РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1307/2014 НА КОМИСИЯТА
от 8 декември 2014 година
за определяне на критериите и географските райони на пасищата с висока степен на биоразнообразие за целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за целите по член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), изменена с Директива 2009/30/ЕО (2), и по-специално член 7б, параграф 3, буква в), алинея втора от нея,
като взе предвид Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (3), и по-специално член 17, параграф 3, буква в), алинея втора от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО е посочено, че транспортните биогорива и другите течни горива от биомаса могат да се отчитат във връзка с изпълнението на определените цели и съответните икономически оператори могат да ползват публична подкрепа при условие че са спазени критериите за устойчиво развито производство, формулирани в тези директиви. В рамките на тази схема транспортните биогорива и другите течни горива от биомаса могат да бъдат включвани в отчитането на постигане на целите само в случай че не са произведени от суровини, получени от земи, които през или след януари 2008 г. са били пасища с висока степен на биоразнообразие, освен в случаите на изкуствено създадени пасища с висока степен на биоразнообразие, за които има доказателства, че добивът на съответната суровина е необходим за запазване на тяхното състояние като пасища.
(2)
В член 17, параграф 3, буква в), последната алинея от Директива 2009/28/ЕО и в член 7б, параграф 3, буква в), последната алинея от Директива 98/70/ЕО има изискване към Комисията да зададе критерии и географски райони във връзка с определянето кои пасища представляват пасища с висока степен на биоразнообразие по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО.
(3)
В зависимост от климатичните зони съществуват различни видове пасища с висока степен на биоразнообразие, които могат да включват, inter alia, райони с ниска храстовидна растителност, пасбища, ливади, райони в саванaта, степи, райони с ниски дървета и храсти, наречени „скръби“, тундра и прерии. В тези райони се развиват разнообразни отличителни характеристики, например по отношение на степента на залесеност и интензивността на ползването за паша и коситба. Следователно за целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО е уместно да се използва широкообхватно определение за понятието „пасище“.
(4)
В Директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО се прави разлика между естествени и изкуствени пасища с висока степен на биоразнообразие и са дадени съответни дефиниции за тези два вида пасища. Във връзка с това е уместно в тези дефиниции да бъдат включени критерии, отнасящи се за стопанисването. Също така, за целите по настоящия регламент е уместно деградиралите пасища да се считат за пасища с обедняла степен на биоразнообразие.
(5)
Спазването на изискванията по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и по член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО се верифицира в съответствие с член 7в, параграфи 1 и 3 от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграфи 1 и 3 от Директива 2009/28/ЕО.
(6)
На международно равнище липсва изчерпателна информация за географските райони на пасищата с висока степен на биоразнообразие. Ето защо посочените в настоящия регламент данни се отнасят само за тези пасища с висока степен на биоразнообразие, за които вече има информация.
(7)
Предвидените в настоящия регламент мерки са съобразени със становището на Комитета по устойчиво развитото производство на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса, учреден с член 25, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО се прилагат следните критерии и определения:
1)
„пасище“ означава разположени на сушата екосистеми, в които в продължение на период от поне пет години преобладава непрекъснато тревиста или храстовидна растителност. Понятието включва ливади или пасбища, използвани за добив на сено, но не включва обработваемите земи, използвани за отглеждане на други култури, и земеделските земи, оставени временно като угари. Също така понятието не включва и трайно залесените зони съгласно определението в член 17, параграф 4, буква б) от Директива 2009/28/ЕО, освен ако те представляват агро-горски системи, включващи системи за земеползване, в които се отглеждат съвместно дървета и селскостопански култури или системи за отглеждане на фауна в селскостопански условия. Преобладаването на тревиста и храстовидна растителност означава, че тяхната сумарна заета площ е по-голяма от покритата от короните на дърветата площ в съответния участък.
2)
„човешка намеса“ означава организирана паша, коситба, подрязване, реколтиране или изгаряне.
3)
„естествено пасище с висока степен на биоразнообразие“ означава такова пасище, което:
а)
би престанало да бъде пасище при отсъствие на човешка намеса; и
б)
запазва своя състав от естествени биологични видове и екологични характеристики и процеси.
