РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 март 2014 година
за съставяне на списък на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/170/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 33, параграф 1 от него,
Като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламента за ННН риболов) се създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
(2)
В глава VI от Регламента за ННН риболов са определени процедурата за определяне на несътрудничещи трети държави, действията, които се предприемат спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещи държави, заличаването от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещи държави и всякакви извънредни мерки.
(3)
В съответствие с член 32 на Регламента за ННН риболов с решение от 15 ноември 2012 г. (2) („решение от 15 ноември 2012 г.“) Комисията уведоми осем трети държави за възможността те да бъдат определени като трети държави, които Комисията счита за несътрудничещи трети държави.
(4)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията относно съществените факти и съображения, на които се основава това определяне.
(5)
Също и на 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми осемте трети държави с отделни писма относно факта, че тя разглежда възможността да ги определи като несътрудничещи трети държави.
(6)
Комисията подчерта в тези писма, че за да избегнат определянето им като несътрудничеща трета държава и официалното им включване в списъка на тези държави, както е предвидено в членове 31 и 33 от Регламента за ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да разработят, в тясно сътрудничество с Комисията, планове за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г.
(7)
Вследствие на това Комисията прикани осемте засегнати трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да оценят изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; iii) да изпращат на всеки шест месеца на Комисията подробни доклади за оценка на изпълнението на всяко действие по отношение на, inter alia, тяхната индивидуална и/или обща ефективност при осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(8)
На осемте заинтересовани трети страни беше дадена възможност да отговорят писмено във връзка с въпросите, изрично указани в решението от 15 ноември 2012 г., както и относно друга свързана информация, като по този начин те имаха възможност да представят доказателства, които опровергават или допълват фактите, на които се позовава решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат, когато е целесъобразно, план за действие за подобряване на положението и вземане на мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(9)
На 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и подчерта, че тя счита срок от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на споразумение по този въпрос.
(10)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, предоставени от осемте държави след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави бяха редовно информирани устно или писмено относно обсъжданията на Комисията.
(11)
С Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г. (3) („Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г.“) Комисията определи Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. В съответствие с Регламента за ННН риболов Комисията посочи основанията, поради които счита, че тези три държави не изпълняват своите задължения в съответствие с международното право като държави на знамето, пристанищни държави, крайбрежни държави или държави на пазара, а именно да предприемат действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов.
(12)
Решението за изпълнение на Съвета, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да се приема в контекста на прилагането на Регламента за ННН риболов като резултат от разследвания и диалози, проведени в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, определени в Регламента за ННН риболов. Тези разследвания и диалози, включително кореспонденцията и проведените срещи, както и решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. са в основата на настоящото решение и съпътстващите го причини са същите. Настоящото решение, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да поражда последиците, посочени в член 38 от Регламента за ННН риболов.
(13)
В съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА БЕЛИЗ
(14)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Белиз в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Белиз като несътрудничеща трета държава и прикани Белиз да разработи, в тясно сътрудничество с нейните служби, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до август 2013 г. Белиз предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Белиз в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Белиз след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Белиз беше уведомяван устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Белиз. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Белиз, също така не са били изцяло изпълнени.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА БЕЛИЗ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(15)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Белиз и оцени неговото изпълнение на международните му задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Белиз в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвид съответната информация, предоставена в тази връзка от Белиз, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на положението.
(16)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко случая на неизпълнение на задължения съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, липсата на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка, липсата на система за възпиращи санкции, както и на правилно прилагане на схемата за сертифициране на улова. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Освен това беше установено неспазване на препоръките и резолюциите от съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации (IPOA-UN). При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(17)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Белиз като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(18)
По отношение на възможните ограничения за Белиз като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният му статут на развиваща се държава и общите показатели на Белиз по отношение на рибарството не са пострадали от общото му равнище на развитие.
(19)
Предвид на решението то 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Белиз, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Белиз по отношение на неговите задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91, 94, 117, 118 на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, членове 18, 19, 20 от Споразумението на ООН относно рибните запаси и член II, параграф 8 от Споразумението на ФАО за съответствие.
