РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 375/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 3 aprilie 2014
de instituire a Corpului voluntar european de ajutor umanitar (inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 214 alineatul (5),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Solidaritatea este o valoare fundamentală a Uniunii și există potențialul să se dezvolte în continuare mijloace de exprimare a solidarității cetățenilor Uniunii cu persoanele din țările terțe vulnerabile sau afectate de crize provocate de om sau de dezastre naturale. În plus, Uniunea în ansamblu este cel mai mare donator de ajutor umanitar, furnizând aproape 50 % din ajutorul umanitar de la nivel mondial.
(2)
Voluntariatul este o expresie concretă și vizibilă a solidarității care permite persoanelor să își pună cunoștințele, aptitudinile și timpul în serviciul altor persoane, fără o motivație financiară.
(3)
Există o necesitate de a dezvolta și mai mult solidaritatea cu victimele crizelor și dezastrelor din țări terțe, precum și de a mări atât gradul de conștientizare, cât și vizibilitatea ajutorului umanitar și a voluntariatului, în general, în rândul cetățenilor Uniunii.
(4)
Viziunea Uniunii în ceea ce privește ajutorul umanitar, inclusiv un obiectiv comun, principii și bune practici comune și un cadru comun pentru acordarea de ajutor umanitar al Uniunii, este prezentată în Declarația comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în Consiliu, a Parlamentului European și a Comisiei Europene, intitulat „Consensul european privind ajutorul umanitar” (2). Consensul European privind ajutorul umanitar subliniază angajamentul ferm al Uniunii pentru o abordare bazată pe necesități, precum și pentru respectarea și promovarea principiilor fundamentale ale ajutorului umanitar: umanitatea, neutralitatea, imparțialitatea și independența. Acțiunile Corpului voluntar european de ajutor umanitar (denumit în continuare inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”) ar trebui să fie ghidate de Consensul european privind ajutorul umanitar.
(5)
Ajutorul umanitar al Uniunii este acordat în situații în care pot interveni și alte instrumente legate de cooperarea pentru dezvoltare, gestionarea crizelor și protecția civilă. Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să lucreze în mod coerent și complementar, evitând suprapunerile cu politicile și instrumentele Uniunii relevante, în special cu domeniul politicii de ajutor umanitar a Uniunii, al politicii în domeniul cooperării pentru dezvoltare și mecanismul Uniunii de protecție civilă instituit prin din Decizia nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3), Centrul de coordonare a răspunsului pentru situații de urgență instituit prin decizia menționată, precum și cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și cu delegațiile UE, pentru a se coordona răspunsul Uniunii la crizele umanitare din țări terțe.
(6)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să contribuie la eforturile de consolidare a capacității Uniunii de a oferi o asistență umanitară bazată pe necesități și să consolideze capacitatea și rezistența comunităților vulnerabile sau afectate de dezastre în țări terțe. În plus, este important să se încurajeze cooperarea cu organizațiile internaționale relevante și cu alți parteneri umanitari și actori locali și regionali. Această cooperare ar trebui să fie făcută în conformitate cu acțiunile întreprinse de către Organizația Națiunilor Unite, pentru a sprijini rolul central și de coordonare generală a Oficiului Organizației Națiunilor Unite pentru coordonarea afacerilor umanitare (ONU-OCHA).
(7)
Numărul crizelor umanitare, atât cele naturale, cât și cele provocate de om, sfera și complexitatea acestora la nivel mondial au crescut în mod semnificativ în decursul anilor și această tendință este posibil să continue, conducând la o cerere tot mai mare ca actorii umanitari să ofere un răspuns imediat, eficace, eficient și coerent și să sprijine comunitățile locale din țările terțe, pentru a le face mai puțin vulnerabile și a le consolida gradul de reziliență la dezastre.
(8)
Voluntarii pot contribui la consolidarea capacității Uniunii de a oferi ajutor umanitar bazat pe necesități și în conformitate cu anumite principii și pot contribui la consolidarea eficacității sectorului ajutorului umanitar atunci când aceștia sunt selecționați și formați în mod adecvat și pregătiți pentru trimitere pe teren, astfel încât să se asigure faptul că aceștia au aptitudinile și competențele necesare pentru a ajuta în modul cel mai eficient persoanele aflate în dificultate, dacă beneficiază de un sprijin și o supraveghere suficiente în locul unde este exercitată activitatea de voluntariat.
(9)
Există în Europa și la nivel mondial sisteme de voluntariat care pun accentul pe dezvoltarea țărilor terțe. Adesea, acestea sunt programe naționale care se concentrează în principal sau exclusiv pe proiecte de dezvoltare. Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui, prin urmare, să aducă un plus de valoare, oferind voluntarilor oportunități de a contribui împreună la operațiuni de ajutor umanitar, consolidând, astfel, noțiunea de cetățenie europeană activă. Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” poate aduce un plus de valoare prin încurajarea cooperării transnaționale a organizațiilor care participă la acțiunile de punere în aplicare a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, îmbunătățind astfel relațiile internaționale, proiectând o imagine pozitivă a Uniunii în lume și stimulând interesul pentru proiecte umanitare pan-europene.
(10)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să fie eficientă din punctul de vedere al costurilor, ar trebui să completeze schemele de voluntariat naționale și internaționale existente, fără dublarea acestora, și ar trebui să se concentreze pe abordarea nevoilor și a lacunelor concrete din domeniul umanitar.
(11)
După cum s-a evidențiat în Comunicarea Comisiei din 23 noiembrie 2010 intitulată „Modalități de exprimare a solidarității cetățenilor Uniunii Europene prin intermediul voluntariatului: primele reflecții privind un corp voluntar european de ajutor umanitar”, peisajul actual al voluntariatului umanitar prezintă unele lacune, pe care inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” le poate remedia cu voluntari având profilul potrivit, trimiși pe teren la momentul potrivit, la locul potrivit. Acest lucru ar putea fi realizat în special prin definirea unor standarde și proceduri europene de identificare și selectare a voluntarilor umanitari, a unor obiective de referință stabilite de comun acord pentru formarea și pregătirea voluntarilor umanitari pentru trimitere pe teren, a unei baze de date de voluntari potențiali, identificați pe baza nevoilor existente în domeniu, și a unor oportunități pentru voluntari de a contribui la operațiuni umanitare, nu numai prin prezență la fața locului, ci și prin activități de sprijin administrativ și online.
