РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юни 2013 година
за изменение на Решение 2011/30/ЕС относно равностойността на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества в някои трети държави и относно преходния период за одиторски дейности в Европейския съюз на някои одитори и одиторски дружества от трети държави
(нотифицирано под номер C(2013) 3491)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/288/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 46, параграф 2, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/30/ЕС на Комисията (2) беше разрешено на одиторите и одиторските дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към посоченото решение, да продължат дейността си в Съюза във връзка с одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2012 г.
(2)
Комисията извърши оценки на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към Решение 2011/30/ЕС. Оценките бяха проведени със съдействието на Европейската група на представителите на органите за надзор върху одиторите. Системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави и територии бяха оценени в контекста на критериите, посочени в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО, които уреждат системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството и за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от държавите членки. Крайната цел на сътрудничеството между системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки и третите държави следва да бъде постигането на взаимна надеждност на системите за надзор, основана на тяхната равностойност.
(3)
От тези оценки става ясно, че Абу Даби, Бразилия, Международният финансов център Дубай, Гърнзи, Индонезия, Остров Ман, Джърси, Малайзия, Тайван и Тайланд разполагат със системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества, които функционират съгласно правила, подобни на посочените в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО. Вследствие на това е целесъобразно системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави да се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки.
(4)
Бермуда, Каймановите острови, Египет, Мавриций, Нова Зеландия, Русия и Турция са създали или са в процес на създаване на системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества. Въпреки това няма достатъчно информация относно функционирането и правилата, уреждащи тези системи. За да бъде извършена последваща оценка с цел вземане на окончателно решение по отношение на равностойността във връзка с тези системи, е необходимо да бъде получена допълнителна информация от тези трети държави и територии с оглед по-доброто запознаване със системите им. Поради това е целесъобразно да се удължи преходният период, отпуснат по силата на Решение 2011/30/ЕС, по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави и територии.
(5)
Одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в Хонконг, Индия и Израел, се възползваха от преходния период, предоставен по силата на Решение 2011/30/ЕС. Оттогава тези трети държави или територии не са създали независима система за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции. Те не са предоставили информация за своята одиторска регулаторна система и система за надзор. При дадените обстоятелства изглежда, че тези трети държави или територии не са предприели необходимите мерки, за да постигнат признаване от страна на Комисията на тяхното одиторско регулиране като равностойно на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки. Поради това преходният период, отпуснат им по силата на Решение 2011/30/ЕС, следва да не бъде удължаван по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави.
(6)
С оглед защитата на инвеститорите одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, следва да могат да продължат своите одиторски дейности в Европейския съюз по време на преходния период, без да бъдат регистрирани по член 45 от Директива 2006/43/ЕО, единствено ако предоставят изискваната информация. В случай че подадат информацията, тези одитори и одиторски дружества следва да могат да продължат своите дейности по отношение на одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 1 август 2012 г. и 31 юли 2015 г. Настоящото решение не следва да се отразява на правото на държавите членки да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на такива одитори и одиторски дружества.
(7)
Решение 2011/30/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(8)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 48, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2011/30/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следната втора алинея:
„За целите на член 46, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на следните трети държави и територии се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки по отношение на одиторски дейности във връзка с годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало 1 август 2012 г.:
1)
Абу Даби;
2)
Бразилия;
3)
Международният финансов център Дубай;
4)
Гърнзи;
5)
Индонезия;
6)
Остров Ман;
7)
Джърси;
8)
Малайзия;
9)
Тайван;
10)
Тайланд.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
думата „приложението“ във встъпителното изречение на параграф 1 се заменя с „приложение I“;
б)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Държавите членки не прилагат член 45 от Директива 2006/43/ЕО във връзка с одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави и териториите, посочени в приложение II към настоящото решение, както се отбелязва в член 45, параграф 1 от същата директива, за финансовите години с начало през периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2015 г., когато съответният одитор или одиторско дружество предостави на компетентните органи на държавата членка всички данни, посочени по-долу:
а)
името и адреса на съответния одитор или одиторско дружество и информация за неговата правна структура;
б)
дали одиторът или одиторското дружество са членове на мрежа и описание на мрежата;
в)
одиторските стандарти и изискванията за независимост, приложени при съответния одит;
г)
описание на системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество;
д)
датата на последната проверка за гарантиране на качеството на одитора или одиторското дружество и, освен ако се предоставя от компетентния орган на третата държава, необходимата информация за резултатите от нея. Когато необходимата информация за резултатите от последната проверка за гарантиране на качеството не е публично достояние, компетентните органи на държавите членки третират тази информация като поверителна.
3. Държавите членки гарантират, че обществеността е информирана за името и адреса на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, и за това, че системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции в тези държави все още не са признати за равностойни съгласно член 46, параграф 2 от Директива 2006/43/ЕО. За тези цели компетентните органи на държавите членки, посочени в член 45 от Директива 2006/43/ЕО, също могат да регистрират одиторите и одиторските дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение.