(20)
Поради това Белиз не е успял да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включен в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
4. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕНА КРАЛСТВО КАМБОДЖА
(21)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Кралство Камбоджа (Камбоджа) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Камбоджа като несътрудничеща трета държава и прикани Камбоджа да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юни 2013 г. Камбоджа предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Камбоджа в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Камбоджа след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Камбоджа беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Камбоджа. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Камбоджа, не са били изцяло изпълнени.
5. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КАМБОДЖА КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(22)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Камбоджа и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Камбоджа в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г., и предвид предложения план за действие, допълнен със съответната информация, предоставена от Камбоджа.
(23)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко неизпълнения на задълженията съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, неосигуряването на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка и липсата на система за възпиращи санкции. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(24)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Камбоджа като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(25)
По отношение на възможните ограничения за Камбоджа като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава и общите показатели на Камбоджа по отношение на рибарството не са пострадали от общото ѝ равнище на развитие.
(26)
Действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (Конвенцията UNCLOS). Припомня се, че няма значение дали Камбоджа действително е ратифицирала Конвенцията UNCLOS, тъй като разпоредбите ѝ относно плаване в открито море (членове от 86-115 от Конвенцията UNCLOS) са признати за обичайно международно право. С тези разпоредби се извършва кодифициране на съществуващите преди това норми на обичайното международно право и почти дословно се възприема формулировката от Конвенцията за откритото море и от Конвенцията за териториалното море и прилежащата зона, към които Камбоджа се е присъединила и е ратифицирала.
(27)
Предвид на на решението от 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Камбоджа, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията UNCLOS.
(28)
Поради това Камбоджа не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
6. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА ГВИНЕЯ
(29)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Република Гвинея (Гвинея) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Гвинея като несътрудничеща трета държава и прикани Гвинея да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юли 2013 г. Гвинея предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Гвинея в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Гвинея след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Гвинея беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Гвинея. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Гвинея, не са били изцяло изпълнени.
7. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГВИНЕЯ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(30)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Гвинея и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента относно ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Гвинея в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвидпредложения план за действие, доразвит с допълнителна информация, предоставена от Гвинея.
(31)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с все още предстоящите реформи, целящи да се гарантира достатъчно адекватно и ефикасно наблюдение на риболовния флот на Гвинея, ефективно прилагане на националното законодателство и разпоредби относно рибарството, прилагане на правилата чрез преследване и санкциониране на установените дейности, свързани с ННН риболов, засилване на средствата за контрол и надзор, система за възпиращи санкции, политика в областта на рибарството в съответствие с административния капацитет по отношение на контрола и наблюдението. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(32)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Гвинея като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(33)
По отношение на възможните ограничения за Гвинея като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава може да пострада от нейното равнище на развитие. Въпреки това, предвид характера на установените недостатъци в Гвинея, предоставената от Съюза и държавите-членки помощ и предприетите действия за коригиране на положението, равнището на развитие на тази държава не може да даде обяснение за общите показатели на Гвинея като държава на знамето или крайбрежна държава по отношение на рибарството и недостатъчните действия от нейна страна за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова.
(34)
Предвид на решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и на диалога с Гвинея, проведен от Комисията, и резултатите от него може да се заключи, че действията, предприети от Гвинея, с оглед на нейните задължения като държава на знамето и крайбрежна държава, не са достатъчни за спазване на членове 61, 62, 94, 117 и 118 от Конвенцията UNCLOS, както и членове 18, 19 и 20 от Споразумението относно прилагането на разпоредби на Конвенцията UNCLOS.
(35)
Поради това Гвинея не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето и крайбрежна държава, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
8. СЪСТАВЯНЕ НА СПИСЪК НА НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
(36)
Предвид заключенията, направени по-горе по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея, тези страни следва да бъдат включени в списъка на несътрудничещите трети държави, който трябва да бъде съставен в съответствие с член 33 от Регламента за ННН риболов.
(37)
Действията по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея под формата на мерки, които следва да бъдат приложени, са изброени в член 38 от Регламента за ННН риболов. Забраната на вноса обхваща всички запаси и видове, определени в член 2, параграф 8 от Регламента за ННН риболов, тъй като определянето не се обосновава с липсата на подходящи мерки, приети във връзка с ННН риболов, които засягат дадени запаси или видове. В съответствие с определението, установено в член 2, параграф 11 от Регламента за ННН риболов внос означава внасянето на рибни продукти на територията на Съюза, включително с цел трансбордиране в пристанища на негова територия.