(12)
Asigurarea unei formări adecvate, precum și securitatea și siguranța voluntarilor trebuie să rămână de o importanță capitală și să constituie tema unor schimburi regulate de informații, inclusiv cu statele membre. Voluntarii UE pentru ajutor umanitar nu ar trebui mobilizați pentru operațiuni desfășurate în zone de conflict armat internațional sau neinternațional.
(13)
Uniunea își desfășoară operațiunile de ajutor umanitar pe baza nevoilor și în parteneriat cu organismele de punere în aplicare. Aceste organizații ar trebui să joace un rol semnificativ în punerea în practică a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” pentru a se asigura asumarea responsabilității de către actorii în domeniu și pentru a se maximiza participarea la acțiunile sub egida inițiativei menționate. Uniunea ar trebui să încredințeze unor astfel de organizații în special misiunile de identificare, selectare, pregătire, trimitere pe teren, precum și monitorizarea pe durata misiunii și după misiune a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, în conformitate cu normele stabilite de Comisie. Comisia ar trebui, dacă este necesar, să fie în măsură să facă apel la voluntari instruiți și pregătiți cu succes pentru trimiterea la birourile locale pentru sarcini de sprijin.
(14)
Comunicarea Comisiei din 25 octombrie 2011 intitulată „O nouă strategie a UE (2011-2014) pentru responsabilitatea socială a întreprinderilor” prevede că societățile private pot juca un rol important și pot contribui la operațiunile de ajutor umanitar ale Uniunii, în special prin campaniile de voluntariat ale angajaților.
(15)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să sprijine europenii de toate vârstele să practice cetățenia europeană activă. Inițiativa ar trebui să contribuie astfel la promovarea voluntariatului în Uniune și la dezvoltarea personală și a conștiinței interculturale a voluntarilor participanți, îmbunătățindu-le astfel competențele și capacitatea de inserție profesională în economia globală.
(16)
Conform principiilor Uniunii privind egalitatea de șanse și nediscriminarea, cetățenii Uniunii și persoanele cu drept de ședere pe termen lung în Uniune din toate categoriile sociale și de toate vârstele ar trebui să fie în măsură să se implice în calitate de cetățeni activi. Având în vedere provocările specifice ale contextului umanitar, participanții la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să aibă vârsta de cel puțin 18 ani și ar putea reflecta o mare diversitate de profile și generații, inclusiv experți sau pensionari calificați.
(17)
Un statut juridic clar este o condiție preliminară esențială pentru participarea voluntarilor la mobilizarea în țări din afara Uniunii. Condițiile de mobilizare a voluntarilor ar trebui să fie definite prin contract, inclusiv standardele de protecție și de securitate a voluntarilor, responsabilitățile organizațiilor de trimitere și de primire, acoperirea contractului de asigurare, cheltuielile de ședere, de cazare și alte cheltuielile relevante. Mobilizarea voluntarilor în țările terțe ar trebui să facă obiectul unor acorduri privind securitatea și siguranța.
(18)
Recomandările cuprinse în Agenda politică pentru voluntariat în Europa și activitățile organizațiilor europene și internaționale de voluntariat, precum și programul Organizației Națiunilor Unite pentru voluntari ar trebui, unde este cazul, să fie luate în considerare în acțiunile din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(19)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui să sprijine acțiunile bazate pe necesități care vizează consolidarea capacității în cea ce privește ajutorul umanitar a organizațiilor de primire în țările terțe, pentru a îmbunătăți pregătirea și reacția la crize umanitare la nivel local și pentru a asigura un impact eficient și sustenabil al activităților voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pe teren, prin gestionarea riscurilor în caz de dezastru, pregătire și răspuns, mentorat, instruire în formarea voluntarilor, precum și alte domenii relevante.
(20)
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ar trebui, dacă e cazul, să contribuie la consolidarea perspectivei de gen în politica Uniunii privind ajutorul umanitar, promovarea unor acțiuni umanitare adecvate pentru nevoile specifice ale femeilor și bărbaților de toate vârstele. Trebuie acordată o atenție deosebită cooperării cu grupurile și rețelele de femei pentru a promova participarea și conducerea femeilor în acțiunile de ajutor umanitar și, pe baza capacităților și a expertizei acestora, pentru a contribui la reconstrucție, consolidarea păcii, reducerea riscului de dezastre și la dezvoltarea rezistenței comunităților afectate.
(21)
Prezentul regulament stabilește pentru întreaga durată a perioadei financiare, un pachet financiar care urmează să reprezinte principala valoare de referință în sensul punctului 17 din acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în materie bugetară și privind buna gestiune financiară (4), pentru Parlamentul European și pentru Consiliu pe durata procedurii bugetare anuale.
(22)
Alocarea asistenței financiare ar trebui să fie pusă în aplicare în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5). Datorită naturii specifice a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, este necesar să se prevadă că asistența financiară poate fi acordată persoanelor fizice și persoanelor juridice de drept public și privat. De asemenea, este important să se asigure că normele regulamentului sunt respectate, în special în ceea ce privește principiile economiei, eficienței și eficacității.
(23)
Îmbunătățirea punerii în aplicare și a calității cheltuielilor ar trebui să fie principii directoare în atingerea obiectivelor inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, asigurându-se totodată utilizarea optimă a resurselor financiare.
(24)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale de-a lungul întregului ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate și, dacă este cazul, impunerea unor penalități. Ar trebui adoptate măsuri corespunzătoare pentru prevenirea neregulilor și fraudei și efectuate demersurile necesare pentru recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (6), Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (7) și Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (8).
(25)
Participarea țărilor terțe, în special a țărilor în curs de aderare, a țărilor candidate, a țărilor potențial candidate, a țărilor partenere din cadrul politicii europene de vecinătate și a țărilor membre Asociației Europene de Liber Schimb ar trebui să fie posibilă pe baza unor convenții de cooperare.
