РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 460/2004
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Електронните съобщения, инфраструктура и услуги представляват както пряко, така и косвено съществени фактори за икономическото и социалното развитие. Те играят ключова роля за обществото и сами по себе си са се превърнали в широко използвани комунални услуги, подобно на електро- и водоснабдяването, а освен това представляват изключително важни фактори за снабдяването с електричество, вода и други услуги от основно значение. Съобщителните мрежи функционират като катализатори в социалния живот и по отношение на иновациите, като умножават въздействието на технологиите и формират поведението на потребителите, бизнес моделите, отраслите, както и гражданската позиция и участието в политическия живот. Тяхното смущаване би могло да причини значителни физически, социални и икономически щети, което подчертава значението на мерките за повишаване на защитата и устойчивостта с цел осигуряване на непрекъснатост на критични услуги. Сигурността на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, по-специално тяхната цялост, наличност и поверителност, са изправени пред постоянно нарастващи предизвикателства, които са свързани наред с другото с индивидуалните компоненти на съобщителната инфраструктура и със софтуера за контрол на тези компоненти, инфраструктурата като цяло и услугите, предоставяни чрез тази инфраструктура. Това е повод за нарастващо обществено безпокойство, не на последно място заради възможността от възникване на проблеми поради сложността на системата, повреди, системни сривове, инциденти, грешки и атаки, които могат да имат последствия за електронната и физическата инфраструктура, осигуряваща услуги от огромно значение за благосъстоянието на европейските граждани.
(2)
Картината на заплахите постоянно претърпява промени и инцидентите, свързани със сигурността, могат да подкопаят доверието на потребителите в технологиите, мрежите и услугите, като по този начин засегнат способността им да се възползват от пълния потенциал на вътрешния пазар и широко разпространеното ползване на информационните и комуникационните технологии (ИКТ).
(3)
В този смисъл редовното оценяване на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза въз основа на надеждни данни на Съюза, както и систематичното прогнозиране на бъдещи събития, предизвикателства и заплахи както на равнище на Съюза, така и на световно равнище, е важно за разработването на политика, за индустрията и потребителите.
(4)
С Решение 2004/97/ЕО, Евратом (3), прието на срещата на Европейския съвет на 13 декември 2003 г., представителите на държавите членки решиха седалището на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA), която трябваше да бъде създадена въз основа на внесеното от Комисията предложение, да бъде установено в град в Гърция, който да бъде определен от гръцкото правителство. Въз основа на посоченото решение гръцкото правителство определи за седалище на ENISA Ираклион, Крит.
(5)
Споразумението за централата („Споразумение за седалището“) беше сключено между Агенцията и приемащата държава членка на 1 април 2005 г.
(6)
Приемащата Агенцията държава членка следва да осигури възможно най-добрите условия за безпроблемното и ефективно функциониране на Агенцията. За правилното и ефикасно изпълнение на задачите на Агенцията, за целите на набирането на персонал и задържането му и за подобряване на ефикасността на дейностите за осъществяване на връзки е наложително Агенцията да се установи в подходящо местоположение, което наред с другото да предоставя подходящи транспортни връзки и съоръжения за съпрузите и децата, придружаващи членовете на персонала на Агенцията. Необходимите разпоредби следва да бъдат определени в споразумение между Агенцията и приемащата държава членка, което се сключва след получаване на одобрението на управителния съвет на Агенцията.
(7)
С цел подобряване на оперативната ефикасност на Агенцията, тя създаде клон в района на столицата Атина, който следва да се поддържа със съгласието и подкрепата на приемащата държава членка и където следва да се установи оперативният персонал на Агенцията. Персоналът, ангажиран предимно в администрацията на Агенцията (включително изпълнителният директор), в отделите за финанси, проучване и анализ на документи, ИТ и управление на съоръженията, човешки ресурси, обучение, комуникации и връзки с обществеността, следва да се установи в Ираклион.
(8)
Агенцията има право да определя своята организация, за да гарантира правилното и ефикасно изпълнение на своите задачи, при спазване на разпоредбите относно седалището и клона в Атина, предвидени в настоящия регламент. По-специално за изпълнението на задачите, които включват взаимодействие с ключови заинтересовани страни, като например институциите на Съюза, Агенцията следва да уреди необходимите практически условия за подобряване на оперативната ефикасност.
(9)
През 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 460/2004 (4) относно създаване на ENISA с цел подпомагане на стремежа към осигуряване на високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и създаване на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и държавните администрации. През 2008 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 1007/2008 (5) за удължаване на мандата на Агенцията до март 2012 г. С Регламент (ЕС) № 580/2011 (6) мандатът на Агенцията се удължава до 13 септември 2013 г.
(10)
Агенцията следва да бъде правоприемник на ENISA, така както е създадена с Регламент (ЕО) № 460/2004. В рамките на Решението на представителите на държавите членки, заседаващи в рамките на Европейския съвет от 13 декември 2003 г., приемащата държава членка следва да запази и доразвие съществуващите понастоящем практически ред и условия, за да осигури безпрепятствено и ефикасно функциониране на Агенцията, включително на клона ѝ в Атина, и да улеснява набирането и запазването на висококвалифициран персонал.
(11)
През периода след създаването на ENISA предизвикателствата, свързани с мрежовата и информационната сигурност, се променяха успоредно с развитието на технологиите, пазарните и социално-икономическите условия и бяха обект на допълнително разглеждане и дебати. В отговор на променящите се предизвикателства Съюзът актуализира своите приоритети относно политиката за мрежовата и информационната сигурност. Настоящият регламент има за цел укрепването на Агенцията, така че успешно да подпомага усилията на институциите на Съюза и на държавите членки за изграждането на европейски капацитет за справяне с предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност.
(12)
Мерките в рамките на вътрешния пазар в областта на сигурността на електронните съобщения и по-общо на мрежовата и информационната сигурност изискват различни форми на технически и организационни приложения от страна на институциите на Съюза и на държавите членки. Разнородното прилагане на тези изисквания може да доведе до неефикасни решения и да създаде препятствия пред вътрешния пазар. Това налага създаването на център за експертни знания на равнището на Съюза, който да дава насоки, съвети и да предоставя помощ по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, на която могат да разчитат институциите на Съюза и държавите членки. Агенцията може да отговори на тези нужди чрез разработване и поддържане на високо ниво на експертни знания и подпомагане на институциите на Съюза, на държавите членки и бизнес средите, за да им помогне да изпълнят правните и регулаторните изисквания относно мрежовата и информационната сигурност, както и идентифицира и разглежда въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, като по този начин се подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар.
