите дейности, посочени в член 317 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), ликвидността и констатациите от надзора върху ликвидността, платежоспособността, гарантирането на депозити, големите експозиции, системния риск, административните и счетоводните процедури, както и механизмите за вътрешен контрол. За да се улесни наблюдението върху институциите, компетентните органи на държавата члена по произход и на приемащата държава членка следва да се информират взаимно за случаи на неспазване на националните или съюзните разпоредби, както и за надзорни мерки и санкции, наложени на институциите. Освен това в обхвата на информацията, която си обменят компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащата държава членка, следва да се включи допълнителна информация относно ливъриджа, така че органите на приемащата държава членка да могат да осъществяват ефикасно наблюдение върху институциите.
(5)
Когато дадена институция изпитва или се очаква да изпитва затруднения с ликвидността, компетентните органи на приемащата държава членка трябва да са добре запознати със ситуацията, за да могат да предприемат предпазни мерки съгласно условията, посочени в член 43 от Директива 2013/36/ЕС. Ето защо с настоящия регламент следва да се установят ясни правила относно вида на информацията, която трябва да си обменят компетентните органи при затруднения с ликвидността. Необходимо е също така да се определи каква информация следва да се обменя, за да могат органите да се подготвят своевременно за извънредни ситуации като посочените в член 114, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС.
(6)
Тъй като клоновете, които извършват дейност в приемащи държави членки, се различават по мащаби, сложност и значимост, при обмена на информация е важно да се прилага принципът на пропорционалност. За тази цел когато компетентните органи на приемащите държави членки отговарят за клонове, които съгласно член 51 от Директива 2013/36/ЕС са определени като значими, компетентните органи на държавата члена по произход и компетентните органи на приемащите държави членки следва да си обменят информация с по-широк обхват.
(7)
За да се гарантира, че съответната информация се обменя в разумни граници, като същевременно се избегнат ситуации, в които държавата членка по произход е задължена да предостави относно дадена институция всякакви сведения, независимо от характера и важността им, на всички компетентни органи на приемащите държави членки, в специфични случаи само информацията, която се отнася до конкретен клон, следва да се предава единствено на компетентните органи, натоварени с надзора върху този клон. Поради същата причина в някои специфични области компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащите държави членки следва да си обменят само информация, която разкрива неспазване на националните и съюзните разпоредби, т.е. ако дадена институция спазва посочените разпоредби, не е необходимо да се обменя информация.
(8)
В настоящия регламент следва да се разгледа и обменът на информация относно осъществяването на дейност в приемащата държава членка посредством предоставяне на трансгранични услуги. Поради характера на трансграничните услуги компетентните органи на приемащите държави членки се сблъскват с проблема за липсата на информация за дейности, които се извършват в техните юрисдикции. Ето защо е важно да се определи подробно каква информация трябва да се обменя, за да се гарантира финансовата стабилност и да се наблюдават условията на лицензиране, и по-специално да се следи дали институцията предоставя услуги съгласно подадените уведомления. Настоящият регламент се основава върху проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган - ЕБО).
(9)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. В настоящия регламент се определя каква информация си обменят съгласно член 50 от Директива 2013/36/ЕС компетентните органи на приемащата държава членка и компетентните органи на държавата членка по произход.
2. В него се установяват правила относно информацията, която се обменя във връзка с институция, която извършва дейност чрез клон или посредством упражняването на свободата на предоставяне на услуги в една или повече държави членки, различни от държавата членка, в която се намира главното ѝ управление.
Член 2
Информация на консолидирана основа
Когато първостепенното предприятие майка на дадена институция е установено в същата държава членка, в която се намира нейното главно управление, и компетентният орган на държавата членка по произход на институцията е същевременно и органът, който упражнява надзор на консолидирана основа, той по целесъобразност и в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС предоставя за посочената институция информация на консолидирана основа и уведомява органите на приемащите държави членки, че информацията се предоставя на такава основа.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ИНСТИТУЦИИ, КОИТО ИЗВЪРШВАТ ДЕЙНОСТ ЧРЕЗ КЛОН
Член 3
Информация относно управлението и относно структурата на собствеността
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за организационната структура на съответната институция, включително нейните подразделения по групи дейности, както и връзките ѝ с други субекти в рамките на групата.
2. Освен информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка, които упражняват надзор върху значим клон по смисъла на член 51 от Директива 2013/36/ЕС, следната информация за институцията:
а)
структура на управителния орган и висшето ръководство, включително кой отговаря за контрола върху клона;
б)
списък на акционерите и членовете с квалифицирани дялови участия въз основа на информацията, предоставена от кредитната институция в съответствие с член 26, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС.
Член 4
Информация относно ликвидността и констатациите от надзора
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка следната информация:
а)
сведения за съществени пропуски в управлението на ликвидния риск на институцията, които са известни на компетентните органи и които могат да се отразят върху клоновете, сведения за съответните надзорни мерки, предприети по отношение на тези пропуски, както и за степента, в която институцията изпълнява тези надзорни мерки;
б)
извършена от компетентните органи на държавата членка по произход цялостна оценка на профила и управлението на ликвидния риск на институцията, по-специално по отношение на клона;
в)
коефициенти, които показват ликвидността и стабилната позиция на институцията по отношение на финансирането на национално или на съюзно равнище в националната валута на държавата членка по произход на институцията и във всички други валути, които са от значение за институцията;
г)
елементи на ликвидния буфер на институцията;
д)
степен на тежестта върху активите на институцията;
е)
съотношение между заемите, отпуснати от институцията, и приетите от нея депозити;
ж)
вътрешнодържавни коефициенти за ликвидност, които се прилагат към институцията като част от макропруденциални мерки на компетентните органи или на определения орган чрез задължителни изисквания, насоки, препоръки, предупреждения или по друг начин, включително определения на тези коефициенти;
з)
специфични изисквания по отношение на ликвидността, които се прилагат в съответствие с член 105 от Директива 2013/36/ЕС;
и)
сведения за евентуални пречки при прехвърляне на парични средства и обезпечения към или от клоновете на институцията.