(26)
Voluntarii participanți și organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” din țările care cooperează ar trebui, de asemenea, să adere și să susțină respectarea principiilor prevăzute în Consensul european privind ajutorul umanitar, cu accent pe protecția „spațiului umanitar”.
(27)
Pentru a se permite primirea de feedback și îmbunătățiri continue și pentru a crește flexibilitatea și eficiența adoptării, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește dispozițiile referitoare la standardele de selectare, gestionare și mobilizare a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, modificarea indicatorilor de performanță și a priorităților tematice, precum și ajustarea procentelor de alocare a pachetului financiar pentru implementarea prezentului regulament. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.
(28)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (9). Procedura de examinare ar trebui utilizată pentru adoptarea procedurilor de selectare, gestionare și mobilizare a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, a mecanismului de certificare, a programului de formare și a programul anual de lucru al inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(29)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și ține seama de principiile care sunt recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
(30)
Prelucrarea datelor cu caracter personal care se realizează în cadrul prezentului regulament nu depășește ceea ce este necesar și proporțional pentru a se asigura buna funcționare a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Orice prelucrare a datelor cu caracter personal de către Comisie va fi reglementată de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (10). Orice prelucrare a datelor cu caracter personal de către organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” stabilite legal în Uniune va fi reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (11),
(31)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și a emis un aviz la 23 noiembrie 2012 (12).
(32)
Este oportun să se alinieze perioada de aplicare a prezentului regulament cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (13). Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să se aplice începând cu 1 ianuarie 2014,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII INTRODUCTIVE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament instituie un Corp voluntar european de ajutor umanitar (denumit în continuare inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”) drept cadru al contribuțiilor comune ale voluntarilor europeni pentru sprijinirea și completarea operațiunilor de ajutor umanitar în țări terțe.
Prezentul regulament stabilește normele și procedurile de funcționare ale inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și normele de acordare a asistenței financiare.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament se aplică:
1.
selectării, formării și mobilizării voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru sprijinirea și completarea ajutorului umanitar în țări terțe;
2.
acțiunilor care sprijină, promovează și pregătesc mobilizarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru a sprijini și completa ajutorul umanitar în țări terțe;
3.
acțiunilor din interiorul și din afara Uniunii care au ca scop consolidarea capacității în ceea ce privește ajutorul umanitar a organizațiilor de primire din țările terțe.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„voluntar” înseamnă o persoană care alege, în mod liber și fără a avea o motivație financiară, să se implice în activități în beneficiul comunității și al societății în general;
(b)
„voluntar candidat” înseamnă o persoană eligibilă în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) pentru a solicita participarea la acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(c)
„voluntar UE pentru ajutor umanitar” înseamnă un candidat voluntar care a fost selecționat, format în conformitate cu norme și criterii de referință specifice, evaluat ca fiind eligibil și înregistrat ca fiind disponibil pentru mobilizare în sprijinul și completarea ajutorului umanitar în țări terțe;
(d)
„ajutor umanitar” înseamnă activități și operațiuni în țări terțe, concepute pentru acordarea de asistență de urgență bazată pe necesități, în scopul protejării vieții, prevenirii și alinării suferinței umane și păstrării demnității umane în cazul unei crize provocate de om sau a unui dezastru natural. Acesta cuprinde operațiunile de asistență, ajutor și protecție, desfășurate în timpul crizelor umanitare sau după acestea, măsurile de sprijin prin care se asigură accesul la persoanele aflate în dificultate și se facilitează libera circulație a asistenței, precum și acțiunile care au drept obiectiv consolidarea gradului de pregătire și de reducere a riscului de dezastre și contribuția la consolidarea rezistenței și a capacității de a face față crizelor și de a se redresa după crize;
(e)
„țară terță” înseamnă o țară din afara Uniunii în care se desfășoară activități și operațiuni de ajutor umanitar, așa cum sunt menționate la litera (d).
Articolul 4
Obiectiv
Obiectivul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” este de a contribui la consolidarea capacității Uniunii de a oferi ajutor umanitar bazat pe necesități, destinat protejării vieții, prevenirii și diminuării suferinței umane și păstrării demnității umane, precum și consolidării capacității și rezistenței comunităților vulnerabile sau afectate de dezastre în țările terțe, în special prin intermediul pregătirii pentru dezastre, al reducerii riscului de dezastre și prin consolidarea legăturii dintre ajutorul de urgență, reabilitare și dezvoltare. Acest obiectiv este realizat prin valoarea adăugată a contribuțiilor comune ale voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, exprimând valorile Uniunii și solidaritatea cu persoanele aflate în dificultate și prin promovarea vizibilă a sentimentului cetățeniei europene.
Articolul 5
Principii generale
(1) Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” se desfășoară în conformitate cu principiile ajutorului umanitar: umanitatea, neutralitatea, imparțialitatea și independența, precum și cu Consensul european privind ajutorul umanitar.
(2) Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” răspund nevoilor umanitare ale comunităților locale și cerințelor organizațiilor de primire și au scopul de a contribui la consolidarea eficacității sectorului ajutorului umanitar.
(3) Siguranța și securitatea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar este o prioritate.
(4) Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” promovează proiectele comune și parteneriatele internaționale bazate pe necesități între participanții voluntari din diferite țări și organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei menționate, astfel cum sunt menționate la articolul 10.
Articolul 6
Coerența și complementaritățile acțiunii Uniunii
(1) La punerea în aplicare a prezentului regulament, se asigură coerența și complementaritatea cu alte instrumente și domenii de acțiune externă a Uniunii și cu alte politici relevante ale acesteia, îndeosebi cu politica de ajutor umanitar, politica de cooperare pentru dezvoltare și mecanismul de protecție civilă al Uniunii, evitându-se dublările și suprapunerile și recunoscând că ajutorul umanitar este guvernat de principiile ajutorului umanitar menționate la articolul 5 alineatul (1) din prezentul regulament. Se acordă o atenție deosebită asigurării unei tranziții fără dificultăți între acordarea de ajutor, reconstrucție și dezvoltare.