(38)
Следва да се отбележи, че ННН риболовът, inter alia, води до намаляване на рибните запаси, унищожаване на морски местообитания, пречи на опазването и устойчивото използване на морските ресурси, нарушава конкуренцията, застрашава продоволствената сигурност, поставяйки честните рибари в неизгодно положение и намалява капацитета на крайбрежните общности. С оглед на обхвата на проблемите, свързани с ННН риболова, е необходимо Съюзът да предприеме бързи действия по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея като несътрудничещи държави. С оглед на горепосоченото настоящото решение следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(39)
Ако Белиз, Камбоджа или Гвинея докажат, че положението, дало основание за включването им в списъка, е коригирано, Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, заличава съответната държава от списъка на несътрудничещи трети държави в съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали Белиз, Камбоджа или Гвинея е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Списъкът на Съюза на несътрудничещи трети държави, предвиден в член 33 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 е установен в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 март 2014 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI
din 24 martie 2014
de stabilire a unei liste a țărilor terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1005/2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat
(2014/170/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (1), în special articolul 33 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
1. INTRODUCERE
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 („Regulamentul INN”) instituie un sistem al Uniunii pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN).
(2)
Capitolul VI din Regulamentul INN definește procedura în ceea ce privește identificarea țărilor terțe necooperante, demersurile cu privire la țările identificate ca țări terțe necooperante, stabilirea unei liste a țărilor necooperante, radierea de pe lista țărilor necooperante, publicarea listei țărilor necooperante și eventualele măsuri de urgență.
(3)
În conformitate cu articolul 32 din Regulamentul INN, Comisia a notificat printr-o decizie din 15 noiembrie 2012 (2) („Decizia din 15 noiembrie 2012”) opt țări terțe referitor la faptul că ar putea fi identificate drept țări terțe pe care Comisia le consideră țări terțe necooperante.
(4)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a inclus informații privind elementele de fapt și considerentele esențiale care stau la baza acelei identificări.
(5)
Tot la 15 noiembrie 2012, Comisia a notificat cele opt țări terțe prin scrisori individuale cu privire la posibilitatea de a le identifica drept țări terțe necooperante.
(6)
Comisia a subliniat, în aceste scrisori, că, pentru a evita identificarea și propunerea de a fi incluse oficial pe listă ca țară terță necooperantă, astfel cum se prevede la articolele 31 și 33 din Regulamentul INN, țările terțe în cauză au fost invitate să stabilească, în strânsă colaborare cu Comisia, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012.
(7)
În consecință, Comisia a invitat cele opt țări terțe în cauză: (i) să ia toate măsurile necesare pentru a pune în aplicare acțiunile cuprinse în planurile de acțiune sugerate de Comisie; (ii) să evalueze punerea în aplicare a acțiunilor cuprinse în planurile de acțiune sugerate de Comisie; și (iii) să trimită Comisiei, o dată la șase luni, rapoarte detaliate prin care evaluează punerea în aplicare a fiecărei acțiuni în ceea ce privește, printre altele, eficacitatea acestora la nivel individual și/sau global în asigurarea unui sistem de control în domeniul pescuitului care să fie conform legislației.
(8)
Cele opt țări terțe în cauză au avut posibilitatea de a răspunde în scris cu privire la aspecte indicate în mod explicit în Decizia din 15 noiembrie 2012, precum și cu privire la alte informații relevante, permițându-le să prezinte probe care să infirme sau să completeze afirmațiile cuprinse în Decizia din 15 noiembrie 2012 sau să adopte, după caz, un plan de acțiune pentru a îmbunătăți situația și măsuri care să o remedieze. Celor opt țări li s-a asigurat dreptul de a solicita sau de a furniza informații suplimentare.
(9)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a inițiat un proces de dialog cu cele opt țări terțe și a subliniat că consideră perioada de șase luni ca fiind, în principiu, suficientă pentru a se ajunge la un acord cu privire la această chestiune.
(10)
Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și în scris, prezentate de către cele opt țări ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012, au fost examinate și luate în considerare. Cele opt țări au fost informate permanent verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei.