2. Когато в съответствие с член 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013 компетентните органи са освободили изцяло или частично дадена институция от изискванията на шеста част от същия регламент, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят информацията, посочена в параграф 1, на подконсолидирана основа или съгласно член 2 от настоящия регламент - на консолидирана основа.
3. В допълнение към информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка, които упражняват надзор върху значим клон, следната информация:
а)
политика по отношение на ликвидността и финансирането на институцията, включително описание на реда и условията на финансиране на нейните клонове, споразумения за подпомагане в рамките на групата, процедури за централизирано обединяване на парични средства;
б)
планове на институцията за действие в извънредни ситуации, свързани с ликвидността и финансирането, включително информация за предполагаемите кризисни сценарии.
Член 5
Информация относно платежоспособността
1. Компетентните органи на държавата членка по произход информират компетентните органи на приемащата държава членка дали институцията отговаря на следните изисквания:
а)
изискванията по отношение на собствения капитал, определени в член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се вземат предвид всички мерки, приети или признати в съответствие с член 458 от същия регламент, и когато е целесъобразно - се вземат предвид преходните разпоредби, съдържащи се в десета част от същия регламент;
б)
всички допълнителни изисквания по отношение на собствения капитал, наложени в съответствие с член 104 от Директива 2013/36/ЕС;
в)
изискванията по отношение на капиталовите буфери съгласно дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС.
2. В допълнение към информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка, които упражняват надзор върху значим клон на институция, подлежаща на изискванията по отношение на собствения капитал, следната информация:
а)
съотношението на базовия собствен капитал от първи ред на институцията по смисъла на член 92, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
съотношението на капитала от първи ред на институцията по смисъла на член 92, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
съотношението на обща капиталова адекватност на институцията по смисъла на член 92, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
общата рискова експозиция на институцията по смисъла на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
д)
изискванията към собствения капитал, приложими в държавата членка по произход в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се вземат предвид всички мерки, приети или признати в съответствие с член 458 от същия регламент, и когато е целесъобразно - се вземат предвид преходните разпоредби, съдържащи се в десета част от същия регламент;
е)
равнището на предпазния капиталов буфер, който институцията е длъжна да поддържа съгласно член 129 от Директива 2013/36/ЕС;
ж)
равнището на специфичния за институцията антицикличен капиталов буфер, който тя е длъжна да поддържа съгласно член 130 от Директива 2013/36/ЕС;
з)
равнището на буфера за системен риск, който институцията е длъжна да поддържа съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС;
и)
равнището на буфера за Г-СЗИ или буфера за Д-СЗИ, който институцията е длъжна да поддържа съгласно член 131, параграфи 4 и 5 от Директива 2013/36/ЕС;
й)
равнището на други допълнителни изисквания към собствения капитал, наложени в съответствие с член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС, и на други изисквания, наложени съгласно същия член във връзка с платежоспособността на институцията.
3. Когато прилагането на съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 е отменено съгласно член 7, член 10 или член 15 от същия регламент или когато изискванията, посочени в член 10, член 12 и член 13, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, са отменени съгласно член 21 от същата директива, или когато институцията е получила разрешение да прилага метода, посочен в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят посочената в параграф 2 информация на подконсолидирана основа или - в съответствие с член 2 от настоящия регламент - на консолидирана основа.
Член 6
Информация относно схемите за гарантиране на депозити
1. Компетентните органи на държавата членка по произход съобщават на компетентните органи на приемащата държава членка наименованието на схемата за гарантиране на депозити, в която институцията участва съгласно член 3, параграф 1 от Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
2. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка следната информация във връзка със схемата за гарантиране на депозити, посочена в параграф 1:
а)
максимално покритие, което схемата за гарантиране на депозити осигурява на всеки отговарящ на условията вложител;
б)
обхват на покритието и видове депозити, които то обхваща;
в)
изключения от обхвата на покритието, в това число продукти и видове вложители;
г)
ред и условия за финансиране на схемата за гарантиране на депозити, по-специално - дали финансирането на схемата е предварително или последващо, както и сведения за обема на схемата;
д)
данни за контакт с администратора на схемата.
3. Информацията, посочена в параграф 2, се предоставя на компетентните органи на приемащата държава членка само веднъж във връзка с всяка съответна схема за гарантиране. Ако предоставената информация претърпи изменение, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка актуализирана информация.
Член 7
Информация относно ограниченията за големи експозиции
Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва приложимите ограничения за големи експозиции и изискванията, посочени в четвърта част от Регламент (ЕС) № 575/2013. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
Член 8
Информация относно системния риск, който поражда институцията
Компетентните органи на държавата членка по произход информират компетентните органи на приемащата държава членка дали дадена институция е определена за глобална системно значима институция (Г-СЗИ) или за друга системно значима институция (Д-СЗИ) съгласно член 131, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. Ако дадена институция е определена за Г-СЗИ, в информацията, която се предоставя, се посочва в коя подкатегория се включва институцията.