(2) Comisia și statele membre cooperează pentru realizarea eficienței și eficacității, asigurând consecvența și coerența între sistemele naționale relevante de voluntari și acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Aceste acțiuni au la bază bune practici și programe existente relevante și, dacă este cazul, folosesc rețelele europene existente.
(3) Uniunea încurajează cooperarea cu organizațiile internaționale relevante și cu alți parteneri umanitari și actori locali și regionali pentru punerea în practică a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Pentru promovarea unui răspuns internațional coerent la crizele umanitare, acțiunile din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” sunt în conformitate cu cele întreprinse de către Organizația Națiunilor Unite, în scopul de a sprijini rolul central și de coordonare generală a ONU-OCHA.
Articolul 7
Obiective operaționale
(1) Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” vizează următoarele obiective operaționale:
(a)
contribuția la creșterea și îmbunătățirea capacității Uniunii de a acorda ajutor umanitar.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul de voluntari UE pentru ajutor umanitar mobilizați sau gata de a fi mobilizați, având calificările cerute, precum și numărul de voluntari UE pentru ajutor umanitar" care și-au finalizat contractele în vederea mobilizării;
-
numărul de persoane care au beneficiat de ajutor umanitar acordat prin inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și costul mediu pe persoană;
-
gradul de satisfacție al voluntarilor UE pentru ajutor umanitar mobilizați, al organizațiilor de trimitere și al celor de primire în ceea ce privește contribuția umanitară efectivă a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pe teren;
(b)
îmbunătățirea aptitudinilor, a cunoștințelor și a competențelor voluntarilor în domeniul ajutorului umanitar și a termenilor și condițiilor de implicare.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul de candidați voluntari formați și de voluntari care au încheiat cu succes evaluarea realizată după formare;
-
numărul de organizații de trimitere certificate care respectă standardele și procedurile în materie de gestionare a voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
-
gradul de satisfacție al voluntarilor instruiți și mobilizați, al organizațiilor de trimitere și de primire, în ceea ce privește calitatea formării, nivelul de cunoștințe și competențele voluntarilor, respectarea și gradul de adecvare al standardelor și procedurilor de gestionare a voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
(c)
consolidarea capacității organizațiilor de primire și promovarea voluntariatului în țări terțe.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul și tipul de acțiuni de consolidare a capacităților în țările terțe;
-
numărul de angajați și de voluntari din țări terțe care participă la acțiunile de consolidare a capacităților;
-
gradul de satisfacție al personalului organizațiilor de primire și al voluntarilor din țările terțe care participă la acțiunile de consolidare a capacităților în ceea ce privește calitatea și eficacitatea acțiunilor întreprinse;
(d)
comunicarea principiilor Uniunii în domeniul ajutorului umanitar convenite în cadrul Consensului european privind ajutorul umanitar.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul, tipul și costurile pentru acțiunile de informare, comunicare și sensibilizare;
(e)
sporirea coerenței și a consecvenței voluntariatului între statele membre, pentru a le crea cetățenilor europeni mai multe oportunități de a participa la operațiuni și activități de ajutor umanitar.
Progresele în direcția atingerii acestui obiectiv operațional sunt evaluate pe baza unor indicatori, precum:
-
numărul de organizații de trimitere certificate;
-
numărul și tipul acțiunilor de asistență tehnică pentru organizațiile de trimitere;
-
diseminarea și reproducerea standardelor și procedurilor pentru gestionarea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în alte sisteme de voluntariat.
(2) Indicatorii menționați la alineatul (1) literele (a)- (e) sunt utilizați pentru monitorizarea, evaluarea și examinarea rezultatelor, după caz. Aceștia sunt orientativi și pot fi modificați prin acte delegate în conformitate cu articolul 24, pentru a se ține cont de experiența acumulată în urma evaluării progreselor înregistrate.
CAPITOLUL II
ACȚIUNILE SUB EGIDA INIȚIATIVEI „VOLUNTARI UE PENTRU AJUTOR UMANITAR”
Articolul 8
Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”
Inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” vizează obiectivele menționate la articolele 4 și 7 prin următoarele tipuri de acțiuni:
-
elaborarea și gestionarea de standarde și proceduri în ceea ce privește voluntarii candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar;
-
dezvoltarea și gestionarea unui mecanism de certificare pentru organizațiile de trimitere și de primire;
-
identificarea și selectarea voluntarilor candidați;
-
instituirea unui program de formare și de sprijin pentru formare și a unor stagii de pregătire;
-
crearea, gestionarea și actualizarea unei baze de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
-
mobilizarea a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru sprijinirea și completarea ajutorului umanitar în țări terțe;
-
consolidarea capacității organizațiilor de primire;
-
instituirea și gestionarea unei rețele pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
-
comunicare și sensibilizare;
-
activități auxiliare de promovare a responsabilității, a transparenței și a eficacității inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 9
Standarde și proceduri privind candidații voluntari și voluntarii UE pentru ajutor umanitar
(1) Bazându-se pe practicile relevante existente, Comisia stabilește standarde și proceduri care conțin condițiile, modalitățile și cerințele necesare pentru a fi aplicate de către organizațiile de trimitere și de primire în identificarea, selectarea, pregătirea, gestionarea și mobilizarea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru a sprijini operațiunile de ajutor umanitar în țări terțe.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 24 pentru stabilirea standardelor ce se referă la:
-
un cadru de competențe folosit pentru identificarea, selectarea și pregătirea voluntarilor ca angajați debutanți sau cu experiență în domeniu;
-
prevederi pentru a asigura egalitatea de șanse și nediscriminarea în procesul de identificare și selectare;
-
dispoziții pentru a asigura respectarea de către organizațiile de trimitere și de primire a dreptului intern relevant, a dreptului Uniunii și a dreptului țării de primire;
-
standarde care reglementează parteneriatele între organizațiile de trimitere și de primire;
-
prevederi pentru recunoașterea aptitudinilor și competențelor dobândite de către voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în conformitate cu inițiativele relevante existente la nivelul Uniunii.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare pentru a întocmi:
-
procedurile de urmat pentru identificarea, selectarea și pregătirea necesară înainte de mobilizare a voluntarilor candidați, inclusiv prin „stagii de ucenicie”, dacă este cazul;
-
dispoziții legate de mobilizarea și gestionarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țările terțe, inclusiv, printre altele, supravegherea la fața locului, sprijinul continuu prin instruire, mentorat, formare suplimentară, asigurarea condițiilor de muncă necesare, sprijin după mobilizare;
-
furnizarea de asigurări și crearea unor condiții de viață adecvate pentru voluntari, inclusiv suportarea cheltuielilor de subzistență, cazare, deplasare și a altor cheltuieli relevante;
-
proceduri de urmat înainte și după mobilizare, precum și pe durata acesteia, pentru a asigura îndeplinirea obligației de diligență și măsuri corespunzătoare de siguranță și securitate, inclusiv protocoale medicale și de evacuare și planuri de securitate care prevăd evacuarea de urgență din țări terțe, inclusiv proceduri pentru contactarea autorităților naționale;
-
proceduri pentru monitorizarea și evaluarea performanțelor individuale ale voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
Aceste acte de punere în aplicare sunt adoptate în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 10
Mecanismul de certificare pentru organizațiile de trimitere și de primire
(1) Comisia stabilește un mecanism de certificare prin intermediul actelor de punere în aplicare cu eventuala implicare a unor parteneri din domeniul umanitar, prin care se garantează faptul că organizațiile de trimitere respectă standardele menționate la articolul 9, precum și un mecanism de certificare diferențiat pentru organizațiile de primire.