(11)
Printr-o decizie de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013 (3) („Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013”) Comisia a identificat Belize, Regatul Cambodgia și Republica Guineea ca țări terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN. În conformitate cu Regulamentul INN, Comisia a prezentat motivele pentru care consideră că aceste trei țări nu își respectă obligațiile care le revin în temeiul dreptului internațional în calitate de state de pavilion, state portuare, state costiere sau state comerciale de a lua măsuri, preveni, descuraja și elimina activitățile de pescuit INN.
(12)
O decizie de punere în aplicare a Consiliului prin care Belize, Regatul Cambodgia și Republica Guineea sunt trecute pe lista țărilor terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN ar trebui, prin urmare, luată în contextul punerii în aplicare a Regulamentului INN ca rezultat al procedurilor de anchetă și dialog care s-au desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în Regulamentul INN. Aceste proceduri de anchetă și dialog, inclusiv corespondența derulată și reuniunile care au avut loc, precum și Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013 stau la baza prezentei decizii și motivele pe care se întemeiază sunt aceleași. Prezenta decizie, care include Belize, Regatul Cambodgia și Republica Guineea pe lista de țări terțe necooperante în ceea ce privește combaterea activităților de pescuit INN, ar trebui să implice consecințele menționate la articolul 38 din Regulamentul INN.
(13)
În conformitate cu articolul 34 alineatul (1) din Regulamentul INN, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, elimină țara terță de pe lista de țări terțe necooperante dacă țara terță în cauză demonstrează că situația care a justificat includerea sa pe listă a fost remediată. Decizia de eliminare ia în considerare și dacă țările terțe în cauză identificate au adoptat măsuri concrete care permit să se obțină o îmbunătățire durabilă a respectivei situații.
2. PROCEDURA CU PRIVIRE LA BELIZE
(14)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a notificat Belize, în temeiul articolului 32 din Regulamentul INN, că are în vedere posibilitatea de a identifica Belize ca țară terță necooperantă și a invitat Belize să stabilească, în strânsă cooperare cu serviciile sale, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012. În perioada cuprinsă între decembrie 2012 și august 2013, Belize a prezentat observații în scris prin care și-a exprimat punctele de vedere și s-a întâlnit cu Comisia pentru a discuta puncte care țin de acest subiect. Comisia a furnizat informații relevante în scris către Belize. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și scrise prezentate de către Belize ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012 au fost examinate și luate în considerare, în timp ce Belize a fost informat verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei. Comisia a considerat că domeniile de interes și lacunele, astfel cum sunt descrise în Decizia din 15 noiembrie 2012, nu au fost abordate în mod satisfăcător de Belize. În plus, Comisia a concluzionat că nici măsurile propuse într-un plan de acțiune prezentat de Belize nu au fost puse în aplicare integral.
3. IDENTIFICAREA BELIZE CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ
(15)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a analizat obligațiile Belize și a evaluat conformitatea acesteia cu obligațiile sale internaționale în calitatea sa de stat de pavilion, stat portuar, stat costier sau stat comercial. În scopul respectivei reexaminări, Comisia a ținut seama de parametrii enumerați la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN. Comisia a analizat îndeplinirea de către Belize a obligațiilor sale internaționale în conformitate cu concluziile stabilite în Decizia din 15 noiembrie 2012, luând în considerare informațiile relevante furnizate în această privință de Belize, planul de acțiune sugerat, precum și măsurile luate pentru remedierea situației.
(16)
Principalele deficiențe identificate de Comisie în planul de acțiune sugerat au fost cu privire la mai multe deficiențe în ceea ce privește punerea în aplicare a obligațiilor prevăzute de dreptul internațional, legate mai ales de neadoptarea unui cadru legal adecvat, de lipsa unei monitorizări adecvate și eficiente, de lipsa unui sistem de control și inspecție, de lipsa unui sistem de sancționare disuasivă, precum și de lipsa unei puneri în aplicare adecvate a regimului de certificare a capturii. Alte deficiențe identificate sunt legate, în mod mai general, de respectarea obligațiilor internaționale, inclusiv cele prevăzute de recomandările și rezoluțiile organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) și a condițiilor de înmatriculare a navelor în conformitate cu dreptul internațional. S-a identificat, de asemenea, lipsa de conformitate cu recomandările și rezoluțiile organismelor relevante, cum ar fi Planul internațional de acțiune împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat al Organizației Națiunilor Unite (IPOA-UN). Cu toate acestea, lipsa de conformare la recomandările și rezoluțiile fără caracter obligatoriu a fost luată în considerare numai ca probe suplimentare și nu a stat la baza identificării.