Член 9
Информация относно административните и счетоводните процедури
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва приложимите счетоводни стандарти и процедури, на които институцията подлежи в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (5). В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 10
Информация относно механизмите за вътрешен контрол
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва изискванията към механизмите за вътрешен контрол, включително правилата за управление на риска, контрол на риска и вътрешен одит съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 11
Информация относно ливърижда
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва изискванията във връзка с отношението на ливъридж, посочени в седма част от Регламент (ЕС) № 575/2013, и когато е целесъобразно - се вземат предвид преходните разпоредби по член 499 от същия регламент. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка цялата информация относно отношението на ливъридж и управлението на риска от прекомерен ливъридж, която дадена институция е оповестила в съответствие с член 451 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 12
Информация относно общо неспазване на изискванията
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всички ситуации, по отношение на които компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва националните или съюзните разпоредби или изискванията във връзка с пруденциалния надзор или надзора върху пазарната етика на институциите, включително изискванията съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, различни от изискванията, посочени в членове 3-11 от настоящия регламент. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 13
Уведомяване за надзорни мерки и санкции
1. Компетентните органи на държавата членка по произход информират компетентните органи на приемащата държава членка за всички долупосочени санкции или мерки, които са наложени на дадена институция и оказват влияние върху дейността на даден клон:
а)
административни санкции или административни мерки, наложени съгласно членове 64-67 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
надзорни мерки, наложени съгласно член 104 или член 105 от Директива 2013/36/ЕС;
в)
наказателноправни санкции, наложени във връзка с нарушения на Регламент (ЕС) № 575/2013 или на националните разпоредби, транспониращи Директива 2013/36/ЕС.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 14
Информация относно подготовката за действие при извънредни ситуации
Компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащата държава членка си обменят информация относно подготовката за действие при извънредни ситуации. Те се информират взаимно по-специално за:
а)
данните за контакт при извънредни ситуации с лицата, които в рамките на компетентните органи отговарят за действието при извънредни ситуации;
б)
процедурите за комуникация, които се прилагат при извънредни ситуации.
Член 15
Информация от компетентните органи на приемащата държава членка
Без да се засягат изискванията за обмен на информация от инспекции на клонове, извършвани съгласно член 52, параграф 3 от Директива 2013/36/ЕС, компетентните органи на приемащата държава членка предоставят на компетентните органи на държавата членка по произход следната информация:
а)
описание на всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи са констатирали, че дадена институция не спазва националните или съюзните разпоредби или изискванията във връзка с пруденциалния надзор или надзора върху пазарната етика на институциите, включително изискванията на Регламент (ЕС) № 575/2013 и националните разпоредби, транспониращи Директива 2013/36/ЕС, както и описание на надзорните мерки, които са предприети или запланувани за отстраняване на неспазването;
б)
описание на всяко неспазване на условията, при които в интерес на общото благо клонът трябва да извършва дейност в приемащата държава членка;
в)
всяка констатация за системен риск, който клонът или неговите дейности пораждат в приемащата държава членка, включително всяка оценка на предполагаемото въздействие, което преустановяването или прекратяването на операциите би имало върху:
i)
ликвидността на системата;
ii)
системите за плащане;
iii)
системите за клиринг и сетълмент;
г)
пазарния дял на клона, ако той надхвърля 2 % от общия обем на пазара в приемащата държава членка в една от следните категории:
i)
депозити;
ii)
заеми;
д)
сведения за евентуални пречки при прехвърляне на парични средства и обезпечения към или от клона.
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ДОСТАВЧИЦИТЕ НА ТРАНСГРАНИЧНИ УСЛУГИ
Член 16
Информация относно доставчиците на трансгранични услуги
Когато компетентните органи на приемаща държава членка отправят искане за информация във връзка с институция, която извършва дейност чрез предоставяне на услуги в тази приемаща държава членка, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят следната информация:
а)
всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва националните или съюзните разпоредби или изискванията във връзка с пруденциалния надзор или надзора върху пазарната етика на институциите, включително изискванията съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 и националните разпоредби, транспониращи Директива 2013/36/ЕС, както и описание на надзорните мерки, които са предприети или запланувани за отстраняване на неспазването;
б)
обем на депозитите, приети от лица, пребиваващи в приемащата държава членка;
в)
обем на заемите, предоставени на лица, пребиваващи в приемащата държава членка;
г)
във връзка с дейностите, изброени в приложение I към Директива 2013/36/ЕС, за които дадена институция е уведомила, че желае да извършва в приемащата държава членка чрез предоставяне на услуги:
i)
формата, в която институцията извършва съответните дейности;
ii)
дейностите, които са най-значими като дейности на институцията в приемащата държава членка;
iii)
потвърждение дали институцията извършва дейностите, посочени като основни стопански дейности в уведомлението, което е представила съгласно член 39 от Директива 2013/36/ЕС.
ГЛАВА IV
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ИЗВЪРШВАЩИ ДЕЙНОСТ ЧРЕЗ КЛОН ИНСТИТУЦИИ В СЛУЧАЙ НА ЗАТРУДНЕНИЯ С ЛИКВИДНОСТТА, КОИТО ВЛИЯЯТ ВЪРХУ ИНСТИТУЦИЯТА ИЛИ СЪОТВЕТНИЯ КЛОН
Член 17
Обхват на обмена на информация при затруднения с ликвидността
1. Ако компетентните органи на държавата членка по произход считат, че при дадена институция са налице затруднения с ликвидността или има основания да се очакват такива затруднения, те незабавно уведомяват компетентните органи на приемащата държава членка и им предоставят информацията, посочена в параграф 3.