4. Независимо от параграф 2 държавите членки могат да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на одитори и одиторски дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II.“;
в)
добавя се следният параграф 5:
„5. Параграф 2 не засяга договореностите за сътрудничество при проверките за гарантиране на качеството между компетентните органи на дадена държава членка и компетентните органи на трета държава, посочена в приложение II, при условие че такава договореност отговаря на всички критерии, посочени по-долу:
а)
включва проверки за гарантиране на качеството при равнопоставено отношение;
б)
предварително е съобщена на Комисията;
в)
не се опитва да замести решение на Комисията по член 47 от Директива 2006/43/ЕО.“
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Точка 10 от член 1, първа алинея престава да се прилага от 31 юли 2013 г.“
4)
Приложението се заменя с приложение I към настоящото решение.
5)
Добавя се приложение II, както е посочено в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 13 юни 2013 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 13 iunie 2013
de modificare a Deciziei 2011/30/UE privind echivalența sistemelor de supraveghere publică, de asigurare a calității și de investigare și sancționare a auditorilor și a entităților de audit ale anumitor țări terțe și o perioadă de tranziție pentru activitățile de audit desfășurate în Uniunea Europeană ale auditorilor și entităților de audit din anumite țări terțe
[notificat cu numărul C(2013) 3491]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/288/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind auditul legal al conturilor anuale și al conturilor consolidate, de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului și de abrogare a Directivei 84/253/CEE a Consiliului (1), în special articolul 46 alineatul (2) primul paragraf,
întrucât:
(1)
Decizia 2011/30/UE a Comisiei (2) le-a permis auditorilor și entităților de audit din țările și teritoriile terțe enumerate în anexa la respectiva decizie să își continue activitățile desfășurate în Uniune legate de rapoartele de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate pentru exercițiile financiare care debutează în perioada 2 iulie 2010-31 iulie 2012.
(2)
Comisia a efectuat evaluări ale sistemelor de supraveghere publică, de asigurare a calității și de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit din țările și teritoriile terțe enumerate în anexa la Decizia 2011/30/UE. Evaluările au fost efectuate cu sprijinul Grupului european al organelor de supraveghere a auditorilor. Sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității și de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit ale respectivelor țări și teritorii terțe au fost evaluate în funcție de criteriile prevăzute la articolele 29, 30 și 32 din Directiva 2006/43/CE, care reglementează sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității și de investigare și de sancționare a auditorilor și a firmelor de audit din statele membre. Obiectivul final al cooperării între statele membre și țările terțe în ceea ce privește sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit trebuie să fie dobândirea încrederii reciproce în sistemele de supraveghere ale celeilalte părți pe baza echivalenței acestor sisteme.
(3)
Ca urmare a acestor evaluări, s-a constatat că Abu Dhabi, Brazilia, Centrul financiar internațional din Dubai, Guernsey, Indonezia, Insula Man, Jersey, Malaysia, Taiwan și Thailanda dețin sisteme de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit care funcționează în conformitate cu norme similare celor prevăzute la articolele 29, 30 și 32 din Directiva 2006/43/CE. Prin urmare, este oportun ca sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit din țările terțe respective să fie considerate echivalente cu sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a firmelor de audit din statele membre.
(4)
Bermuda, Insulele Cayman, Egipt, Mauritius, Noua Zeelandă, Rusia și Turcia au instituit sau sunt pe cale să instituie sisteme de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit. Cu toate acestea, informațiile referitoare la funcționarea acestor sisteme și la normele care le reglementează nu sunt suficiente pentru a realiza o evaluare a echivalenței. Pentru efectuarea unor evaluări adiționale în scopul adoptării unei decizii finale privind echivalența acestor sisteme este necesar să se obțină informații suplimentare de la țările și teritoriile terțe respective în vederea unei mai bune înțelegeri a sistemelor de care dispun acestea. Prin urmare, este oportun să se extindă perioada de tranziție acordată prin Decizia 2011/30/UE cu privire la auditorii și entitățile de audit care prezintă rapoarte de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate ale societăților constituite în țările și teritoriile terțe respective.
(5)
Auditorii și entitățile de audit care prezintă rapoarte de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate ale societăților constituite în Hong Kong, India și Israel au beneficiat de perioada de tranziție acordată prin Decizia 2011/30/UE. Până în prezent, aceste țări sau teritorii terțe nu au instituit un sistem independent de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare. Ele nu au furnizat informații privind sistemele lor de reglementare și supraveghere a auditului. În aceste circumstanțe, se pare că respectivele țări sau teritorii terțe nu au luat măsurile necesare în vederea recunoașterii de către Comisie a echivalenței legislației lor în domeniul auditului cu sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit din statele membre. Prin urmare, nu se extinde perioada de tranziție acordată acestora prin Decizia 2011/30/UE cu privire la auditorii și la entitățile de audit care prezintă rapoarte de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate ale societăților constituite în țările terțe respective.