4)
„изкуствено пасище с висока степен на биоразнообразие“ означава такова пасище, което:
а)
би престанало да бъде пасище при отсъствие на човешка намеса; и
б)
не е деградирало, т.е. не се характеризира с дълготрайна загуба на биоразнообразие, дължаща се например на прекалено голямо използване за паша, механично увреждане на растителността, почвена ерозия или влошаване на качеството на почвата; и
в)
е богато на биологични видове, т.е. представлява:
i)
местообитание от голямо значение за опазването на критично застрашени, застрашени или уязвими биологични видове, класифицирани в Червения списък на застрашените видове на Международния съюз за опазване на природата, или в други списъци с подобно предназначение на застрашени видове или местообитания, формулирани в националното законодателство или признати от компетентен национален орган в страната на произход на суровината; или
ii)
местообитание от голямо значение за ендемични видове или видове с ограничен ареал на разпространение; или
iii)
местообитание от голямо значение за поддържане на вътрешновидово генетично разнообразие; или
iv)
местообитание от голямо значение за глобално значими концентрации на мигриращи видове или видове, живеещи в общности; или
v)
регионално или национално значима екосистема или силно застрашена екосистема.
Член 2
Без това да засяга посоченото в член 3, пасищата в следните географски райони на Европейския съюз се считат винаги за пасища с висока степен на биоразнообразие:
1)
местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕО на Съвета (4);
(2)
местообитанията, имащи съществено значение за животински и растителни видове от значение за ЕС, посочени в приложение II и приложение IV към Директива 92/43/ЕИО;
(3)
местообитанията, имащи съществено значение за видовете диви птици, посочени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5).
Пасищата с висока степен на биоразнообразие в Европейския съюз не са ограничени само в географските райони, посочени в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Други пасища също биха могли да съответстват на критериите за пасища с висока степен на биоразнообразие, посочени в член 1.
Член 3
Ако бъдат представени доказателства, че реколтирането на суровината е необходимо за запазването на състоянието на пасището, не е необходимо да се дават допълнителни доказателства за съответствие с изискванията по член 7б, параграф 3, буква в), подточка ii) от Директива 98/70/ЕО и с изискванията по член 17, параграф 3, буква в), подточка ii) от Директива 2009/28/ЕО.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 октомври 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 8 декември 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1307/2014 AL COMISIEI
din 8 decembrie 2014
privind criteriile și limitele geografice pentru identificarea pășunilor cu biodiversitate ridicată în sensul articolului 7b alineatul (3) litera (c) din Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind calitatea benzinei și a motorinei și al articolului 17 alineatul (3) litera (c) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2), în special articolul 7b alineatul (3) litera (c) al doilea paragraf,
având în vedere Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (3), în special articolul 17 alineatul (3) litera (c) al doilea paragraf,
întrucât:
(1)
Directivele 98/70/CE și 2009/28/CE prevăd că biocombustibilii și biolichidele pot fi contabilizate numai în raport cu obiectivele stabilite, iar operatorii economici pot beneficia de finanțare publică numai dacă respectă criteriile de durabilitate stabilite în directivele în cauză. În cadrul acestui program, biocombustibilii și biolichidele pot fi contabilizate în raport cu obiectivele sau pot beneficia de sprijin public numai dacă nu provin din materii prime obținute de pe un teren care în ianuarie 2008 sau după această dată era o pășune cu biodiversitate ridicată, cu excepția cazului în care, pentru pășunile nenaturale cu biodiversitate ridicată, se demonstrează că recoltarea materiei prime este necesară pentru conservarea statutului de pășune al terenului.
(2)
Articolul 17 alineatul (3) litera (c) ultimul paragraf din Directiva 2009/28/CE și articolul 7b alineatul (3) litera (c) ultimul paragraf din Directiva 98/70/CE impun Comisiei să stabilească criteriile și limitele geografice pentru determinarea pășunilor care intră în categoria pășunilor cu biodiversitate ridicată în temeiul articolului 7b alineatul (3) litera (c) din Directiva 98/70/CE și al articolului 17 alineatul (3) litera (c) din Directiva 2009/28/CE.
(3)
Pășunile cu biodiversitate ridicată diferă în funcție de zonele climatice și pot include, printre altele, bărăgane, pășuni, fânețe, savane, stepe, lăstărișuri, tundră și preerii. Aceste zone prezintă caracteristici distincte, de exemplu, în ceea ce privește gradul de acoperire cu arbori și intensitatea activităților de pășunat și de cosit. În sensul articolului 7b alineatul (3) litera (c) din Directiva 98/70/CE și al articolului 17 alineatul (3) litera (c) din Directiva 2009/28/CE, este adecvată, prin urmare, utilizarea unei definiții extinse a pășunii.
(4)
Directivele 98/70/CE și 2009/28/CE fac distincție între pășunile naturale și nenaturale cu biodiversitate ridicată și prezintă definiții pentru ambele concepte. Prin urmare, este necesar să se includă criterii operaționale în aceste definiții. Este adecvat, în sensul prezentului regulament, ca pășunea degradată să fie considerată pășune săracă din punctul de vedere al biodiversității.