2. Ако компетентните органи на приемащата държава членка считат, че при даден клон, установен в посочената държава членка, са налице затруднения с ликвидността или има основания да се очакват такива затруднения, те незабавно уведомяват компетентните органи на държавата членка по произход и им предоставят информацията, посочена в параграф 3.
3. Компетентните органи предоставят следната информация:
а)
описание на ситуацията, включително причината, довела до затрудненията; въздействието, което се очаква да окажат върху институцията затрудненията с ликвидността; явления и тенденции, засягащи трансакциите в рамките на групата;
б)
описание на мерките, предприети или запланувани от компетентните органи или от институцията, включително изискванията, наложени върху институцията от компетентните органи с цел да се ограничи въздействието на затрудненията с ликвидността;
в)
резултати от оценките на последствията за системата от затрудненията с ликвидността;
г)
най-актуална количествена информация относно ликвидността, както е посочено в член 4, параграф 1, букви в)-з).
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 524/2014 AL COMISIEI
din 12 martie 2014
de completare a Directivei 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare care specifică informațiile pe care autoritățile competente din statele membre de origine și cele din statele membre gazdă și le comunică reciproc
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (1), în special articolul 50 alineatul (6),
întrucât:
(1)
Pentru a garanta cooperarea eficientă dintre autoritățile competente din statele membre de origine și cele din statele membre gazdă, schimbul de informații ar trebui să aibă loc în ambele sensuri, în limitele competențelor respective de supraveghere ale acestor autorități. Prin urmare, este necesar să se precizeze ce informații referitoare la instituții și, dacă este cazul, referitoare la funcționarea sucursalelor acestora, ar trebui să fie furnizate de autoritățile competente din statul membru de origine autorităților competente din statul membru gazdă, precum și ce informații referitoare la sucursale trebuie să fie furnizate de autoritățile competente din statele membre gazdă autorităților competente din statul membru de origine.
(2)
Schimbul de informații între autoritățile competente din statele membre de origine și din statele membre gazdă ar trebui privit în contextul mai vast al supravegherii grupurilor bancare transfrontaliere și, în cazurile în care este necesar, informațiile ar putea fi comunicate la nivel consolidat. Mai precis, în cazul în care o instituție deține o întreprindere-mamă principală în statul membru în care își are sediul central, iar autoritatea competentă în cauză îndeplinește și rolul de autoritate responsabilă cu supravegherea consolidată, ar trebui să se ofere posibilitatea de a se furniza informații la nivel consolidat, mai degrabă decât la nivelul unei instituții care își desfășoară activitatea prin intermediul unei sucursale. Cu toate acestea, în acest caz, autoritatea competentă ar trebui să informeze autoritățile competente din statele membre gazdă în legătură cu faptul că informațiile sunt comunicate la nivel consolidat.
(3)
Schimbul de informații între autoritățile competente din statele membre de origine și din statele membre gazdă nu se limitează la tipurile de informații menționate la articolul 50 din Directiva 2013/36/UE și, prin urmare, la tipurile de informații menționate în prezentul regulament. Mai exact, articolele 35, 36, 39, 43 și 52 din Directiva 2013/36/UE prevăd dispoziții distincte pentru schimbul de informații referitoare la verificările la fața locului ale sucursalelor, notificările privind exercitarea dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii, precum și măsurile, inclusiv cele preventive, luate de autoritățile competente în legătură cu sucursalele și întreprinderile-mamă ale acestora. Prin urmare, prezentul regulament nu ar trebui să prevadă cerințe privind schimbul de informații în aceste domenii.
(4)
Este necesar să fie stabilite cerințe cu privire la informațiile care trebuie să fie schimbate între autoritățile competente din statele membre de origine și din statele membre gazdă în vederea armonizării practicilor de reglementare și de supraveghere la nivelul întregii Uniuni. Aceste informații ar trebui să acopere toate domeniile prevăzute la articolul 50 din Directiva 2013/36/UE, și anume administrarea și proprietatea, inclusiv liniile de activitate, precum cele menționate la articolul 317 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2), lichiditățile și constatările legate de supravegherea lichidităților, solvabilitatea, garantarea depozitelor, expunerile mari, riscul sistemic, procedurile administrative și contabile și mecanismele de control intern. Pentru a facilita monitorizarea instituțiilor, autoritățile competente din statele membre gazdă și statele membre de origine ar trebui să se informeze reciproc cu privire la situațiile de nerespectare a dreptului național sau a dreptului Uniunii, precum și cu privire la măsurile de supraveghere și sancțiunile impuse instituțiilor. În plus, informațiile suplimentare privind efectul de levier și pregătirea pentru situații de urgență ar trebui să se regăsească printre informațiile care trebuie să facă obiectul schimbului de informații între autoritățile competente din statele membre de origine și din statele membre gazdă, astfel încât acestea din urmă să fie în măsură să monitorizeze instituțiile în mod eficace.
(5)
În cazul în care o criză de lichidități afectează sau riscă să afecteze o instituție, autoritățile competente din statul membru gazdă trebuie să aibă o înțelegere clară a situației, pentru a fi în măsură să adopte măsuri preventive, conform condițiilor prevăzute la articolul 43 din Directiva 2013/36/UE. Prezentul regulament ar trebui, prin urmare, să prevadă norme clare cu privire la tipurile de informații care trebuie să facă obiectul schimbului de informații dintre autorități în cazul în care survine o criză de lichidate. Este necesar, de asemenea, să se precizeze informațiile care trebuie transmise pentru ca autoritățile să fie pregătite din timp pentru situații de urgență, cum ar fi cele menționate la articolul 114 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE.