Comisia stabilește procedura legată de funcționarea mecanismelor de certificare, bazându-se pe mecanismele și procedurile de certificare similare existente, prin intermediul unor acte de punere în aplicare. Aceste acte de punere în aplicare sunt adoptate în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2).
(2) La elaborarea mecanismului de certificare, Comisia identifică sinergii cu instrumentele de parteneriat ale Comisiei din domeniul umanitar și cu standardele umanitare existente, în vederea simplificării sarcinilor administrative. Mecanismul de certificare este favorabil incluziunii și nediscriminatoriu față de orice tip de organizație eligibilă.
(3) Organizațiile de trimitere sunt eligibile pentru certificare dacă:
(a)
respectă standardele și procedurile menționate la articolul 9;
(b)
sunt active în domeniul ajutorului umanitar conform definiției de la articolul 3 litera (d); și
(c)
se încadrează în oricare dintre următoarele categorii:
(i)
organizații non-profit neguvernamentale constituite în conformitate cu legislația unui stat membru și care își au sediul pe teritoriul Uniunii;
(ii)
organisme de drept public cu caracter civil reglementate de legislația unui stat membru;
(iii)
organizații non-profit neguvernamentale constituite în țările menționate la articolul 23 în condițiile prevăzute la articolul respectiv și în acordurile menționate în acesta;
(iv)
organisme de drept public cu caracter civil constituite în țările menționate la articolul 23 în condițiile prevăzute la articolul respectiv și în acordurile menționate în acesta;
(v)
Federația Internațională a Societăților Naționale ale Crucii Roșii și Semilunii Roșii.
(4) Organizațiile din țări terțe sunt eligibile ca organizații de primire dacă:
(a)
aderă la standardele și procedurile menționate la articolul 9;
(b)
sunt active în domeniul ajutorului umanitar, astfel cum sunt definite la articolul 3 litera (d); și
(c)
dacă se încadrează în oricare dintre următoarele categorii:
(i)
organizații non-profit neguvernamentale care funcționează sau sunt constituite într-o țară terță în conformitate cu legislația în vigoare în țara respectivă;
(ii)
organisme de drept public cu caracter civil reglementate de legislația unui stat membru;
(iii)
agenții și organizații internaționale.
(5) Fără a aduce atingere cerințelor menționate la alineatele (3) și (4), organizațiile de trimitere și organizațiile de primire pot desfășura acțiuni sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” în asociere cu organizații lucrative private.
(6) Pe baza unei evaluări prealabile a nevoilor, organizațiile de trimitere ce urmează a fi certificate pot beneficia de asistență tehnică menită să le întărească capacitatea de a participa la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și de a asigura conformitatea cu standardele și procedurile menționate la articolul 9.
Organizațiile de primire ce urmează a fi certificate pot beneficia și ele de asistența menționată la primul paragraf în contextul acțiunilor menționate la articolul 15.
(7) Comisia publică lista organizațiilor de trimitere și de primire certificate în timp util după certificare.
Articolul 11
Identificarea și selectarea voluntarilor candidați
(1) Pe baza unei evaluări prealabile a nevoilor în țări terțe de către organizațiile de trimitere sau de primire ori de către alți actori relevanți, organizațiile de trimitere certificate identifică și selectează voluntari candidați pentru formare.
(2) Identificarea și selectarea voluntarilor candidați trebuie să se desfășoare în conformitate cu standardele și procedurile menționate în articolul 9 și să respecte principiile nediscriminării și egalității de șanse.
(3) Următoarele persoane cu vârsta de cel puțin 18 ani sunt eligibile pentru a deveni voluntari candidați:
(a)
cetățenii Uniunii;
(b)
persoanele cu drept de ședere pe termen lung pe teritoriul unui stat membru; și
(c)
cetățenii provenind din țările menționate la articolul 23 alineatul (1), în condițiile menționate la articolul menționat.
Articolul 12
Programul de formare, sprijinul pentru formare și stagiile de pregătire
(1) Bazându-se pe programe și proceduri existente și cu eventuala implicare a instituțiilor specializate, Comisia stabilește un program de formare în vederea pregătirii voluntarilor candidați pentru mobilizare în vederea sprijinirii și completării operațiunilor de ajutor umanitar.