(17)
În Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, Comisia a identificat Belize ca țară terță necooperantă în temeiul Regulamentului INN.
(18)
În ceea ce privește posibilele constrângeri din Belize în calitate de țară în curs de dezvoltare, este de remarcat faptul că statutul specific și performanța generală a Belize cu privire la pescuit nu sunt afectate de nivelul său general de dezvoltare.
(19)
Având în vedere Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, precum și procesul de dialog întreținut de Comisie cu Belize și rezultatul său, se poate concluziona că acțiunile întreprinse de Belize în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 91, 94, 117 și 118 din Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS), articolelor 18, 19 și 20 din Acordul Organizației Națiunilor Unite privind stocurile de pește (UNSFA) și articolului II alineatul (8) din Acordul de conformitate al FAO.
(20)
Prin urmare, Belize nu a reușit să își îndeplinească obligațiile, care îi revin în calitate de stat de pavilion în temeiul dreptului internațional, de a lua măsuri, de a preveni, de a descuraja și de a elimina pescuitul INN și ar trebui inclusă pe lista Uniunii a țărilor terțe necooperante.
4. PROCEDURA ÎN CEEA CE PRIVEȘTE REGATUL CAMBODGIA
(21)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a înștiințat Regatul Cambodgia (Cambodgia), în temeiul articolului 32 din Regulamentul INN, că are în vedere posibilitatea de a identifica Cambodgia ca țară terță necooperantă și a invitat Cambodgia să stabilească, în strânsă cooperare cu serviciile sale, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012. În perioada cuprinsă între decembrie 2012 și iunie 2013, Cambodgia a prezentat observații în scris prin care și-a exprimat punctele de vedere și s-a întâlnit cu Comisia pentru a discuta acest subiect. Comisia a furnizat informații relevante în scris Cambodgiei. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și scrise prezentate de către Cambodgia ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012 au fost examinate și luate în considerare, în timp ce Cambodgia a fost informată verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei. Comisia a considerat că domeniile de interes și lacunele, astfel cum sunt descrise în Decizia din 15 noiembrie 2012, nu au fost abordate în mod satisfăcător de Cambodgia. În plus, Comisia a concluzionat că nici măsurile propuse într-un plan de acțiune prezentat de Cambogia nu au fost puse în aplicare integral.
5. IDENTIFICAREA CAMBODGIEI CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ
(22)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a analizat obligațiile Cambodgiei și a evaluat conformitatea acesteia cu obligațiile sale internaționale în calitatea sa de stat de pavilion, stat portuar, stat costier sau stat comercial. În scopul respectivei reexaminări, Comisia a ținut seama de parametrii enumerați la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN. Comisia a analizat îndeplinirea de către Cambodgia a obligațiilor sale internaționale, în conformitate cu concluziile stabilite în Decizia din 15 noiembrie 2012, luând în considerare planul de acțiune sugerat, astfel cum a fost redactat ulterior pe baza informațiilor relevante furnizate de Cambodgia.
(23)
Principalele deficiențe identificate de Comisie în planul de acțiune sugerat au fost cu privire la deficiențele în ceea ce privește punerea în aplicare a obligațiilor prevăzute de dreptul internațional, legate mai ales de neadoptarea unui cadru legal adecvat, de lipsa unei monitorizări adecvate și eficiente, de lipsa unui sistem de control și inspecție, de lipsa unui sistem de sancționare disuasivă. Alte deficiențe identificate sunt legate, în mod mai general, de respectarea obligațiilor internaționale și a condițiilor de înmatriculare a navelor în conformitate cu dreptul internațional. S-a identificat, de asemenea, lipsa de conformitate cu recomandările și rezoluțiile organismelor relevante, cum ar fi IPOA-UN. Cu toate acestea, lipsa de conformare la recomandările și rezoluțiile fără caracter obligatoriu a fost luată în considerare numai ca probe suplimentare și nu a stat la baza identificării.
(24)
În Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, Comisia a identificat Cambodgia ca țară terță necooperantă în temeiul Regulamentului INN.