(6)
Având în vedere diferențele de dimensiune, complexitate și importanță între sucursalele care își desfășoară activitatea în statele membre gazdă, este important să se aplice principiul proporționalității în schimbul de informații. În acest scop, schimbul de informații dintre autoritățile competente din țara de origine și cele din țara gazdă ar trebui să cuprindă o paletă mai largă de informații în cazul în care autoritățile competente din statul membru gazdă sunt responsabile pentru sucursale considerate ca fiind semnificative în conformitate cu articolul 51 din Directiva 2013/36/UE.
(7)
Pentru a se asigura desfășurarea în limite rezonabile a schimbului de informații relevante, evitându-se, în același timp, situațiile în care autoritățile competente dintr-un stat membru de origine sunt obligate să comunice orice informații cu privire la o instituție, indiferent de natura și importanța acestora, tuturor autorităților competente din statele membre gazdă, în cazuri specifice, doar informațiile care sunt relevante pentru o sucursală anume ar trebui să fie transmise exclusiv autorităților competente însărcinate cu supravegherea sucursalei respective. În scopuri similare, într-un număr de domenii specifice, ar trebui ca autoritățile competente din statele membre de origine și cele din statele membre gazdă să facă schimb doar de informații care scot la iveală situații de neconformitate, ceea ce înseamnă că nu ar trebui să se facă schimb de informații în cazul în care instituția respectă legislația națională și legislația Uniunii.
(8)
Prezentul regulament ar trebui să abordeze, de asemenea, schimbul de informații în ceea ce privește desfășurarea de activități într-un stat membru gazdă prin furnizarea de servicii transfrontaliere. Având în vedere natura serviciilor transfrontaliere, autoritățile competente din statele membre gazdă se confruntă cu o lipsă de informații privind operațiunile care se desfășoară în jurisdicțiile lor și, prin urmare, este esențial să se precizeze în detaliu ce informații trebuie transmise în scopul garantării stabilității financiare și al verificării condițiilor de autorizare, în special pentru a se asigura de conformitatea serviciilor furnizate de instituție cu notificările pe care le transmite. Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate Comisiei de către Autoritatea europeană de supraveghere [Autoritatea Bancară Europeană (ABE)].
(9)
ABE a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul și sfera de aplicare
(1) Prezentul regulament specifică informațiile pe care autoritățile competente din statele membre de origine și din statele membre gazdă și le comunică reciproc în conformitate cu articolul 50 din Directiva 2013/36/UE.
(2) Regulamentul prevede norme privind informațiile care trebuie să facă obiectul schimbului de informații cu privire la o instituție care își desfășoară activitatea, prin intermediul unei sucursale sau prin exercitarea libertății de a presta servicii, în unul sau mai multe state membre, altele decât cele în care se află sediul său central.
Articolul 2
Informații pe bază consolidată
În cazul în care întreprinderea-mamă principală a unei instituții este stabilită în același stat membru în care se află sediul central al instituției respective, iar autoritatea competentă din statul membru de origine al instituției îndeplinește și rolul de autoritate responsabilă cu supravegherea consolidată, această autoritate competentă furnizează, dacă este cazul, în conformitate cu cerințele prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și de Directiva 2013/36/UE, informații cu privire la instituția respectivă la nivel consolidat și informează autoritățile competente din statele membre gazdă cu privire la faptul că informațiile sunt transmise la nivel consolidat.
CAPITOLUL II
SCHIMBUL DE INFORMAȚII CU PRIVIRE LA INSTITUȚIILE CARE ÎȘI DESFĂȘOARĂ ACTIVITATEA PRIN INTERMEDIUL UNEI SUCURSALE
Articolul 3
Informații cu privire la administrare și proprietate
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații privind structura organizațională a unei instituții, inclusiv liniile de activitate și relațiile sale cu entitățile din cadrul grupului.
(2) În plus față de informațiile indicate în primul paragraf, autoritățile competente din statul membru de origine comunică autorităților competente din statul membru gazdă care supraveghează o sucursală semnificativă, menționată la articolul 51 din Directiva 2013/36/UE, următoarele informații cu privire la o instituție:
(a)
structura organului de conducere și a conducerii superioare, inclusiv repartizarea responsabilităților legate de supravegherea unei sucursale;
(b)
lista acționarilor și asociaților care dețin participații calificate, pe baza informațiilor furnizate de instituția de credit în conformitate cu articolul 26 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE.
Articolul 4
Informații cu privire la lichidități și constatările legate de supraveghere
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine comunică autorităților competente din statul membru gazdă următoarele informații:
(a)
orice deficiențe semnificative în gestionarea riscului de lichiditate al unei instituții, care sunt cunoscute de către autoritățile competente și care pot afecta sucursalele, orice măsuri de supraveghere care au fost luate în raport cu aceste deficiențe și măsura în care instituția respectă aceste măsuri de supraveghere;
(b)
evaluarea globală efectuată de autoritățile competente din statul membru de origine a profilului de risc de lichiditate al unei instituții și a modului de administrare, de către aceasta, a riscurilor de lichiditate, în special în ceea ce privește o sucursală;
(c)
coeficienții care indică poziția instituției din punctul de vedere al acoperirii necesarului de lichiditate și al finanțării stabile la nivel național sau la nivelul Uniunii, în moneda națională a statului membru de origine al instituției și în toate celelalte monede care sunt semnificative pentru instituție;
(d)
componentele rezervei de lichidități a unei instituții;
(e)
nivelul de grevare a activelor unei instituții;
(f)
raportul credite acordate/depozite atrase al unei instituții;
(g)
toate ratele de acoperire a necesarului de lichiditate de la nivel național aplicabile unei instituții în cadrul măsurilor de politică macroprudențială de către autoritățile competente sau de către autoritatea desemnată, ca cerințe obligatorii, ca orientări, ca recomandări, ca avertismente sau sub altă formă, inclusiv definițiile acestor rate;
(h)
toate cerințele de lichiditate specifice, aplicate în conformitate cu articolul 105 din Directiva 2013/36/UE;
(i)
obstacolele care pot afecta transferul de numerar și de garanții către și dinspre sucursalele unei instituții.