(2) Voluntarii candidați care au fost identificați și selectați în conformitate cu articolul 11 sunt eligibili să participe la programul de formare desfășurat de organizații specializate. Sfera și conținutul programului individual de formare pe care fiecare voluntar candidat trebuie să îl urmeze se stabilește de către organizația de trimitere certificată în cauză, în consultare cu organizația de primire certificată pe baza nevoilor, ținându-se seama de experiența anterioară a voluntarului candidatului și de tipul de misiune prevăzut.
(3) Ca parte a formării și în special a pregătirii lor pentru mobilizare, voluntarilor candidați li se poate solicita să efectueze stagii de pregătire în organizații de trimitere certificate, dacă se poate, într-o altă țară decât țara lor de origine.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (3), voluntarii candidați care nu au beneficiat de un stagiu de pregătire pot beneficia, dacă este cazul, de o pregătire suplimentară înainte de mobilizare, concepută special în funcție de natura misiunii. Această pregătire și stagiul de pregătire trebuie să respecte standardele și procedurile de pregătire menționate la articolul 9.
(5) Programul de formare include o evaluare a gradului de pregătire a voluntarilor candidați de a fi mobilizați pentru a veni în sprijinul și în completarea operațiunilor de ajutor umanitar în țări terțe și de a satisface necesitățile locale. Evaluarea respectivă este făcută în cooperare cu organizațiile de trimitere.
(6) Comisia adoptă modalitățile pentru programul de formare și procedura de evaluare a gradului de pregătire a voluntarilor candidați în vederea mobilizării, prin intermediul actelor de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 13
Baza de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar
(1) Voluntarii candidați care au trecut cu succes evaluarea menționată la articolul 12 alineatul (5) sunt considerați a fi voluntari UE pentru ajutor umanitar și sunt eligibili pentru mobilizare. Ei sunt incluși în baza de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
(2) Comisia creează, gestionează și actualizează baza de date a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar,(inclusiv în ceea ce privește disponibilitatea și eligibilitatea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar pentru a fi mobilizați, și reglementează accesul și utilizarea acesteia. Prelucrarea datelor cu caracter personal colectate în sau pentru această bază de date se face, dacă este cazul, în conformitate cu Directiva 95/46/CE și cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
Articolul 14
Mobilizarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țările terțe
(1) Voluntarii UE pentru ajutor umanitar incluși în baza de date pot fi mobilizați pentru a sprijini și completa operațiunile de ajutor umanitar, astfel cum sunt definite la articolul 3 litera (d):
(a)
de către organizațiile de trimitere certificate la organizațiile de primire din țările terțe; sau
(b)
dacă este cazul, de către Comisie la birourile sale de ajutor umanitar pentru intervenții de sprijin.
(2) Mobilizările trebuie să răspundă nevoilor reale exprimate la nivel local de organizațiile de primire.
(3) În cazul mobilizării menționate la alineatul (1) litera (a), organizațiile de trimitere certificate asigură conformitatea cu standardele și procedurile menționate la articolul 9. Voluntarii UE pentru ajutor umanitar nu sunt mobilizați pentru operațiuni desfășurate în zone de conflict armat internațional sau neinternațional.
(4) Organizațiile de trimitere certificate informează autoritățile naționale competente ale statelor membre și ale altor țări participante în conformitate cu dispozițiile articolului 23, înainte ca unul dintre cetățenii acestora să fie mobilizat ca voluntar UE pentru ajutor umanitar în conformitate cu standardele și procedurile menționate la articolul 9.
(5) Condițiile specifice de mobilizare și rolul voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, inclusiv drepturile și obligațiile acestora, precum și durata și locul mobilizării și sarcinile voluntarului UE pentru ajutor umanitar, se prevăd într-un contract încheiat între organizațiile de trimitere și voluntarul UE pentru ajutor umanitar, după consultări temeinice cu organizațiile de primire.
(6) În cazul mobilizării prevăzute la alineatul (1) litera (b), Comisia semnează un „contract de mobilizare” cu voluntarii UE pentru ajutor umanitar, în care se definesc condițiile specifice de mobilizare. Contractele de mobilizare a voluntarilor nu conferă voluntarilor drepturile și obligațiile care decurg din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, prevăzute în Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului (14).
(7) Fiecare voluntar UE pentru ajutor umanitar va avea un mentor desemnat din cadrul organizației de primire, care îl va supraveghea și sprijini în timpul mobilizării sale.
Articolul 15
Consolidarea capacității în materie de ajutor umanitar a organizațiilor de primire
Pe baza unei evaluări prealabile a nevoilor țărilor terțe efectuate de organizațiile de trimitere și de primire sau de alți actori implicați, Comisia sprijină acțiunile care au ca scop consolidarea capacității în materie de ajutor umanitar a organizațiilor de primire pentru a întări nivelul local de pregătire și capacitatea de reacție în fața crizelor umanitare și de a asigura impactul eficace și durabil al activității voluntarilor UE pentru ajutor umanitar la fața locului, inclusiv:
(a)
gestionarea riscului de dezastre, pregătirea și acțiunile de răspuns, formarea având ca obiect gestionarea voluntarilor, precum și alte domenii relevante pentru personalul și voluntarii din organizațiile de primire;
(b)
schimbul de bune practici, asistență tehnică, programe de înfrățire și schimburi de personal și de voluntari, creare de rețele și alte acțiuni relevante.
Articolul 16
Rețeaua pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”
(1) Comisia instituie și gestionează o rețea pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” compusă din
(a)
voluntari candidați și voluntarii UE pentru ajutor umanitar care participă sau au participat la inițiativă;
(b)
organizații de trimitere și primire;
(c)
reprezentanți ai statelor membre și ai Parlamentului European.