(25)
În ceea ce privește posibilele constrângeri din Cambodgia în calitate de țară în curs de dezvoltare, este de remarcat faptul că statutul specific și performanța generală a Cambodgiei cu privire la pescuit nu sunt afectate de nivelul său general de dezvoltare.
(26)
Acțiunile întreprinse de Cambodgia în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 91 și 94 din UNCLOS. Se reamintește faptul că nu este relevant dacă Cambodgia a ratificat UNCLOS, deoarece dispozițiile UNCLOS privind navigarea în marea liberă (articolele 86-115 din UNCLOS) au fost recunoscute ca reprezentând dreptul internațional cutumiar. Mai mult decât atât, aceste dispoziții codifică normele preexistente dreptului internațional cutumiar și preiau aproape textual formulările din Convenția privind marea liberă și Convenția privind apele maritime teritoriale și zona contiguă; Cambodgia a aderat și a ratificat ambele convenții.
(27)
Având în vedere Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, precum și procesul de dialog întreținut de Comisie cu Cambodgia și rezultatul său, se poate concluziona că acțiunile întreprinse de Cambodgia, în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion, sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 91 și 94 din UNCLOS.
(28)
Prin urmare, Cambodgia nu a reușit să își îndeplinească obligațiile, care îi revin în calitate de stat de pavilion în temeiul dreptului internațional, de a lua măsuri, de a preveni, de a descuraja și de a elimina pescuitul INN și ar trebui inclusă pe lista Uniunii a țărilor terțe necooperante.
6. PROCEDURA CU PRIVIRE LA REPUBLICA GUINEEA
(29)
La 15 noiembrie 2012, Comisia a înștiințat Republica Guineea (Guineea), în temeiul articolului 32 din Regulamentul INN, că are în vedere posibilitatea de a identifica Guineea ca țară terță necooperantă și a invitat Guineea să stabilească, în strânsă cooperare cu serviciile sale, un plan de acțiune pentru a remedia deficiențele identificate în Decizia din 15 noiembrie 2012. În perioada cuprinsă între decembrie 2012 și iulie 2013, Guineea a prezentat observații în scris prin care și-a exprimat punctele de vedere și s-a întâlnit cu Comisia pentru a discuta acest subiect. Comisia a furnizat informații relevante în scris Guineei. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare. Observațiile orale și scrise prezentate de către Guineea ca urmare a Deciziei din 15 noiembrie 2012 au fost examinate și luate în considerare, în timp ce Guineea a fost informată verbal sau în scris cu privire la deliberările Comisiei. Comisia a considerat că domeniile de interes și lacunele, astfel cum sunt descrise în Decizia din 15 noiembrie 2012, nu au fost abordate în mod satisfăcător de Guineea. În plus, Comisia a concluzionat că nici măsurile propuse într-un plan de acțiune prezentat de Guineea nu au fost puse în aplicare integral.
7. IDENTIFICAREA GUINEEI CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ
(30)
În Decizia din 15 noiembrie 2012, Comisia a analizat obligațiile Guineei și a evaluat conformitatea acesteia cu obligațiile sale internaționale în calitatea sa de stat de pavilion, stat portuar, stat costier sau stat comercial. În scopul respectivei reexaminări, Comisia a ținut seama de parametrii enumerați la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN. Comisia a analizat îndeplinirea de către Guineea a obligațiilor sale internaționale, în conformitate cu concluziile stabilite în Decizia din 15 noiembrie 2012, luând în considerare informațiile relevante furnizate în această privință de Guineea, planul de acțiune sugerat, precum și măsurile luate pentru remedierea situației.
(31)
Principalele deficiențe identificate de Comisie în planul de acțiune sugerat au fost cu privire la reformele care încă nu s-au făcut pentru a asigura o monitorizare suficient de adecvată și eficientă a flotei sale de pescuit, o punere în aplicare eficientă a legislației naționale și a reglementărilor privind pescuitul, aplicarea eficientă a normelor prin urmărirea și sancționarea activităților de pescuit INN constatate, consolidarea mijloacelor de inspecție și supraveghere, sistemul de sancționare disuasivă, politica în domeniul pescuitului în concordanță cu capacitatea administrativă în materie de control și supraveghere. Alte deficiențe identificate sunt legate, în mod mai general, de respectarea obligațiilor internaționale, inclusiv cele prevăzute de ORGP, și a condițiilor de înmatriculare a navelor în conformitate cu dreptul internațional. S-a identificat, de asemenea, lipsa de conformitate cu recomandările și rezoluțiile organismelor relevante, cum ar fi IPOA-UN. Cu toate acestea, lipsa conformității cu recomandările și rezoluțiile fără caracter obligatoriu a fost luată în considerare numai ca probă suplimentară și nu a stat la baza identificării.