(2) În cazul în care autoritățile competente au acordat o derogare totală sau parțială de la aplicarea părții a șasea a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 unei instituții, în conformitate cu articolul 8 din regulamentul menționat, autoritățile competente din statul membru de origine furnizează informațiile indicate la alineatul (1) la nivel subconsolidat sau, în conformitate cu articolul 2 din prezentul regulament, la nivel consolidat.
(3) În plus față de informațiile prevăzute la alineatul (1), autoritățile competente din statul membru de origine comunică autorităților competente din statul membru gazdă care supraveghează o sucursală semnificativă următoarele informații:
(a)
politica instituției în materie de lichidități și de finanțare, inclusiv o descriere a acordurilor de finanțare pentru sucursalele sale, măsurile de sprijin intragrup și procedurile de cumulare a lichidității (pooling);
(b)
planurile de urgență ale instituției în materie de lichidități și de finanțare, inclusiv informații privind scenariile de simulare de criză avute în vedere.
Articolul 5
Informații cu privire la solvabilitate
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine informează autoritățile competente din statul membru gazdă dacă o instituție respectă sau nu următoarele cerințe:
(a)
cerințele de fonduri proprii prevăzute la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ținând seama de toate măsurile adoptate sau recunoscute în conformitate cu articolul 458 din respectivul regulament și, dacă este cazul, luând în considerare dispozițiile tranzitorii prevăzute în partea a zecea din regulamentul menționat;
(b)
orice cerințe de fonduri proprii suplimentare impuse în conformitate cu articolul 104 din Directiva 2013/36/UE;
(c)
cerințele privind rezervele de capital prevăzute la titlul VII capitolul 4 din Directiva 2013/36/UE.
(2) În plus față de informațiile prevăzute la alineatul (1), autoritățile competente din statul membru de origine comunică autorităților competente din statul membru gazdă care supraveghează o sucursală semnificativă a unei instituții care este supusă cerințelor de fonduri proprii următoarele informații:
(a)
rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază a instituției, în sensul articolului 92 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(b)
rata fondurilor proprii de nivel 1 a instituției, în sensul articolului 92 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(c)
rata fondurilor proprii totale a instituției, în sensul articolului 92 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(d)
cuantumul total al expunerii la risc a instituției, în sensul articolului 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(e)
cerințele de fonduri proprii aplicabile în statul membru de origine în conformitate cu articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, luând în considerare toate măsurile adoptate sau recunoscute în conformitate cu articolul 458 din respectivul regulament și, dacă este cazul, luând în considerare dispozițiile tranzitorii prevăzute în partea a zecea din regulamentul menționat;
(f)
nivelul rezervei de conservare a capitalului pe care instituția este obligată să o mențină în conformitate cu articolul 129 din Directiva 2013/36/UE;
(g)
nivelul rezervei anticiclice de capital specifice instituției, pe care instituția este obligată să o mențină în conformitate cu articolul 130 din Directiva 2013/36/UE;
(h)
nivelul rezervei de risc sistemic, pe care instituția este obligată să o mențină în conformitate cu articolul 133 din Directiva 2013/36/UE;
(i)
nivelul oricărei rezerve G-SII sau O-SII, pe care instituția este obligată să o mențină în conformitate cu articolul 131 alineatele (4) și (5) din Directiva 2013/36/UE;
(j)
nivelul cerințelor de fonduri proprii suplimentare impuse în conformitate cu articolul 104 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2013/36/UE și al oricăror alte cerințe impuse referitoare la solvabilitatea instituției, în conformitate cu articolul menționat.
(3) În cazul în care a fost acordată o derogare fie de la aplicarea dispozițiilor relevante din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în conformitate cu articolele 7, 10 sau 15 din respectivul regulament, fie de la aplicarea cerințelor prevăzute la articolul 10, articolul 12 și articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE, în conformitate cu articolul 21 din Directiva 2013/36/UE sau în cazul în care o instituție a primit permisiunea de a aplica tratamentul prevăzut la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, autoritățile competente din statul membru de origine comunică informațiile prevăzute la alineatul (2) la nivel subconsolidat sau, în conformitate cu articolul 2 din prezentul regulament, la nivel consolidat.
Articolul 6
Informații cu privire la sistemele de garantare a depozitelor
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine informează autoritățile competente din statul membru gazdă cu privire la denumirea sistemului de garantare a depozitelor la care aderă o instituție, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4).
(2) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă următoarele informații cu privire la sistemul de garantare a depozitelor menționat la alineatul (1):
(a)
acoperirea maximă a sistemului de garantare a depozitelor per deponent eligibil;
(b)
sfera de aplicare a acoperirii și tipurile de depozite acoperite;
(c)
orice excludere din sfera de aplicare a acoperirii, precizând produsele și tipurile de deponenți;
(d)
mecanismele de finanțare a sistemului de garantare a depozitelor, precizând în special dacă sistemul este finanțat ex ante sau ex post, precum și volumul sistemului;
(e)
datele de contact ale administratorului sistemului.