(13)
Агенцията следва да изпълнява задачите, възложени ѝ от правните актове на Съюза в областта на електронните съобщения, и в по-общ план да допринася за увеличаване нивото на сигурност на електронните съобщения, както и на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, като наред с други неща предоставя и експертни знания и консултации и насърчава обмена на най-добри практики, а също и прави предложения за политики.
(14)
Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамковата директива) (7) изисква доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или обществени електронни съобщителни услуги да предприемат подходящи мерки за защита на тяхната цялост и сигурност и се въвежда задължение националните регулаторни органи по целесъобразност да информират Агенцията наред с другото за всеки пробив в сигурността или за нарушаване на целостта, оказали значително въздействие върху функционирането на мрежите или предоставянето на услугите, и да представят на Комисията и Агенцията годишен обобщителен доклад за получените уведомления и предприетите действия. Освен това в Директива 2002/21/ЕО Агенцията се призовава чрез предоставяне на мнения да допринася за хармонизирането на подходящите технически и организационни мерки за сигурност.
(15)
В Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (8) се изисква доставчиците на публично достъпни електронни съобщителни услуги да предприемат необходимите технически и организационни мерки за защита на сигурността на своите услуги и също така се изисква поддържане на поверителност на съобщенията и свързаните с тях данни за трафик. Директива 2002/58/ЕО въвежда изискванията за доставчиците на електронни съобщителни услуги да информират и уведомяват за нарушение на сигурността на личните данни. Тя също така изисква Комисията да се консултира с Агенцията по всякакви технически мерки за изпълнение, които следва да бъдат приети във връзка с обстоятелствата или формата на изискванията за информиране и уведомяване и приложимите към това процедури. Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9) изисква държавите членки да гарантират, че администраторът прилага подходящи технически и организационни мерки за защита на личните данни от случайно или незаконно унищожаване или случайна загуба, промяна, неразрешено оповестяване или достъп, особено когато обработката им включва преноса на данни по мрежа, както и от всички други незаконни форми на обработка.
(16)
Агенцията следва да допринася за постигането на високо ниво на мрежова и информационна сигурност, за подобряването на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни и за създаването и насърчаването на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар. За да се постигне това, на Агенцията следва да се предоставят необходимите бюджетни средства.
(17)
Като се има предвид нарастващото значение на електронните мрежи и съобщения, които понастоящем представляват гръбнака на европейската икономика, както и реалният размер на цифровата икономика, следва да се увеличават финансовите и човешките ресурси, предоставени на Агенцията, за да бъдат отразени нейните нараснали роля и задачи, както и нейната ключова позиция по отношение на защитата на европейската цифрова екосистема.
(18)
Агенцията следва да функционира като отправна точка, като създава условия за увереност и доверие благодарение на своята независимост, качеството на консултациите, които предоставя, и на информацията, която разпространява, прозрачността на процедурите и методите ѝ на работа, както и старанието ѝ при изпълнението на възложените ѝ задачи. Агенцията следва да надгради националните усилия и тези на Съюза и по този начин да изпълнява своите задачи в пълно сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки, да бъде отворена за контакти с бизнес средите и други съответни заинтересовани страни. Освен това Агенцията следва да надгради приноса от и сътрудничеството с частния сектор, който играе важна роля за сигурността на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите.
(19)
Набор от задачи следва да посочи как Агенцията да постигне своите цели, като същевременно с това ѝ даде възможност за гъвкаво функциониране. Реализираните от Агенцията задачи следва да включват събирането на подходяща информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите, както и за оценяването, в сътрудничество с държавите членки, Комисията и, по целесъобразност, със съответните заинтересовани страни, на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза. Агенцията следва да осигури координация и сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и с държавите членки и да засили сътрудничеството между заинтересованите страни в Европа, по-специално чрез привличане на компетентни държавни органи и органи на Съюза и експерти на високо равнище от частния сектор в съответните области към своите дейности, по специално доставчици на електронни съобщителни мрежи и услуги, производители на мрежово оборудване и търговци на софтуер, като се има предвид, че мрежовите и информационните системи представляват съвкупности от хардуер, софтуер и услуги. Агенцията следва да окаже съдействие на институциите на Съюза и на държавите членки в диалога им с индустрията с цел решаване на свързани със сигурността проблеми с хардуерни и софтуерни продукти, като по този начин подпомогне съвместния подход към мрежовата и информационната сигурност.
(20)
Стратегиите за мрежова и информационна сигурност, оповестени публично от институция, орган, служба или агенция на Съюза или от държава членка, следва да бъдат предоставени за сведение на Агенцията с цел избягване дублирането на усилия. Агенцията следва да анализира стратегиите и да насърчава представянето им под форма, която улеснява съпоставимостта. Тя следва да предостави електронен достъп за обществеността до стратегиите и анализите си.
(21)
Агенцията следва да подпомага Комисията чрез становища, мнения и анализи по всички въпроси на Съюза, свързани с разработването на политиката в областта на мрежовата и информационната сигурност, включително защитата на критичната информационна инфраструктура и устойчивостта. Агенцията следва също така да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, държавите членки по тяхно искане, в усилията им за разработване на политика и капацитет за мрежова и информационна сигурност.
(22)
Агенцията следва да вземе под внимание в пълна степен текущата научноизследователска и развойна дейност и дейностите за оценка на технологиите, по-специално тези, извършвани от различните научноизследователски инициативи на Съюза, за да дава съвети на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, на държавите членки по тяхно искане, относно необходимостта от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност.
(23)
Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и държавите членки в усилията им за изграждане и увеличаване на трансграничната способност и подготвеност за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност. В това отношение Агенцията следва да улесни сътрудничеството между самите държави членки и между Комисията и институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки. За тази цел Агенцията следва да подкрепя държавите членки в постоянните им усилия за подобряване на тяхната способност за реагиране, както и за организиране и провеждане на европейски учения за инциденти, свързани със сигурността, а по молба от държава членка - и на национални учения.
(24)
С цел по-добро разбиране на предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност Агенцията трябва да анализира текущите и нововъзникващите рискове. За целта тя следва в сътрудничество с държавите членки и, по целесъобразност, със статистически органи и други организации да събира съответната информация. Освен това Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за събиране, анализиране и разпространение на данни за мрежовата и информационната сигурност. Събирането на подходяща статистическа информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, следва да се осъществява въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, и наблюденията на Агенцията върху инфраструктурата за ИКТ на институциите на Съюза съгласно разпоредбите на Съюза и националните разпоредби и при спазване на правото на Съюза. Въз основа на тази информация Агенцията следва да поддържа осведоменост относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза и свързаните с нея тенденции в полза на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки.