(5)
Conformitatea cu articolul 7b alineatul (3) litera (c) din Directiva 98/70/CE și cu articolul 17 alineatul (3) litera (c) din Directiva 2009/28/CE este verificată în conformitate cu articolul 7c alineatele (1) și (3) din Directiva 98/70/CE și cu articolul 18 alineatele (1) și (3) din Directiva 2009/28/CE.
(6)
Nu sunt disponibile informații complete la nivel internațional privind limitele geografice ale pășunilor cu biodiversitate ridicată. Prin urmare, prezentul regulament prevede limitele geografice numai pentru acele pășuni cu biodiversitate ridicată pentru care sunt deja disponibile informații.
(7)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului privind durabilitatea biocarburanților și a biolichidelor, înființat prin articolul 25 alineatul (2) din Directiva 2009/28/CE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În sensul articolului 7b alineatul (3) litera (c) din Directiva 98/70/CE și al articolului 17 alineatul (3) litera (c) din Directiva 2009/28/CE, se aplică următoarele criterii și definiții:
1.
„pășune” înseamnă ecosistemele terestre dominate de vegetația erbacee sau de arbuști pe o perioadă de cel puțin cinci ani fără întrerupere. Acesta cuprinde pajiști sau pășuni care sunt cultivate pentru fân, dar exclude terenurile cultivate în scopul producției unor alte culturi și terenurile cultivate lăsate temporar în pârloagă. De asemenea, aceasta exclude zonele împădurite în permanență, astfel cum sunt definite la articolul 17 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2009/28/CE, cu excepția cazului în care acestea sunt sisteme agroforestiere ce includ sisteme de utilizare a terenurilor în care arborii sunt gestionați împreună cu culturile sau cu sistemele de producție animalieră în mediul agricol. Poziția dominantă a vegetației erbacee și arbustive înseamnă că acoperirea lor vegetală combinată este mai mare decât acoperirea coronamentului arborilor;
2.
„intervenție umană” înseamnă gestionarea pășunatului, a cositului, a tăierii, a recoltării sau a arderii;
3.
„pășuni naturale cu biodiversitate ridicată” înseamnă pășuni care:
(a)
ar rămâne pășuni în lipsa intervenției umane; și
(b)
mențin configurația naturală de specii, precum și caracteristicile și procesele ecologice;
4.
„pășuni nenaturale cu biodiversitate ridicată” înseamnă pășuni care:
(a)
ar înceta să mai fie pășuni în lipsa intervenției omului; și
(b)
nu sunt degradate, adică nu se caracterizează prin pierderea biodiversității pe termen lung din cauza, de exemplu, a pășunatului excesiv, a deteriorării mecanice a vegetației, a eroziunii solului sau a pierderii calității solului; și
(c)
conțin o mare diversitate de specii, și anume:
(i)
un habitat de o importanță semnificativă pentru specii grav amenințate cu dispariția, amenințate cu dispariția sau vulnerabile, conform clasificării din lista roșie a speciilor amenințate întocmită de Uniunea Internațională pentru Conservarea Naturii sau din alte liste pregătite în același scop pentru specii sau habitate stabilite în legislația națională sau recunoscute de o autoritate națională competentă în țara de origine a materiei prime; sau
(ii)
un habitat de o importanță strategică pentru specii endemice sau cu areal redus; sau
(iii)
un habitat de o importanță strategică pentru diversitatea genetică în cadrul speciei; sau
(iv)
un habitat de o importanță strategică pentru concentrații semnificative la nivel global de specii migratoare sau gregare; sau
(v)
un ecosistem regional sau național strategic sau grav amenințat sau unic.
Articolul 2
Fără a aduce atingere articolului 3, pășunile care se încadrează în următoarele limite geografice ale Uniunii Europene sunt considerate întotdeauna drept pășuni cu biodiversitate ridicată:
1.
habitate astfel cum sunt enumerate în anexa I la Directiva 92/43/CEE a Consiliului (4);
2.
de o importanță strategică pentru speciile de plante și animale din Uniune enumerate în anexele II și IV la Directiva 92/43/CEE;
3.
de o importanță strategică pentru speciile de păsări sălbatice enumerate în anexa I la Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5).
Pășunile cu biodiversitate ridicată din Uniunea Europeană nu se limitează la cadrul geografic menționat la punctele 1, 2 și 3 din prezentul articol. Alte pășuni ar putea îndeplini criteriile de pășune cu biodiversitate ridicată prevăzute la articolul 1.
Articolul 3
În cazul în care se demonstrează că recoltarea materiei prime este necesară pentru conservarea statutului de pășune, nu mai trebuie prezentată nicio dovadă suplimentară pentru a demonstra conformitatea cu articolul 7b alineatul (3) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/70/CE și cu articolul 17 alineatul (3) litera (c) punctul (ii) din Directiva 2009/28/CE.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 octombrie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 8 decembrie 2014.