(3) Informațiile prevăzute la alineatul (2) sunt comunicate autorităților competente dintr-un stat membru gazdă doar o singură dată, în legătură cu fiecare sistem de garantare a depozitelor în cauză. În cazul în care survine o modificare în informațiile comunicate, autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații actualizate.
Articolul 7
Informații cu privire la limitarea expunerilor mari
Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații cu privire la orice situație în care autoritățile competente din statul membru de origine au stabilit că o instituție nu a respectat limitele aplicabile expunerilor mari și cerințele stabilite în partea a patra din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Informațiile care trebuie furnizate explică situația și măsurile de supraveghere adoptate sau care urmează să fie adoptate.
Articolul 8
Informații cu privire la riscul sistemic pe care îl prezintă instituția
Autoritățile competente din statul membru de origine informează autoritățile competente din statul membru gazdă în cazul în care o instituție a fost desemnată ca fiind instituție globală de importanță sistemică (G-SII) sau ca fiind altă instituție de importanță sistemică (O-SII), în conformitate cu articolul 131 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE. În cazul în care instituția a fost identificată ca fiind G-SII, trebuie furnizate și informații privind subcategoria căreia îi aparține.
Articolul 9
Informații cu privire la procedurile administrative și contabile
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații cu privire la orice situație în care autoritățile competente din statul membru de origine au stabilit că o instituție nu a respectat standardele și procedurile contabile aplicabile pe care trebuie să le respecte instituția, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1606/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (5). Informațiile care trebuie furnizate explică situația și măsurile de supraveghere adoptate sau care urmează să fie adoptate.
(2) În cazul în care informațiile indicate la alineatul (1) sunt relevante doar pentru un singură sucursală, autoritățile competente din statul membru de origine furnizează informațiile doar autorităților competente din statul membru gazdă în care este stabilită sucursala respectivă.
Articolul 10
Informații cu privire la mecanismele de control intern
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații cu privire la orice situație în care autoritățile competente din statele membre de origine au stabilit că o instituție nu a respectat cerințele referitoare la mecanismele de control intern, inclusiv măsurile de administrare a riscurilor, de control al riscurilor și de audit intern prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și în Directiva 2013/36/UE. Informațiile care trebuie furnizate explică situația și măsurile de supraveghere adoptate sau care urmează să fie adoptate.
(2) În cazul în care informațiile indicate la alineatul (1) sunt relevante doar pentru un singură sucursală, autoritățile competente din statul membru de origine furnizează informațiile doar autorităților competente din statul membru gazdă în care este stabilită sucursala respectivă.
Articolul 11
Informații cu privire la efectul de levier
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații cu privire la orice situație în care autoritățile competente din statele membre de origine au stabilit că o instituție nu a respectat cerințele referitoare la indicatorii efectului de levier în conformitate cu partea a șaptea din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și, dacă este cazul, ținând seama de dispozițiile tranzitorii prevăzute la articolul 499 din regulamentul menționat. Informațiile care trebuie furnizate explică situația și măsurile de supraveghere adoptate sau care urmează să fie adoptate.
(2) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă toate informațiile pe care o instituție le-a făcut publice, în conformitate cu articolul 451 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, cu privire la indicatorul efectului de levier și la riscul efectului de levier excesiv.
Articolul 12
Informații cu privire la neconformitatea generală
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine furnizează autorităților competente din statul membru gazdă informații cu privire la orice situație în care autoritățile competente din statul membru de origine au stabilit că o instituție nu a respectat legislația națională sau legislația Uniunii ori cerințele privind supravegherea prudențială sau supravegherea conduitei pe piață a instituțiilor, inclusiv cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și în Directiva 2013/36/UE, altele decât cerințele menționate la articolele 3-11 din prezentul regulament. Informațiile care trebuie furnizate explică situația și măsurile de supraveghere adoptate sau care urmează să fie adoptate.
(2) În cazul în care informațiile indicate la alineatul (1) sunt relevante doar pentru un singură sucursală, autoritățile competente din statul membru de origine furnizează informațiile doar autorităților competente din statul membru gazdă în care este stabilită sucursala respectivă.
Articolul 13
Comunicarea măsurilor de supraveghere și a sancțiunilor
(1) Autoritățile competente din statul membru de origine informează autoritățile competente din statul membru gazdă cu privire la oricare dintre următoarele sancțiuni sau măsuri care au fost impuse ori aplicate unei instituții și care afectează operațiunile unei sucursale:
(a)
sancțiunile administrative impuse sau alte măsuri administrative aplicate în temeiul articolelor 64-67 din Directiva 2013/36/UE;
(b)
măsurile de supraveghere impuse în temeiul articolului 104 sau 105 din Directiva 2013/36/UE;
(c)
sancțiunile cu caracter penal impuse, care se referă la încălcarea Regulamentului (UE) nr. 575/2013 sau a dispozițiilor naționale de transpunere a Directivei 2013/36/UE.
(2) În cazul în care informațiile indicate la alineatul (1) sunt relevante doar pentru un singură sucursală, autoritățile competente din statul membru de origine trebuie să furnizeze informațiile doar autorităților competente din statul membru gazdă în care este stabilită sucursala.