(25)
При осъществяването на своите задачи Агенцията следва да улесни сътрудничеството между Съюза и държавите членки за подобряване на осведомеността относно състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза.
(26)
Агенцията следва да улесни сътрудничеството между компетентните независими регулаторни органи на държавите членки, по-специално в подкрепа на разработването, популяризирането и обмена на най-добри практики и стандарти за образователни програми и схеми за повишаване на осведомеността. Увеличаването на информационния обмен между държавите членки ще улесни подобна дейност. Агенцията следва да допринася за повишаване на осведомеността на индивидуалните потребители на електронни съобщения, инфраструктура и услуги, включително като подпомага държавите членки, в случаите, в които те са избрали да използват платформата за информация от обществен интерес, предвидена в Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (10), да изготвят съответната информация от обществен интерес по отношение на мрежовата и информационната сигурност, а също и като спомага за предоставянето на такава информация, която се включва в доставката на нови устройства, предназначени за употреба в обществените съобщителни мрежи. Агенцията следва също така да подкрепи сътрудничеството между заинтересованите страни на равнището на Съюза, отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация, кампании за повишаване на осведомеността и образователни и обучителни програми.
(27)
Агенцията, наред с другото, следва да подпомага съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза и държавите членки при създаването и реализирането на обществени образователни кампании за крайните потребители, насочени към насърчаването на по-безопасно лично поведение онлайн и повишаване на осведомеността относно потенциалните заплахи в киберпространството, включително кибернетични престъпления, като фишинг, ботмрежи, финансови и данъчни измами, както и съвети относно основната автентификация и защитата на данните.
(28)
С цел гарантиране на пълно постигане на своите цели Агенцията следва да си сътрудничи със съответните органи, включително с тези, които работят в областта на киберпрестъпността, като например Европол, и с органите за защита на неприкосновеността на личния живот, за да обменя ноу-хау и най-добри практики и да предоставя консултативна помощ по въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа. Агенцията следва да насърчи постигането на синергии между усилията на тези органи и собствените ѝ усилия за насърчаване на подобрена мрежова и информационна сигурност. Представителите на органите за прилагане на националното право и правото на Съюза и за защита на неприкосновеността на личния живот следва да имат правото да бъдат представлявани в Постоянната група на заинтересовани страни на Агенцията. При сътрудничеството си с правоприлагащите органи по въпроси на мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа, Агенцията следва да спазва съществуващите информационни канали и изградени мрежи.
(29)
Комисията постави началото на Европейско публично-частно партньорство за устойчивост под формата на гъвкава платформа в целия Съюз за сътрудничество за устойчивост на инфраструктурата на ИКТ, в която Агенцията следва да играе посредническа роля, обединявайки заинтересованите страни с цел обсъждане на обществените политически приоритети, икономическите и пазарните измерения на предизвикателствата и мерките за устойчивост на ИКТ.
(30)
За да се насърчи мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност, Агенцията следва да улеснява сътрудничеството между компетентните публични органи на държавите членки, по-специално като подкрепя разработването и обмена на най-добри практики и схеми за повишаване на осведомеността и като подкрепя техните дейности, насочени към обществеността. Агенцията следва също така да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни и институциите на Съюза отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация и дейностите за повишаване на осведомеността.
(31)
С цел подкрепа на едно високо равнище на мрежова и информационна сигурност в Съюза, Агенцията следва да насърчава сътрудничеството и обмена на информация и най-добри практики между съответните организации, като екипите за реагиране при инциденти в компютърната сигурност (CSIRT) и екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT).
(32)
Системата на Съюза от правилно функциониращи CERT следва да представлява крайъгълен камък на инфраструктурата на ЕС за мрежова и информационна сигурност. Агенцията следва да подкрепя CERT на държавите членки и CERT на Съюза да работят в една мрежа от CERT, включваща членовете на Групата на европейските правителствени екипи за незабавно реагиране при компютърни инциденти. С цел да съдейства за гарантирането, че всеки CERT има достатъчно разширени възможности и тези възможности съответстват, доколкото е възможно, на възможностите на най-развитите CERT, Агенцията следва да насърчава създаването и функционирането на системата за партньорска оценка. Наред с това Агенцията следва да насърчава и подкрепя сътрудничеството между съответните CERT в случай на инциденти, атаки или нарушения в работата на мрежите или инфраструктурата, управлявана или защитавана от CERT, и които засягат или биха могли да засегнат най-малко два CERT.
(33)
Ефикасните политики на мрежова и информационна сигурност следва да се основават на добре разработени методи за оценяване на риска както в публичния, така и в частния сектор. Методите и процедурите за оценка на риска се използват на различни нива, без да има обща практика по начина за ефикасното им прилагане. Насърчаването и развитието на най-добри практики за оценяване на риска и за оперативно съвместими решения за управление на риска в организациите от публичния и частния сектор ще повишат нивото на сигурност на мрежите и информационните системи в Съюза. За целта Агенцията следва да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни на равнището на Съюза, като улеснява техните усилия, свързани с въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за измерима сигурност на електронните продукти, системи, мрежи и услуги, които наред със софтуера формират мрежовите и информационните системи.
(34)
В случаите, когато е уместно и полезно за изпълнението на целите и задачите ѝ, Агенцията следва да споделя опит и обща информация с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, занимаващи се с въпросите на мрежовата и информационната сигурност. Агенцията следва да допринася за определяне на приоритетите в научноизследователската работа на равнището на Съюза в областта на устойчивостта на мрежите и мрежовата и информационната сигурност, както и да предоставя информация относно нуждите на сектора на съответни изследователски институти.
(35)
Агенцията следва да насърчава държавите членки и доставчиците на услуги да повишават общите си стандарти за сигурност, така че всички потребители на Интернет да вземат необходимите мерки за осигуряване на собствената си кибернетична сигурност.
(36)
Проблемите на мрежовата и информационната сигурност са глобални. Съществува необходимост от по-тясно международно сътрудничество с цел подобряване на стандартите за сигурност, включително определянето на общи норми за поведение и етични кодекси и обмен на информация, насърчаване на по-бързо международно сътрудничество за реагиране, както и общ глобален подход към въпросите на мрежовата и информационната сигурност. За тази цел Агенцията следва да подкрепя по-задълбоченото ангажиране на Съюза и сътрудничеството с трети държави и международни организации, като осигурява, където е уместно, необходимия експертен опит и анализи на съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза.
