РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 30 octombrie 2014
privind echivalența dintre cadrul de reglementare din Japonia pentru contrapărțile centrale și cerințele din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții
(2014/752/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (1), în special articolul 25 alineatul (6),
întrucât:
(1)
Procedura de recunoaștere a contrapărților centrale (CPC) stabilite în țări terțe prevăzută la articolul 25 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 este menită să permită CPC stabilite și autorizate în țări terțe ale căror standarde de reglementare sunt echivalente cu cele prevăzute în respectivul regulament să presteze servicii de compensare unor membri compensatori sau locuri de tranzacționare stabiliți în Uniune. Această procedură de recunoaștere și decizia privind echivalența prevăzută la articolul menționat contribuie astfel la realizarea obiectivului general al Regulamentului (UE) nr. 648/2012, acela de a reduce riscul sistemic prin extinderea utilizării unor CPC sigure și solide pentru a compensa contractele derivate extrabursiere (over-the-counter, OTC), inclusiv atunci când aceste CPC sunt stabilite și autorizate într-o țară terță.
(2)
Pentru ca regimul juridic al unei țări terțe să fie considerat echivalent cu regimul juridic al Uniunii în ceea ce privește CPC, rezultatele substanțiale ale dispozițiilor juridice și mecanismelor de supraveghere aplicabile ar trebui să fie echivalente cu cerințele Uniunii în ceea ce privește obiectivele de reglementare pe care acestea le ating. Prin urmare, scopul acestei evaluări a echivalenței este acela de a verifica dacă dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia asigură că CPC stabilite și autorizate în această țară nu expun membrii compensatori și locurile de tranzacționare stabiliți în Uniune unui nivel de risc mai mare decât cel la care aceștia ar putea fi expuși de către CPC autorizate în Uniune și, în consecință, nu generează niveluri inacceptabile de riscuri sistemice în Uniune.
(3)
La 1 septembrie 2013, Comisia a primit avizul tehnic al Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (AEVMP) privind dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere aplicabile CPC autorizate în Japonia. O completare la acest aviz a fost primită la 27 ianuarie 2014. Avizul tehnic a identificat o serie de diferențe între cerințele legale obligatorii aplicabile, la nivel jurisdicțional, CPC din Japonia și cerințele legale obligatorii aplicabile CPC care intră sub incidența Regulamentului (UE) nr. 648/2012. Totuși, prezenta decizie nu se bazează numai pe o analiză comparativă a cerințelor legale obligatorii aplicabile CPC din Japonia, ci și pe o evaluare a rezultatelor acestor cerințe în ceea ce privește nivelul de reducere a riscurilor pe care acestea îl ating.
(4)
În conformitate cu articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, trei condiții trebuie să fie îndeplinite pentru a stabili faptul că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere ale unei țări terțe cu privire la CPC autorizate de aceasta sunt echivalente cu cele prevăzute în regulamentul respectiv.
(5)
Conform primei condiții, CPC autorizate într-o țară terță trebuie să respecte cerințe legale obligatorii echivalente cu cerințele stabilite în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
(6)
Cerințele legale obligatorii din Japonia pentru organismele de compensare (OC) autorizate în această țară constau în Legea din 2006 privind instrumentele financiare și operațiunile de schimb (Financial Instruments and Exchange Act, FIEA), care stabilește cadrul de supraveghere pentru organismele de compensare pentru valori mobiliare și instrumente financiare derivate, precum și în Legea din 2009 privind instrumentele financiare derivate pe mărfuri (Commodity Derivatives Act, CDA), care stabilește cadrul de supraveghere pentru organismele de compensare pentru instrumente financiare derivate pe mărfuri. Prezenta decizie se referă numai la regimul stabilit de FIEA.
(7)
FIEA prevede că, înainte de acordarea unei licențe pentru desfășurarea activităților de compensare, prim-ministrul Japoniei trebuie să aibă certitudinea că OC dispun de norme de afaceri - normele și procedurile interne ale organismului de compensare - care sunt conforme cu actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile; că capacitatea financiară a OC este suficientă pentru realizarea compensării instrumentelor financiare; că veniturile și cheltuielile preconizate aferente activității OC sunt favorabile; că personalul OC are un nivel suficient de cunoștințe și de experiență pentru efectuarea compensării instrumentelor financiare în mod adecvat și cu certitudine; și că structura și sistemul OC sunt dezvoltate în așa fel încât decontarea să poată funcționa în mod adecvat. În temeiul articolului 194-7 alineatul (1) din FIEA, prim-ministrul îi deleagă comisarului Agenției japoneze pentru servicii financiare (Financial Services Agency of Japan, JFSA) competențele conferite prin FIEA. Prin urmare, comisarul JFSA are răspunderea de a acorda licențe pentru activitatea de compensare.