Articolul 14
Informații cu privire la pregătirea pentru situații de urgență
Autoritățile competente din statul membru de origine și autoritățile competente din statul membru gazdă fac schimb de informații cu privire la pregătirile pentru situații de urgență. În special, acestea se informează reciproc cu privire la următoarele:
(a)
datele de contact în caz de urgență ale persoanelor din cadrul autorităților competente care sunt însărcinate cu gestionarea situațiilor de urgență;
(b)
procedurile de comunicare care se aplică în situații de urgență.
Articolul 15
Informații furnizate de autoritățile din statul membru gazdă
Fără a aduce atingere cerințelor privind schimbul de informații în urma inspectării sucursalelor în conformitate cu articolul 52 alineatul (3) din Directiva 2013/36/UE, autoritățile competente din statul membru gazdă furnizează autorităților competente din statul membru de origine următoarele informații:
(a)
descrierea oricărei situații în care autoritățile competente au stabilit că o instituție nu a respectat legislația națională sau legislația Uniunii ori cerințele privind supravegherea prudențială sau supravegherea conduitei pe piață a instituțiilor, inclusiv cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și dispozițiile de drept intern de transpunere a Directivei 2013/36/UE, această descriere fiind însoțită de o explicație privind măsurile de supraveghere luate sau care urmează să fie luate pentru a remedia neconformitatea;
(b)
descrierea oricărei nerespectări a condițiilor în care se desfășoară, în interesul general, activitățile sucursalei în statul membru gazdă;
(c)
orice identificare a riscului sistemic prezentat de sucursală sau de activitățile acesteia în statul membru gazdă, inclusiv orice evaluare a impactului probabil pe care l-ar avea suspendarea sau încetarea activității sucursalei asupra:
(i)
lichidității sistemice;
(ii)
sistemelor de plăți;
(iii)
sistemelor de compensare și de decontare;
(d)
cota de piață a sucursalei, în cazul în care aceasta depășește 2 % din piața totală în statul membru gazdă în oricare dintre următoarele categorii:
(i)
depozite;
(ii)
credite;
(e)
obstacolele care pot afecta transferul de numerar și de garanții către și dinspre sucursală.
CAPITOLUL III
SCHIMBUL DE INFORMAȚII CU PRIVIRE LA PRESTATORII DE SERVICII TRANSFRONTALIERE
Articolul 16
Informații cu privire la prestatorii de servicii transfrontaliere
La primirea unei cereri de informații din partea autorităților competente dintr-un stat membru gazdă cu privire la o instituție care își desfășoară activitățile prin prestarea de servicii în statul membru gazdă respectiv, autoritățile competente din statul membru de origine comunică următoarele informații:
(a)
orice situație în care autoritățile competente din statul membru de origine au stabilit că instituția nu a respectat legislația națională sau legislația Uniunii ori cerințele privind supravegherea prudențială sau supravegherea conduitei pe piață a instituțiilor, inclusiv cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și dispozițiile de drept intern de transpunere a Directivei 2013/36/UE, descrierea acestei situații fiind însoțită de o explicație privind măsurile de supraveghere luate sau care urmează să fie luate pentru a remedia neconformitatea;
(b)
volumul de depozite atrase de la rezidenții statului membru gazdă;
(c)
volumul de credite acordate rezidenților statului membru gazdă;
(d)
în ceea ce privește activitățile menționate în anexa I la Directiva 2013/36/UE, pe care instituția și-a notificat intenția să le desfășoare în statul membru gazdă prin prestare de servicii:
(i)
forma sub care instituția își desfășoară activitățile;
(ii)
activitățile care sunt cele mai semnificative din punctul de vedere al activităților instituției în statul membru gazdă;
(iii)
confirmarea faptului că activitățile identificate ca activități principale în notificarea transmisă de instituție în temeiul articolului 39 din Directiva 2013/36/UE sunt efectuate de o instituție.
CAPITOLUL IV
SCHIMBUL DE INFORMAȚII CU PRIVIRE LA INSTITUȚIILE CARE ÎȘI DESFĂȘOARĂ ACTIVITATEA PRIN INTERMEDIUL UNEI SUCURSALE ÎN CAZUL UNEI CRIZE DE LICHIDITATE CARE AFECTEAZĂ INSTITUȚIA SAU SUCURSALA
Articolul 17
Sfera de aplicare a schimbului de informații în cazul unei crize de lichiditate
(1) În cazul în care autoritățile competente din statul membru de origine consideră că a survenit o criză de lichiditate sau că se prefigurează apariția unei astfel de crize, în legătură cu o instituție, acestea informează de îndată autoritățile competente din statul membru gazdă și furnizează informațiile prevăzute la alineatul (3).
(2) În cazul în care autoritățile competente din statul membru gazdă consideră că a survenit o criză de lichiditate sau că se prefigurează apariția unei astfel de crize, în legătură cu o sucursală stabilită în statul membru respectiv, acestea informează de îndată autoritățile competente din statul membru de origine și furnizează informațiile prevăzute la alineatul (3).
(3) Autoritățile competente furnizează următoarele informații:
(a)
o descriere a situației care a survenit, precizând cauza care se află la originea situației de criză, impactul estimat al crizei de lichiditate asupra instituției și evoluția situației în ceea ce privește tranzacțiile intragrup;
(b)
o explicație cu privire la măsurile care au fost luate sau care urmează să fie luate, fie de către autoritățile competente, fie de către instituție, inclusiv orice cerințe impuse instituției de autoritățile competente pentru a atenua criza de lichiditate;
(c)
rezultatele evaluărilor consecințelor sistemice ale crizei de lichiditate;
(d)
cele mai recente informații cantitative disponibile cu privire la lichidități, indicate la articolul 4 alineatul (1) literele (c)-(h).
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 18
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 martie 2014.