(37)
Агенцията следва да развива дейността си в съответствие с принципа на субсидиарност, чрез който се гарантира подходяща степен на координация между държавите членки по свързани с мрежовата и информационната сигурност въпроси и се подобрява ефективността на националните политики, осигурявайки по този начин добавена стойност, и в съответствие с принципа на пропорционалност, като не се надхвърля необходимото за постигане на целите, определени в настоящия регламент. Изпълнението на задачите на Агенцията следва да укрепва, но да не нарушава компетенциите, нито да изземва, възпрепятства или припокрива съответните правомощия и задачи на националните регулаторни органи, както е предвидено в директивите, свързани с електронните съобщителни мрежи и услуги, както и тези на Органа на европейските регулатори за електронни съобщения (ОЕРЕС), създаден с Регламент (ЕО) № 1211/2009 (11), и Комитета по регулиране на съобщенията, посочен в Директива 2002/21/ЕО, на европейските органи по стандартизация, националните органи по стандартизация и Постоянния комитет, както е посочено в Директива 98/34/ЕО (12), както и на независимите надзорни органи в държавите членки, както е определено в Директива 95/46/ЕО.
(38)
Необходимо е да се прилагат определени принципи по отношение на управлението на Агенцията с цел спазване на съвместното изявление и общия подход, договорен от междуинституционалната работна група за децентрализираните агенции на ЕС през юли 2012 г., целта на изявлението и подхода е усъвършенстването на дейността на агенциите и подобряването на тяхната ефективност.
(39)
Съвместното изявление и общият подход следва да се отчитат, по целесъобразност, в работните програми на Агенцията, нейните оценки, както и в докладването и административната практика на Агенцията.
(40)
С оглед на правилното функциониране на Агенцията Комисията и държавите членки следва да гарантират, че лицата, назначени в управителния съвет, притежават подходящ експертен опит. Държавите членки и Комисията следва също да положат усилия за ограничаване на смените на съответните им представители в управителния съвет, за да се гарантира непрекъснатост на работата му.
(41)
От съществено значение е Агенцията да създаде и поддържа репутация на безпристрастност, почтеност и високи професионални стандарти. Във връзка с това управителният съвет следва да приеме всеобхватни правила, обхващащи цялата Агенция, за предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(42)
Като се имат предвид конкретните обстоятелства около Агенцията и сериозните предизвикателства, пред които тя е изправена, организационната структура на Агенцията следва да бъде опростена и укрепена, за да се гарантират по-голяма ефикасност и ефективност. Поради това, наред с други неща, следва да бъде създаден изпълнителен съвет с цел да се даде възможност на управителния съвет да се съсредоточи върху въпроси със стратегическо значение.
(43)
Управителният съвет следва да назначи счетоводител в съответствие с правилата, приети съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (13) (Финансовия регламент).
(44)
С цел да се гарантира ефективността на Агенцията държавите членки и Комисията следва да бъдат представени в управителен съвет, който следва да определи общата насока на дейността на Агенцията и да гарантира, че тя извършва своите задачи в съответствие с настоящия регламент. Управителният съвет следва да получи правомощията, необходими за определяне на бюджета, проверка на неговото изпълнение, приемане на подходящи финансови правила, установяване на прозрачни работни процедури за вземане на решения от страна на Агенцията, приемане на работната програма на Агенцията, приемане на свои собствени процедурни правила и на вътрешен правилник за дейността на Агенцията, назначаване на изпълнителния директор, вземане на решение за удължаването на мандата на изпълнителния директор след получаването на становището на Европейския парламент и вземане на решение за прекратяването на мандата. Управителният съвет следва да сформира изпълнителен съвет, който да му оказва съдействие при изпълнението на неговите задачи в областта на административните и бюджетните въпроси.
(45)
Гладкото функциониране на Агенцията налага нейният изпълнителен директор да се назначава въз основа на своите заслуги и документирани административни и управленски умения, както и на компетентност и опит, свързани с мрежовата и информационната сигурност, и задълженията на изпълнителния директор да се изпълняват с пълна независимост от организацията на вътрешното функциониране на Агенцията. За целта изпълнителният директор следва да изготви предложение за работна програма на Агенцията след предварителни консултации с Комисията и да предприеме всички необходими стъпки за гарантиране на правилното изпълнение на работната програма на Агенцията. Изпълнителният директор следва да изготвя ежегоден доклад, който да бъде представян на управителния съвет, да съставя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията, както и да изпълнява бюджета.
(46)
Изпълнителният директор следва да разполага с възможността да сформира работни ad hoc групи за решаване на специфични въпроси, по-специално с научен, технически или правен, или социално-икономически характер. При сформирането на работни ad hoc групи изпълнителният директор следва да събира и използва уместни външни експертни знания, необходими за обезпечаването на Агенцията с най-актуалната налична информация за предизвикателствата пред сигурността, произтичащи от непрекъснато развиващото се информационно общество. Изпълнителният директор следва да гарантира, че членовете на работните ad hoc групи се избират съобразно най-високите стандарти за експертни знания, като надлежно се отчита балансът при представянето на всички страни в зависимост от конкретния въпрос между държавните администрации на държавите членки, институциите на Съюза и частния сектор, включително индустрията, потребителите и академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност. В зависимост от конкретния случай изпълнителният директор следва да може, ако е подходящо, да кани отделни експерти, признати като компетентни в съответната област, да участват в заседанията на работните групи. Техните разходи следва да се покриват от Агенцията в съответствие с нейния процедурен правилник и при спазване на правилата, приети съгласно Финансовия регламент.
(47)
Агенцията следва да разполага с Постоянна група на заинтересовани страни в ролята на консултативен орган, за да се гарантира редовен диалог с частния сектор, потребителските организации и други уместни заинтересовани страни. Постоянната група на заинтересовани страни, сформирана от управителния съвет по предложение на изпълнителния директор, следва да се съсредоточи върху въпроси, засягащи заинтересованите страни, и да насочи вниманието на Агенцията към тях. Когато е уместно и в съответствие с дневния ред на заседанията, изпълнителният директор следва да може да кани за участие в заседанията на групата представители на Европейския парламент и на други уместни органи.