(32)
În Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, Comisia a identificat Guineea ca țară necooperantă în temeiul Regulamentului INN.
(33)
În ceea ce privește posibilele constrângeri din Guineea în calitate de țară în curs de dezvoltare, este de remarcat faptul că statutul specific de dezvoltare al Guineei poate fi afectat de nivelul său de dezvoltare. Cu toate acestea, ținând cont de natura deficiențelor constatate în Guineea, asistența acordată de Uniune și de statele membre și acțiunile întreprinse pentru a remedia situația, nivelul de dezvoltare al țării respective nu poate explica performanța globală a Guineei ca stat de pavilion sau costier cu privire la pescuit și insuficiența acțiunilor sale pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului INN.
(34)
Având în vedere Decizia din 15 noiembrie 2012 și Decizia de punere în aplicare din 26 noiembrie 2013, precum și procesul de dialog întreținut de Comisie cu Guineea și rezultatul său, se poate concluziona că acțiunile întreprinse de Guineea, în ceea ce privește sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion și costier, sunt insuficiente pentru a se conforma articolelor 61, 62, 94, 117 și 118 din UNCLOS și articolelor 18, 19 și 20 din UNFSA.
(35)
Prin urmare, Guineea nu a reușit să își îndeplinească obligațiile, care îi revin în calitate de stat de pavilion și costier în temeiul dreptului internațional, de a lua măsuri, de a preveni, de a descuraja și de a elimina pescuitul INN și ar trebui inclusă pe lista Uniunii a țărilor terțe necooperante.
8. STABILIREA UNEI LISTE A ȚĂRILOR TERȚE NECOOPERANTE
(36)
Având în vedere concluziile formulate mai sus în ceea ce privește Belize, Cambodgia și Guineea, aceste țări ar trebui să fie incluse pe o listă a țărilor terțe necooperante care urmează să fie stabilită în temeiul articolului 33 din Regulamentul INN.
(37)
Acțiunile în legătură cu Belize, Cambodgia și Guineea, sub forma unor măsuri care ar trebui să se aplice, sunt enumerate la articolul 38 din Regulamentul INN. Interzicerea importului se referă la toate stocurile și speciile, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (8) din Regulamentul INN, întrucât identificarea nu este justificată de lipsa de măsuri adecvate adoptate în legătură cu activitățile de pescuit INN care afectează un anumit stoc sau anumite specii. În conformitate cu definiția de la articolul 2 alineatul (11) din Regulamentul INN, termenul de „import” înseamnă introducerea produselor pescărești pe teritoriul Uniunii, inclusiv în scopul transbordării în porturile de pe teritoriul acesteia.
(38)
Se remarcă faptul că pescuitul INN, printre altele, epuizează stocurile de pește, distruge habitatele marine, subminează conservarea și utilizarea durabilă a resurselor marine, denaturează concurența, pune în pericol securitatea alimentară, pune pescarii corecți într-un dezavantaj neloial și fragilizează comunitățile costiere. Având în vedere amploarea problemelor legate de pescuitul INN, este necesar ca Uniunea să pună rapid în aplicare acțiunile cu privire la Belize, Cambodgia și Guineea ca țări necooperante. Având în vedere considerentele de mai sus, prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(39)
Dacă Belize, Cambodgia sau Guineea demonstrează că situația care a justificat includerea sa pe listă a fost remediată, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, elimină țara respectivă de pe lista de țări terțe necooperante în conformitate cu articolul 34 alineatul (1) din Regulamentul INN. Orice decizie de eliminare ia în considerare dacă Belize, Cambodgia sau Guineea a adoptat măsuri concrete care să permită obținerea unei îmbunătățiri durabile a respectivei situații,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Lista Uniunii de țări terțe necooperante prevăzută la articolul 33 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 este prevăzută în anexa la prezenta decizie.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 24 martie 2014.