(2) Rețeaua pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, în special:
(a)
facilitează interacțiunea și acționează ca o platformă pentru schimbul de cunoștințe, consultare și difuzare de informații, pentru schimbul de bune practici, precum și pentru evaluarea nevoilor menționată la articolul 21 alineatul (3);
(b)
facilitează încheierea de parteneriate și dezvoltarea de proiecte comune pentru activitățile de mobilizare și consolidare a capacității cu implicarea organizațiilor de trimitere de pe tot cuprinsul Uniunii și a organizațiilor de primire din țările terțe;
(c)
oferă o bază pentru acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” pentru a asigura o ameliorare continuă și o monitorizare și evaluare eficace;
(d)
oferă oportunități pentru voluntariatul online în cadrul proiectelor legate de inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 17
Comunicarea și sensibilizarea
(1) Comisia sprijină acțiunile de informare, comunicare și sensibilizare în rândul publicului pentru promovarea și creșterea vizibilității inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și pentru încurajarea voluntariatului în domeniul ajutorului umanitar în Uniune și în statele membre ale acesteia, precum și în țările terțe care beneficiază de acțiunile sub egida inițiativei menționate.
(2) Comisia elaborează un plan de comunicare cu privire la obiectivele, acțiunile și rezultatele vizibile ale inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, în care sunt definite activități de comunicare și de difuzare destinate publicului, în special cetățenilor europeni, viitorilor potențiali candidați voluntari pentru a fi voluntari UE în domeniul ajutorului umanitar și beneficiarilor acțiunilor sub egida inițiativei menționate. Planul de comunicare este implementat de Comisie și de beneficiari, îndeosebi organizațiile de trimitere și de primire, precum și de „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
CAPITOLUL III
PROGRAMAREA ȘI ALOCAREA FONDURILOR
Articolul 18
Acțiuni eligibile
(1) Acțiunile menționate la articolul 8 sunt eligibile pentru a beneficia de asistență financiară, inclusiv măsurile necesare pentru punerea în aplicare a acestora, precum și măsurile necesare menite să consolideze coordonarea dintre inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și celelalte sisteme relevante la nivel național și internațional, pe baza practicilor recomandate existente.
(2) Asistența financiară menționată la alineatul (1) poate acoperi, de asemenea, cheltuielile care decurg din activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare necesare pentru gestionarea inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și pentru îndeplinirea obiectivelor acesteia.
(3) Cheltuielile menționate la alineatul (2) pot acoperi, în special, studii, reuniuni ale experților, acțiuni de informare și comunicare de tipul celor menționate la articolul 17, inclusiv comunicare instituțională a priorităților de politică ale Uniunii, în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”; sunt incluse, de asemenea, cheltuielile referitoare la rețelele informatice specializate în prelucrarea și schimbul de informații (inclusiv interconectarea acestora cu sistemele existente sau viitoare destinate promovării schimburilor intersectoriale de date și cu echipamentele aferente), precum și toate celelalte cheltuieli cu asistența tehnică și administrativă efectuate de Comisie.
Articolul 19
Beneficiari financiari
În temeiul prezentului regulament, asistență financiară poate fi acordată persoanelor fizice și persoanelor juridice, de drept privat sau public, care sunt considerate beneficiari financiari în sensul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012.
Articolul 20
Pachetul financiar
(1) Pachetul financiar destinat punerii în aplicare a prezentului regulament pentru perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020 este de 147 936 000 EUR, în prețuri curente. Creditele anuale sunt autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în limitele cadrului financiar multianual. În cazul în care este necesar, creditele de plată pot fi incluse în bugetul aferent perioadei de după anul 2020 pentru a acoperi cheltuieli similare, astfel încât să se permită gestionarea plăților aferente acțiunilor nefinalizate până la 31 decembrie 2020.
(2) Pachetul financiar menționat la alineatul (1) se alocă, pe perioada 2014-2020, în conformitate cu obiectivele operaționale, prioritățile tematice și procentajele stabilite în anexă.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 24 pentru a modifica prioritățile și a ajusta fiecare dintre sumele din anexă cu nu mai puțin de 10 și nu mai mult de 20 de puncte procentuale. Ajustarea respectivă are loc numai în urma rezultatului unei revizuiri efectuate de Comisie a priorităților tematice și a procentelor stabilite în anexă în lumina rezultatului evaluării intermediare menționate la articolul 27 alineatul (4) litera (b), caz în care actele delegate se adoptă până la 30 iunie 2018.
(4) Dacă revizuirea resurselor bugetare disponibile pentru sprijinirea acțiunilor de răspuns la situații de urgență este impusă de motive imperioase de urgență, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate pentru a revizui fiecare sumă stabilită în anexă cu nu mai puțin de 10 și nu mai mult de 20 de puncte procentuale, în limitele creditelor bugetare disponibile și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 25.
Articolul 21
Tipuri de intervenții financiare și proceduri de punere în aplicare
(1) Comisia pune în aplicare asistența financiară a Uniunii în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Asistența financiară în conformitate cu prezentul regulament poate fi acordată în oricare dintre formele prevăzute de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(3) În vederea punerii în aplicare a prezentului regulament, Comisia adoptă un program anual de lucru al inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” prin intermediul actelor de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2). Programul anual de lucru stabilește obiectivele urmărite, rezultatele preconizate, metoda de punere în aplicare și valoarea totală a acestei inițiative. Programul anual de lucru conține, de asemenea, descrierea acțiunilor care urmează să fie finanțate, indicarea cuantumului alocat fiecărei acțiuni, ținând cont de evaluarea nevoilor, dacă aceasta există, precum și un calendar orientativ de punere în aplicare. În cazul granturilor, programul anual de lucru include prioritățile, criteriile esențiale de evaluare și rata maximă de cofinanțare. Programul anual de lucru stabilește, de asemenea, condițiile participării unor țări terțe în condițiile menționate la articolul 23.
Articolul 22
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) La punerea în aplicare a acțiunilor finanțate în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, Comisia ia măsurile corespunzătoare pentru a garanta protejarea intereselor financiare ale Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, a corupției și a oricăror alte activități ilegale, prin efectuarea unor controale eficace, și, în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea cuantumurilor plătite în mod necuvenit, precum și, dacă este necesar, prin impunerea unor sancțiuni eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a desfășura audituri, pe baza documentelor și la fața locului, cu privire la toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) are permisiunea de a efectua controale și inspecții la fața locului la operatorii economici care beneficiază direct sau indirect de o astfel de finanțare, în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013, cu scopul de a stabili existența unei fraude, a unui act de corupție sau a oricărei alte activități ilegale care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau cu o decizie de acordare a unui grant ori în legătură cu un contract de finanțat în cadru inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (2), acordurile de cooperare cu țări terțe și cu organizații internaționale, precum și acordurile de grant, deciziile de acordare a granturilor și contractele rezultate din punerea în aplicare a prezentului regulament împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale și inspecții la fața locului, cu respectarea deplină a tuturor garanțiilor procedurale relevante.