(48)
Тъй като има разпоредба за адекватно представителство на заинтересованите страни в Постоянната група на заинтересованите страни, с която се извършват консултации по-специално относно проекта на работна програма, повече не е необходимо да се предвиди представителство на заинтересованите страни в управителния съвет.
(49)
Агенцията следва да прилага съответните разпоредби на Съюза относно публичния достъп до документи, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14). Информацията, обработвана от Агенцията за цели, свързани с вътрешното ѝ функциониране, както и информацията, обработвана при изпълнение на нейните задачи, следва да се обработват съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (15).
(50)
Агенцията следва да съблюдава разпоредбите, приложими за институциите на Съюза, както и националното законодателство относно обработването на чувствителни документи.
(51)
С оглед гарантирането на пълната автономност и независимост на Агенцията и за да може тя да изпълнява допълнителни и нови задачи, включително непредвидени задачи в спешни случаи, на Агенцията следва да бъде предоставен достатъчен и автономен бюджет, чиито приходи произтичат най-вече от вноска на Съюза и вноски на трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията. По-голямата част от персонала на Агенцията следва да е пряко ангажирана с оперативното изпълнение на мандата на Агенцията. Приемащата държава членка или всяка друга държава членка следва да могат да правят доброволни вноски към приходите на Агенцията. Бюджетната процедура на Съюза следва да остане приложима по отношение на всякакви субсидии, платими от общия бюджет на Европейския съюз. Освен това Сметната палата следва да одитира финансовите отчети на Агенцията, за да се гарантират прозрачност и отчетност.
(52)
С оглед на постоянно променящия се контекст на заплахите и развитието на политиката на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и за да се приведе в съответствие с многогодишната финансова рамка, продължителността на мандата на Агенцията следва да бъде за ограничен срок от седем години с възможност за удължаването му.
(53)
Дейностите на Агенцията следва да бъдат оценявани от независим орган. Оценката следва да отчита ефективността на Агенцията за постигане на целите ѝ, нейните работни практики и значението на задачите ѝ, за да се установи дали целите на Агенцията продължават да са валидни, или са отпаднали и на тази основа да се определи дали мандатът ѝ следва да бъде удължен и за какъв период.
(54)
Ако към края на срока на мандата на Агенцията Комисията не е внесла предложение за удължаване на мандата, Агенцията и Комисията следва да предприемат съответните мерки, насочени по-специално към въпросите, свързани с договорите за наемане на персонал и бюджетните ред и условия.
(55)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаване на Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност, с цел да се допринесе за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в Съюза и с оглед повишаване на осведомеността и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и съответно може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(56)
Регламент (ЕО) № 460/2004 следва да бъде отменен.
(57)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и прие становище на 20 декември 2010 г. (16),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОБХВАТ, ЦЕЛИ И ЗАДАЧИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се учредява Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA, наричана по-долу „Агенцията“), която да изпълнява възложените ѝ задачи с цел допринасяне за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и с оглед повишаване на осведомеността за мрежовата и информационната сигурност и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар.
2. Целите и задачите на Агенцията не накърняват компетенциите на държавите членки относно мрежовата и информационната сигурност и във всеки случай дейностите, свързани с обществената сигурност, отбраната, националната сигурност (включително икономическото благосъстояние на държавата, когато въпросите се отнасят до аспекти на националната сигурност) и дейностите на държавата в областта на наказателното право.
3. За целите на настоящия регламент „мрежова и информационна сигурност“ означава способността на дадена мрежа или информационна система да проявява устойчивост, при определено равнище на доверие, спрямо случайни събития или незаконни или злонамерени действия, които излагат на риск наличността, автентичността, целостта и поверителността на съхранявани или пренасяни данни и на свързаните с тях услуги, предлагани от или достъпни посредством тези мрежи и системи.
Член 2
Цели
1. Агенцията развива и поддържа високо ниво на експертни знания.
2. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза при разработването на политики за мрежова и информационна сигурност.
3. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки при изпълнението на политиките, необходими за спазването на правните и регулаторните изисквания на мрежовата и информационната сигурност съгласно действащите и бъдещите правни актове на Съюза, като по този начин допринася за правилното функциониране на вътрешния пазар.
4. Агенцията подпомага Съюза и държавите членки при укрепването и засилването на способността и подготвеността им за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност.
5. Агенцията използва своите експертни знания и умения за стимулиране на широко сътрудничество между участниците от публичния и частния сектор.
Член 3
Задачи
1. В рамките на целта, посочена в член 1, и за постигане на целите, установени в член 2, като се спазва член 1, параграф 2, Агенцията изпълнява следните задачи:
а)
подкрепа за разработването на политиката и правото на Съюза посредством:
i)
подпомагане и консултиране по всички въпроси, отнасящи се до политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
ii)
осигуряване на подготвителна работа, консултации и анализи, свързани с разработването и актуализирането на политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
iii)
анализиране на обществено достъпните стратегии за мрежова и информационна сигурност и насърчаване на тяхното публикуване;
б)
подкрепа за изграждането на капацитет посредством:
i)
подкрепа за държавите членки, по тяхно искане, в усилията им за развиване и подобряване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, както и предоставяне на необходимите знания;
ii)
насърчаване и улесняване на сътрудничеството между държавите членки и между институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за предотвратяване, откриване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност, когато те имат трансгранично отражение;
iii)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза в техните усилия за развиване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, по-специално чрез подпомагане на функционирането на екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT);
iv)
подкрепа за повишаване на нивото на възможностите на националните/правителствените CERT и CERT на Съюза, включително чрез насърчаване на диалога и обмена на информация, с оглед да се гарантира, че съобразно състоянието на техниката всеки CERT отговаря на общ набор от минимални възможности и работи в съответствие с най-добрите практики;
v)
подкрепа за организирането и провеждането на учения на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и консултиране на държавите членки, по тяхно искане, относно национални учения;
vi)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки в техните усилия за събиране, анализ и, в съответствие с изискванията за сигурност на държавите членки, разпространение на релевантни данни относно мрежовата и информационната сигурност; а също така въз основа на информацията, предоставена от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и от държавите членки в съответствие с разпоредбите на правото на Съюза и националните разпоредби при спазване на правото на Съюза, поддържане на осведомеността на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и на държавите членки относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза в тяхна полза;
vii)
подпомагане на разработката на механизъм на Съюза за ранно предупреждаване, който има допълващ характер спрямо механизмите на държавите членки;
viii)