(6)
Pentru a proteja investitorii, este necesar ca auditorii și entitățile de audit care prezintă rapoarte de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate ale societăților constituite în țările terțe enumerate în anexa II la prezenta decizie să își poată continua activitățile de audit pe care le desfășoară în Uniunea Europeană în perioada de tranziție fără a fi înregistrate în conformitate cu articolul 45 din Directiva 2006/43/CE, numai dacă furnizează informațiile solicitate. Cu condiția furnizării informațiilor, auditorii și entitățile de audit respective ar trebui să își poată continua activitățile legate de rapoartele de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate pentru exercițiile financiare care debutează în perioada 1 august 2012-31 iulie 2015. Prezenta decizie nu ar trebui să aducă atingere dreptului statelor membre de a aplica sistemele proprii de investigare și de sancționare a acestor auditori și entități de audit.
(7)
Prin urmare, Decizia 2011/30/UE ar trebui modificată în consecință.
(8)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 48 alineatul (1) din Directiva 2006/43/CE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Decizia 2011/30/UE se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 1 se adaugă un al doilea paragraf, după cum urmează:
„În sensul articolului 46 alineatul (1) din Directiva 2006/43/CE, sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit din țările și teritoriile terțe enumerate mai jos sunt considerate echivalente cu sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare a auditorilor și a firmelor de audit din statele membre în ceea ce privește activitățile de audit referitoare la conturile anuale și la conturile consolidate pentru exercițiile financiare care debutează începând cu 1 august 2012:
1.
Abu Dhabi
2.
Brazilia
3.
Centrul financiar internațional din Dubai
4.
Guernsey
5.
Indonezia
6.
Insula Man
7.
Jersey
8.
Malaysia
9.
Taiwan
10.
Thailanda”.
2.
Articolul 2 se modifică după cum urmează:
(a)
în teza introductivă de la alineatul (1), cuvântul „anexa” se înlocuiește cu „anexa I”;
(b)
alineatele (2), (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Statele membre nu aplică articolul 45 din Directiva 2006/43/CE privind auditorii și entitățile de audit care prezintă rapoarte de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate ale societăților constituite în țările și teritoriile terțe enumerate în anexa II la prezenta decizie, așa cum se menționează la articolul 45 alineatul (1) din directiva respectivă, pentru exercițiile financiare care debutează în perioada 2 iulie 2010-31 iulie 2015, în cazurile în care auditorul sau entitatea de audit respectivă furnizează autorităților competente din statul membru toate informațiile următoare:
(a)
numele și adresa auditorului sau a entității de audit în cauză și informații despre forma sa juridică;
(b)
în cazul în care auditorul sau entitatea de audit aparține unei rețele, descrierea acesteia;
(c)
standardele de audit și cerințele de independență aplicate auditului în cauză;
(d)
o descriere a sistemului intern de control al calității aplicat de entitatea de audit;
(e)
o indicație a faptului că a avut loc sau nu ultima verificare pentru asigurarea calității auditorului sau a entității de audit, a momentului în care a avut loc această verificare și informațiile necesare privind rezultatul acesteia, cu excepția cazului în care aceste informații sunt furnizate de autoritatea competentă din țara terță. În cazul în care informațiile privind rezultatul ultimei verificări pentru asigurarea calității nu sunt publice, autoritățile competente din statele membre prelucrează astfel de informații în regim de confidențialitate.
(3) Statele membre se asigură că publicul este informat cu privire la numele și adresa auditorilor și a entităților de audit care prezintă rapoarte de audit privind conturile anuale sau conturile consolidate ale societăților constituite în țările terțe enumerate în anexa II la prezenta decizie și la faptul că sistemele de supraveghere publică, de asigurare a calității, de investigare și de sancționare din țările și teritoriile terțe nu sunt încă recunoscute ca echivalente în conformitate cu articolul 46 alineatul (2) din Directiva 2006/43/CE. În aceste scopuri, autoritățile competente ale statelor membre menționate la articolul 45 din Directiva 2006/43/CE pot înregistra, de asemenea, auditorii și entitățile de audit care efectuează audituri ale conturilor anuale sau ale conturilor consolidate ale societăților constituite în țările terțe enumerate în anexa II la prezenta decizie.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (2), statele membre pot aplica sistemele proprii de investigare și de sancționare a auditorilor și a entităților de audit care efectuează audituri ale conturilor anuale sau ale conturilor consolidate ale societăților constituite în țările terțe enumerate în anexa II.”;
(c)
se adaugă următorul alineat (5):
„(5) Alineatul (2) se aplică fără a aduce atingere acordurilor de cooperare privind verificările de asigurare a calității între autoritățile competente ale statelor membre și autoritățile competente ale țărilor terțe menționate în anexa II, cu condiția ca astfel de acorduri să respecte toate criteriile următoare:
(a)
să includă efectuarea verificărilor de asigurare a calității cu respectarea principiului egalității de tratament;
(b)
să fie comunicate în prealabil Comisiei;
(c)
să nu aducă atingere niciunei decizii a Comisiei în temeiul articolului 47 din Directiva 2006/43/CE.”
3.
Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Punctul 10 de la articolul 1 primul paragraf încetează să se aplice la 31 iulie 2013.”
4.
Anexa se înlocuiește cu anexa I la prezenta decizie.
5.
Se adaugă anexa II, astfel cum se prevede în anexa II la prezenta decizie.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 13 iunie 2013.