CAPITOLUL IV
COOPERAREA CU ALTE ȚĂRI
Articolul 23
Cooperarea cu alte țări
(1) La inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” pot participa:
(a)
cetățeni și organizații de trimitere din țările în curs de aderare, țările candidate, țările potențial candidate și țările partenere din cadrul politicii europene de vecinătate, în conformitate cu principiile generale și cu clauzele și condițiile generale de participare a acestor țări la programele Uniunii, stabilite în acordurile-cadru, în deciziile Consiliului de asociere sau în acordurile similare respective;
(b)
cetățeni și organizații de trimitere din țările din Asociația Europeană a Liberului Schimb care sunt membre ale Spațiul Economic European (SEE), conform condițiilor prevăzute în Acordul privind SEE;
(c)
cetățeni și organizații de trimitere din alte țări europene, sub rezerva încheierii unor acorduri bilaterale cu aceste țări.
(2) Voluntarii participanți și organizațiile de punere în aplicare a acțiunilor sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” din țările colaboratoare, fac, de asemenea, obiectul principiilor generale enunțate la articolul 4.
(3) Cooperarea cu țările participante menționate la alineatul (1) se bazează, dacă este cazul, pe credite suplimentare puse la dispoziție de țările participante în conformitate cu procedurile stabilite de comun acord cu acestea.
CAPITOLUL V
DELEGAREA DE COMPETENȚĂ ȘI DISPOZIȚII DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 24
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 7 alineatul (2), la articolul 9 alineatul (2) și la articolul 20 alineatul (3) se conferă Comisiei pentru o perioadă de șapte ani de la 25 aprilie 2014.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 7 alineatul (2), la articolul 9 alineatul (2) și la articolul 20 alineatul (3) poate fi revocată oricând de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate aflate deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 7 alineatul (2), articolului 9 alineatul (2) și articolului 20 alineatul (3) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliul sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 25
Procedura de urgență
(1) În situații excepționate și justificate corespunzător, actele delegate adoptate în temeiul prezentului articol intră imediat în vigoare și se aplică atât timp cât nu se formulează nicio obiecțiune în conformitate cu alineatul (2). Notificarea unui act delegat transmisă Parlamentului European și Consiliului prezintă motivele pentru care s-a recurs la procedura de urgență.
(2) Parlamentul European sau Consiliul poate formula obiecțiuni la un act delegat, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 24 alineatul (5). Într-un astfel de caz, Comisia abrogă actul fără întârziere, în urma notificării deciziei Parlamentului European sau a Consiliului de a formula obiecțiuni.
Articolul 26
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul instituit în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1257/96 al Consiliului (15). Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL VI
MONITORIZARE ȘI EVALUARE
Articolul 27
Monitorizare și evaluare
(1) Acțiunile sub egida inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” care beneficiază de asistență financiară sunt monitorizate în mod regulat, pentru a se urmări punerea în aplicare a acestora și fac obiectul unei evaluări externe periodice, efectuate de un organism independent pentru a se verifica dacă eficiența, eficacitatea și impactul acestora corespund obiectivelor inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Monitorizarea și evaluarea includ rapoartele prevăzute la alineatul (4) și alte activități privind aspecte specifice ale prezentului regulament, care pot fi inițiate în orice moment pe parcursul punerii în aplicare a acțiunilor.
(2) Organizațiile de trimitere care mobilizează voluntari UE pentru ajutor umanitar în afara Uniunii sunt responsabile de monitorizarea activităților lor și prezintă Comisiei rapoarte de monitorizare în mod periodic, protejând toate drepturile fiecărui voluntar în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal.
(3) În cadrul evaluărilor se folosesc standardele de evaluare existente, inclusiv cele elaborate de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, cu obiectivul de a măsura impactul pe termen lung al inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” asupra ajutorului umanitar. În faza de evaluare, Comisia asigură consultarea periodică a tuturor părților interesate, inclusiv a voluntarilor, a organizațiilor de trimitere și a celor de primire, a populației și comunităților locale asistate, a organizațiilor umanitare și a lucrătorilor în domeniu. De rezultatele evaluării se va ține seama la proiectarea programului și la alocarea resurselor.
(4) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului:
(a)
rapoarte anuale de examinare a progreselor înregistrate în implementarea prezentului regulament și, în măsura posibilităților, a principalelor rezultate obținute;
(b)
un raport de evaluare interimar cu privire la rezultatele obținute și la aspectele calitative și cantitative legate de punerea în aplicare a prezentului regulament, inclusiv privind impactul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” în domeniul umanitar și privind raportul cost-eficacitate al programului, în cursul primilor trei ani de la punerea sa în aplicare și nu mai târziu de 31 decembrie 2017;
(c)
o comunicare cu privire la punerea în aplicare în continuare a prezentului regulament, pe baza raportului intermediar menționat la litera (b) de la prezentul alineat, până la 31 decembrie 2018;
(d)
un raport de evaluare ex-post pentru perioada financiară de implementare de șapte ani, până la 31 decembrie 2021.
(5) Comisia revizuiește măsurile stipulate de prezentul regulament până la 1 septembrie 2019, revizie însoțită, dacă este cazul, în funcție de concluzia raportului de evaluare intermediar menționat la alineatul (4) litera (b) de la prezentul articol, de o propunere legislativă de modificare a prezentului regulament.
(6) Comisia informează, de asemenea, în mod periodic, SEAE cu privire la activitățile inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” în conformitate cu modalitățile de lucru relevante.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 28
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 3 aprilie 2014.