предоставяне на обучение в областта на мрежовата и информационната сигурност за съответните публични органи, когато е целесъобразно, в сътрудничество със заинтересованите публични и частни страни;
в)
подпомагане на доброволното сътрудничество сред компетентните публични органи и между заинтересованите страни, включително университети и научноизследователски центрове в Съюза, както и подкрепа за осведомеността, наред с другото посредством:
i)
насърчаване на сътрудничеството между националните и правителствените CERT или екипите за реагиране при инциденти с компютърната сигурност (CSIRT), в т.ч. CERT за институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
ii)
насърчаване на развитието и споделянето на най-добри практики с цел постигане на високо ниво на мрежова и информационна сигурност;
iii)
улесняване на диалога и усилията за разработване и обмен на най-добри практики;
iv)
насърчаване на най-добрите практики в обмена на информация и повишаването на осведомеността;
v)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, по тяхно искане, на държавите членки и и техните съответни органи при организирането на дейности за повишаване на осведомеността, включително на равнище на отделните потребители, и други дейности, насочени към обществеността, за да се повишат мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност чрез предоставянето на най-добри практики и насоки;
г)
подпомагане на научната и развойната дейност и стандартизацията посредством:
i)
улесняване на въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за сигурност на електронните продукти, мрежи и услуги;
ii)
консултиране на Съюза и държавите членки относно нуждата от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност, за да може да се реагира ефективно на настоящите и нововъзникващите рискове и заплахи за мрежовата и информационната сигурност, в т.ч. по отношение на нови и нововъзникващи информационни и комуникационни технологии и с оглед на ефективното използване на технологиите за предотвратяване на риска;
д)
сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, включително с работещите в областта на киберпрестъпленията и защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, с оглед решаване на въпроси от общ интерес, включително посредством:
i)
обмен на ноу-хау и най-добри практики;
ii)
предоставяне на съвети относно съответните аспекти на мрежовата и информационната сигурност с оглед разработването на взаимодействия;
е)
допринасяне за усилията на Съюза за сътрудничество с трети държави и международни организации с оглед насърчаване на международното сътрудничество по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, включително посредством:
i)
участие, когато това е целесъобразно, като наблюдател и при организацията на международни учения, както и извършване на анализ и докладване за резултатите от такива учения;
ii)
улесняване на обмена на най-добри практики между съответните организации;
iii)
предоставяне на експертни становища за институциите на Съюза.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и органите на държавите членки могат да потърсят съвет от Агенцията в случай на пробив в сигурността или накърняване на целостта, имащи значително въздействие върху функционирането на мрежите и услугите.
3. Агенцията изпълнява задачи, които са ѝ възложени по силата на правни актове на Съюза.
4. Агенцията изразява независимо своите заключения, насоки и съвети по въпроси в рамките на обхвата и целите на настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 4
Състав на Агенцията
1. Агенцията се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонал; и
в)
постоянна група на заинтересованите страни.
2. С оглед допринасяне за увеличаването на ефективността и ефикасността на дейността на Агенцията управителният съвет назначава изпълнителен съвет.
Член 5
Управителен съвет
1. Управителният съвет определя общата насока на дейността на Агенцията и гарантира, че тя реализира своите задачи в съответствие с правилата и принципите, заложени в настоящия регламент. Той също така гарантира съгласуваността на работата на Агенцията с дейностите, осъществявани от държавите членки, както и на нивото на Европейския съюз.
2. Управителният съвет приема годишната и многогодишната работна програма на Агенцията.
3. Управителният съвет приема годишен доклад за дейностите на Агенцията и го изпраща най-късно до 1 юли на следващата година на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата. Годишният доклад включва отчетите и описва как Агенцията е изпълнила своите показатели за изпълнение. Годишният доклад е обществено достъпен.
4. Управителният съвет приема стратегия за борба с измамите, която е съразмерна на опасността от измами, вземайки предвид анализа разходи - ползи от мерките, които подлежат на прилагане.
5. Управителният съвет осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
6. Управителният съвет приема правила за предотвратяването и управлението на конфликти на интереси.
7. По отношение на служителите на Агенцията управителният съвет упражнява правомощията, предоставени от Правилника за длъжностните лица и от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз („Правилник за длъжностните лица“ и „Условия за работа на другите служители“), предвидени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (17) на органа по назначаването и съответно на органа, оправомощен да сключва трудови договори.
Управителният съвет приема в съответствие с процедурата по член 110 от Правилника за длъжностните лица решение, основаващо се на член 2, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и на член 6 от Условията за работа на другите служители, с което делегира съответните правомощия на орган по назначаването на изпълнителния директор. Изпълнителният директор може да пределегира тези правомощия.
Ако това се изисква от извънредни обстоятелства, управителният съвет може да оттегли делегирането на правомощията на органа по назначаването, предоставено на изпълнителния директор, и пределегирането, извършено от изпълнителния директор. В такъв случай управителният съвет може да ги делегира за ограничен период от време на един от своите членове или на член на персонала, различен от изпълнителния директор.
8. Управителният съвет приема подходящи правила за прилагане на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители в съответствие с процедурата, предвидена в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
9. Управителният съвет назначава изпълнителния директор и може да удължи неговия мандат или да го свали от длъжност в съответствие с член 24 от настоящия регламент.
10. След консултация с Комисията управителният съвет приема свой правилник за дейността и такъв на изпълнителния съвет. Тези правилници за дейността предвиждат ускорено вземане на решения чрез писмена процедура или чрез провеждане на телеконференция.
11. Управителният съвет също така приема вътрешния правилник на Агенцията след консултация със службите на Комисията. Този правилник е обществено достъпен.
12. Управителният съвет приема финансовите правила, приложими за Агенцията. Те не могат да се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (18), освен ако такова отклонение не се налага специално за дейността на Агенцията и Комисията е дала предварителното си съгласие.
13. Управителният съвет приема многогодишния план за политика по отношение на персонала след консултация със службите на Комисията и след като надлежно е информирал Европейския парламент и Съвета.
Член 6
Състав на управителния съвет
1. Съставът на управителния съвет включва по един представител на всяка държава членка и двама представители, назначени от Комисията. Всеки от представителите има право на глас.
2. Всеки член на управителния съвет има заместник, който го представлява при отсъствие.
3. Членовете на управителния съвет и техните заместници се назначават съобразно техните познания за задачите и целите на Агенцията, като се вземат предвид съответните управленски, административни и бюджетни умения за изпълнението на задачите, посочени в член 5. Комисията и държавите членки би следвало да полагат усилия за ограничаване на текучеството на своите представители в управителния съвет, за да се осигури непрекъснатост на работата му. Комисията и държавите членки се стремят към постигането на балансирано представителство между мъже и жени в управителния съвет.