(8)
În plus, în decembrie 2013, JFSA a publicat Orientările cuprinzătoare pentru supravegherea infrastructurilor piețelor financiare („Orientările”), care prezintă în detaliu cadrul de supraveghere cu privire la infrastructurile piețelor financiare, inclusiv OC, și în special modul în care OC vor trebui să se conformeze FEIA. Orientările sunt puse în aplicare în normele și procedurile interne ale OC.
(9)
Astfel, cerințele legale obligatorii din Japonia cuprind o structură pe două niveluri. Principiile de bază pentru OC prevăzute în FIEA („normele primare”) stabilesc standardele înalte pe care OC trebuie să le respecte pentru a obține o licență în vederea furnizării de servicii de compensare în Japonia. Aceste norme primare cuprind primul nivel al cerințelor legale obligatorii din Japonia. Pentru a dovedi conformitatea cu normele primare, OC trebuie să îi prezinte spre aprobare comisarului JFSA normele și procedurile interne proprii. Respectivele norme și proceduri interne cuprind cel de al doilea nivel al cerințelor legale obligatorii din Japonia, care trebuie să furnizeze detalii prescriptive cu privire la modul în care organismul de compensare solicitant va îndeplini aceste standarde în conformitate cu Orientările. În plus, normele și procedurile interne ale OC conțin dispoziții suplimentare care completează normele primare. După ce au fost aprobate de comisarul JFSA, respectivele norme și proceduri interne devin obligatorii din punct de vedere juridic pentru OC. Prin urmare, aceste norme fac parte integrantă din dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere pe care CPC stabilite în Japonia trebuie să le respecte. În caz de neconformitate cu normele primare sau cu normele și procedurile interne ale OC, comisarul JFSA are competența de a lua măsuri administrative împotriva OC, inclusiv prin emiterea unor ordine pentru a îmbunătăți activitățile de afaceri sau revocarea integrală sau parțială a licenței OC.
(10)
Normele primare aplicabile OC, completate de normele și procedurile interne ale acestora, dau rezultate substanțiale echivalente cu efectele normelor prevăzute în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012. Mai precis, cerințele legale obligatorii aplicabile OC în ceea ce privește numărul de situații de neîndeplinire a obligațiilor de plată care urmează să fie acoperite prin resursele financiare totale impun obligația OC care compensează peste 95 % din volumele compensate în Japonia de a acoperi situația de neîndeplinire a obligațiilor de plată a cel puțin doi membri compensatori față de care au cele mai mari expuneri în condiții de piață extreme, dar plauzibile (principiul „cover 2”). Această cerință garantează un nivel echivalent de diminuare a riscului cu cel vizat de cerințele prevăzute în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 și, prin urmare, ar trebui să fie considerată echivalentă.
(11)
Cerințele legale obligatorii aplicabile OC în ceea ce privește riscul de lichiditate impun obligația OC care compensează peste 95 % din volumele compensate în Japonia de a aplica principiul „cover 2”. Această cerință garantează un nivel echivalent de diminuare a riscului cu cel vizat de cerințele prevăzute în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 și, prin urmare, ar trebui să fie considerată echivalentă. În fine, cerințele legale obligatorii aplicabile tuturor OC în ceea ce privește continuitatea activității, cerințele în materie de garanții reale, politica de investiții, riscul de decontare, segregarea și portabilitatea, calcularea marjelor inițiale și guvernanța, inclusiv cerințele organizatorice, cerințele referitoare la cadrele superioare de conducere, comitetul de risc, ținerea evidenței, deținerile calificate, informațiile transmise autorității competente, conflictele de interese, externalizarea și conduita profesională, dau rezultate substanțiale echivalente cu cele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 648/2012 și, prin urmare, ar trebui să fie considerate echivalente.