4. Мандатът на членовете на управителния съвет и на техните заместници е четири години. Този мандат подлежи на подновяване.
Член 7
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира свой председател и заместник-председател измежду членовете си за срок от три години, като този срок може да бъде подновяван. Заместник-председателят замества служебно председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Председателят може да бъде поканен да направи изявление пред съответната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
Член 8
Заседания
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от неговия председател.
2. Управителният съвет провежда редовно заседание поне веднъж годишно. Той провежда и извънредни заседания по искане на председателя или по искане на най-малко една трета от членовете си.
3. Изпълнителният директор взема участие в събранията на управителния съвет без право на глас.
Член 9
Гласуване
1. Управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство на членовете си.
2. За приемането на процедурния правилник на управителния съвет, вътрешния правилник за дейността на Агенцията, бюджета, годишната и многогодишната работна програма, назначаването, удължаването на мандата или освобождаването от длъжност на изпълнителния директор и определянето на председателя на управителния съвет е необходимо мнозинство от две трети от всички членове на управителния съвет.
Член 10
Изпълнителен съвет
1. Управителният съвет се подпомага от изпълнителен съвет.
2. Изпълнителният съвет подготвя решения единствено по административни и бюджетни въпроси, които се приемат от управителния съвет.
Заедно с управителния съвет той осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на OLAF и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
Без да се засягат отговорностите на изпълнителния директор по член 11, изпълнителният съвет подпомага и съветва изпълнителния директор при изпълнението на решенията на управителния съвет по административни и бюджетни въпроси.
3. Изпълнителният съвет се състои от петима членове, назначени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях е председателят на управителния съвет, който може също така да бъде председател на изпълнителния съвет, и един от представителите на Комисията.
4. Мандатът на членовете на изпълнителния съвет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет, установен в член 6, параграф 4.
5. Изпълнителният съвет заседава най-малко веднъж на всеки три месеца. Председателят на изпълнителния съвет свиква допълнителни заседания по искане на членовете на съвета.
Член 11
Задължения на изпълнителния директор
1. Агенцията се ръководи от изпълнителен директор, който е независим при изпълнението на своите задължения.
2. Изпълнителният директор отговаря за:
а)
ежедневното управление на Агенцията;
б)
изпълнението на решенията, приети от управителния съвет;
в)
след като се консултира с управителния съвет, за изготвянето на годишната работна програма и многогодишната работна програма и представянето им пред управителния съвет след консултация с Комисията;
г)
изпълнението на годишната работна програма и многогодишната работна програма и докладване пред управителния съвет за това;
д)
изготвянето на годишния доклад относно дейностите на Агенцията и представянето му на управителния съвет за одобрение;
е)
изготвянето на план за действие за съобразяване със заключенията от оценки за изминал период, и докладване за напредъка на всеки две години пред Комисията;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности, посредством ефективни проверки и, при наличие на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми, а също така, когато това е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции;
з)
изготвянето на стратегия на Агенцията за борба с измамите и представянето ѝ на управителния съвет за одобрение;
и)
гарантирането, че Агенцията осъществява своите дейности в съответствие с изискванията на потребителите на нейните услуги, по-специално що се отнася до целесъобразността на предоставяните услуги;
й)
установяването и поддържането на контакт с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
к)
установяването и поддържането на контакт с бизнес общността и потребителските организации с цел осигуряване на редовен диалог със съответните заинтересовани страни;
л)
други задачи, възложени на изпълнителния директор с настоящия регламент.
3. При необходимост и в рамките на целите и задачите на Агенцията изпълнителният директор може да сформира ad hoc работни групи, съставени от експерти, включително от компетентните органи на държавите членки. Управителният съвет се информира предварително за това. Процедурите, по-специално относно състава, назначаването на експертите от изпълнителния директор и дейността на ad hoc работните групи, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
4. Изпълнителният директор осигурява на управителния съвет и на изпълнителния съвет административен помощен персонал и други налични ресурси, когато е необходимо.
Член 12
Постоянна група на заинтересованите страни
1. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет учредява Постоянна група на заинтересовани страни, съставена от доказани експерти, представляващи съответните заинтересовани страни, например отрасъла на ИКТ, доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или услуги, потребителски групи, академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност и представители на националните регулаторни органи, нотифицирани съгласно Директива 2002/21/ЕО, както и правоприлагащите органи и органите за защита на неприкосновеността на личния живот.
2. Процедурите, по-специално процедурите относно броя, състава и назначаването на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни от управителния съвет, предложението на изпълнителния директор и дейността на групата, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията и се публикуват.
3. Постоянната група на заинтересованите страни се председателства от изпълнителния директор или лице, определено от изпълнителния директор за всеки конкретен случай.
4. Мандатът на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни е с продължителност две години и половина. Членовете на управителния съвет не могат да бъдат членове на Постоянната група на заинтересованите страни. Експертите на Комисията и от държавите членки имат право да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в нейната работа. Представители на други органи, които не са членове на Постоянната група на заинтересованите страни, но за които изпълнителният директор счете, че имат отношение по въпроса, могат да бъдат поканени да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в работата ѝ.
5. Постоянната група на заинтересованите страни консултира Агенцията при изпълнението на нейните дейности. По-специално тя консултира изпълнителния директор относно изготвянето на предложение за работна програма на Агенцията и гарантирането на диалог със съответните заинтересовани страни по всички въпроси, свързани с работната програма.
РАЗДЕЛ 3
ДЕЙНОСТ
Член 13
Работна програма
1. Агенцията извършва дейността си в съответствие със своята годишна и многогодишна работна програма, която съдържа всички планирани дейности.
2. Работната програма включва специфични показатели за изпълнението, даващи възможност за ефективна оценка на постигнатите резултати по отношение на целите.
3. Изпълнителният директор отговаря за изготвянето на проект на работна програма на Агенцията след предварителни консултации със службите на Комисията. В срок до 15 март всяка година изпълнителният директор представя на управителния съвет проекта на работна програма за следващата година.
4. В срок до 30 ноември всяка година управителният съвет приема работната програма на Агенцията за следващата година, след като е получил становището на Комисията. Работната програма съдържа многогодишна перспектива. Управителният съвет гарантира съвместимостта на работната програма с целите на Агенцията, както и със законодателните и политическите приоритети на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност.