(12)
Prin urmare, Comisia concluzionează că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia asigură respectarea de către OC autorizate în această țară a cerințelor legale obligatorii echivalente cu cerințele stabilite în titlul IV din Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
(13)
Conform celei de a doua condiții prevăzute la articolul 25 alineatul (6), dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia trebuie să prevadă, în ceea ce privește CPC autorizate în această țară, că respectivele CPC fac obiectul unei supravegheri și al unui control al aplicării normelor eficace și continue.
(14)
JFSA este responsabilă de supravegherea infrastructurilor piețelor financiare. JFSA organizează monitorizarea continuă a măsurii în care OC respectă cerințele în materie de gestionare a riscurilor, prin intermediul supravegherii și al procedurilor de examinare bazate pe riscuri, testând inclusiv cerințele prudențiale. În special, JFSA poate solicita OC să furnizeze informații, rapoarte și alte materiale privind activitatea lor economică și poate inspecta activitatea economică, registrele și evidențele OC. De asemenea, JFSA evaluează măsura în care OC își respectă obligațiile. Aceste exerciții de examinare conduc la un raport în care se identifică eventualele deficiențe constatate. JFSA dispune de diverse măsuri pentru a se asigura că OC abordează în mod corespunzător orice probleme identificate, putând inclusiv solicita OC să demonstreze în scris că au corectat la timp aceste probleme. JFSA dispune de mijloace suplimentare pentru a asigura conformitatea, având inclusiv capacitatea de a emite ordine pentru a îmbunătăți activitățile de afaceri și de a asigura gradul de respectare a acestor ordine. JFSA poate, de asemenea, să revoce integral sau parțial licența unui OC.
(15)
Prin urmare, Comisia concluzionează că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere ale Japoniei în ceea ce privește CPC autorizate în această țară prevăd o supraveghere și un control al aplicării normelor de către CPC eficace și continue.
(16)
Conform celei de a treia condiții, în conformitate cu articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia trebuie să includă un sistem echivalent eficace pentru recunoașterea CPC autorizate conform regimurilor juridice ale unor țări terțe („CPC din țări terțe”).
(17)
CPC din țări terțe pot solicita o licență pentru a funcționa ca „CPC străine”, care să le permită să furnizeze aceleași servicii în Japonia ca și cele pe care sunt autorizate să le presteze în acea țară terță. Criteriile aplicate unei CPC dintr-o țară terță care solicită o licență sunt similare cu criteriile aplicate în momentul acordării de licențe organismelor de compensare japoneze. În special, CPC solicitantă dintr-o țară terță, pe baza dispozițiilor juridice și a mecanismelor de supraveghere aplicabile în țara terță, ar trebui să dispună de o bază financiară suficientă, de cunoștințe suficiente și de personal cu experiență, precum și de un sistem și structuri suficiente pentru desfășurarea activităților de compensare în mod adecvat și cu certitudine. În plus, CPC din țări terțe sunt scutite de la anumite cerințe aplicabile CPC naționale autorizate în Japonia în cazul în care li s-a acordat o licență echivalentă din partea autorităților străine cu care JFSA a încheiat acorduri de cooperare.
(18)
Ar trebui să se considere așadar că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia prevăd un sistem echivalent eficace pentru recunoașterea CPC din țări terțe.
(19)
Prin urmare, se poate considera că dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 cu privire la OC, respectivele dispoziții juridice și mecanisme de supraveghere trebuind să fie considerate a fi echivalente cu cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 648/2012. Comisia, primind informații de la AEVMP, ar trebui să continue să monitorizeze evoluția cadrului juridic și de supraveghere al Japoniei pentru CPC și îndeplinirea condițiilor pe baza cărora a fost luată prezenta decizie.
(20)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului european pentru valori mobiliare,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În sensul articolului 25 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, dispozițiile juridice și mecanismele de supraveghere din Japonia, care constau în Legea din 2006 privind instrumentele financiare și operațiunile de schimb (FIEA), astfel cum a fost completată prin Orientările cuprinzătoare pentru supravegherea infrastructurilor piețelor financiare, și care sunt aplicabile organismelor de compensare (OC) autorizate în această țară sunt considerate ca fiind echivalente cu cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 648/2012.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 30 octombrie 2014.