5. Работната програма се организира в съответствие с принципа на управление по дейности. Тя съответства на прогнозните отчети за приходите и разходите на Агенцията и на бюджета на Агенцията за същата финансова година.
6. След приемането ѝ от управителния съвет изпълнителният директор изпраща работната програма на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на държавите членки и я публикува. По покана на съответната комисия на Европейския парламент изпълнителният директор представя и участва в размяна на мнения относно приетата годишна работна програма.
Член 14
Искания до Агенцията
1. Искания за консултации и помощ, попадащи в обхвата на целите и задачите на Агенцията, се отправят към изпълнителния директор и се придружават с обща информация, разясняваща въпроса, който трябва да бъде разгледан. Изпълнителният директор уведомява управителния съвет и изпълнителния съвет за получените искания, за потенциалното отражение върху ресурсите и, в разумен срок, за предприетите във връзка с тях последващи действия. Ако Агенцията отхвърли искане, тя мотивира отказа си.
2. Исканията, посочени в параграф 1, могат да се отправят от:
а)
Европейския парламент;
б)
Съвета;
в)
Комисията;
г)
всеки компетентен орган, посочен от държава членка, като например национален регулаторен орган, определен в член 2 от Директива 2002/21/ЕО.
3. Практическите ред и условия за прилагането на параграфи 1 и 2, по-специално относно представянето, подреждането в приоритетен ред, последващите действия и информирането на управителния съвет и изпълнителния съвет относно исканията до Агенцията, се регламентират от управителния съвет във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
Член 15
Деклариране на интерес
1. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и длъжностните лица, временно командировани от държавите членки, представят декларация за ангажираност и декларация за липса или наличие на преки или косвени интереси, които биха могли да се считат за накърняващи тяхната независимост. Тези декларации са точни и изчерпателни, правят се писмено всяка година и се актуализират при необходимост.
2. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и външните експерти, участващи в ad hoc работни групи, декларират точно и изчерпателно най-късно в началото на всяко заседание наличието на интереси, които биха могли да се считат за засягащи тяхната независимост по отношение на точките в дневния ред, и се въздържат от участие в обсъждането на тези точки и гласуването по тях.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата за деклариране на интереси, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 16
Прозрачност
1. Агенцията гарантира, че тя осъществява дейността си при високо ниво на прозрачност и в съответствие с членове 17 и 18.
2. Агенцията гарантира, че на обществеността и на заинтересованите страни се предоставя целесъобразна, обективна, достоверна и леснодостъпна информация, по-специално по отношение на резултатите от нейната дейност. Освен това тя оповестява публично декларациите за интереси, направени в съответствие с член 15.
3. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет може да разреши на заинтересовани страни да наблюдават хода на някои от дейностите на Агенцията.
4. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на прозрачност, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 17
Поверителност
1. Без да се засяга член 18, Агенцията няма право да разкрива на трети страни информация, която обработва или получава, за която е отправено обосновано искане за поверително цялостно или частично обработване.
2. Членове на управителния съвет, изпълнителният директор, членовете на Постоянната група на заинтересовани страни, участващите в работните ad hoc групи външни експерти и членове на персонала на Агенцията, включително временно командированите от държавите членки длъжностни лица, са задължени да спазват изискванията за поверителност съгласно член 339 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), дори и след приключване на службата им.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на поверителност, посочени в параграфи 1 и 2.
4. Ако това се изисква за изпълнението на задачите на Агенцията, управителният съвет решава да позволи на Агенцията да работи с класифицирана информация. В такъв случай управителният съвет в споразумение със службите на Комисията приема вътрешен правилник за дейността, като прилага принципите относно сигурността, установени в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (19). Посоченият правилник обхваща наред с другото разпоредби за обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
Член 18
Достъп до документи
1. Регламент (ЕО) № 1049/2001 се прилага за документи, притежавани от Агенцията.
2. Управителният съвет приема реда за прилагането на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в срок до шест месеца от създаването на Агенцията.
3. Срещу решенията, взети от Агенцията съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, може да се подава жалба до омбудсмана по реда и при условията на член 228 от ДФЕС или те може да се обжалват пред Съда на Европейския съюз по реда и при условията на член 263 от ДФЕС.
РАЗДЕЛ 4
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Приемане на бюджета
1. Приходите на Агенцията се състоят от вноска от бюджета на Съюза, вноски от трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията, предвидени в член 30, и доброволни парични или непарични вноски от държави членки. Държавите членки, осигуряващи доброволни вноски, не могат да предявяват претенции за особени права или услуги в резултат от тези вноски.
2. Разходите на Агенцията се състоят от разходи за персонал, административна и техническа поддръжка, разходи за инфраструктура и оперативни разходи, както и разходи в резултат от договори, сключени с трети страни.
3. В срок до 1 март всяка година изпълнителният директор изготвя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година и го изпраща на управителния съвет заедно с проект на щатно разписание.
4. Разходите трябва да съответстват на приходите.
5. Въз основа на проект на разчета за предвидените приходи и разходи, изготвен от изпълнителния директор, управителният съвет ежегодно изготвя разчет за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година.
6. Управителния съвет изпраща в срок до 31 март всяка година този разчет за предвидените средства, който включва проект на щатно разписание, заедно с проект на работна програма, на Комисията и на третите държави, с които Европейският съюз е сключил споразумения в съответствие с член 30.
7. Комисията предава разчета на Европейския парламент и на Съвета заедно с проекта за общ бюджет на Съюза.
8. Въз основа на този разчет Комисията включва в проекта за бюджет на Съюза прогнозните средства, които прецени за необходими за щатното разписание, и размера на субсидията, която се заделя от общия бюджет, и ги представя на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 314 от ДФЕС.
9. Европейският парламент и Съветът разрешават отпускането на бюджетни кредити за субсидията, предназначена за Агенцията.
10. Европейският парламент и Съветът приемат щатното разписание за Агенцията.
11. Заедно с работната програма управителният съвет приема бюджета на Агенцията. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Съюза. Когато е уместно, управителният съвет коригира бюджета и работната програма на Агенцията в съответствие с общия бюджет на Съюза. Управителният съвет незабавно изпраща бюджета на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.
Член 20
Борба с измамите
1. За улесняване на борбата с измамите, корупцията и други неправомерни дейности в рамките на Регламент (ЕО) № 1073/1999 (20) в срок от шест месеца от деня на започване на дейността си Агенцията се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. относно вътрешните разследвания от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (21) и приема подходящите разпоредби, приложими по отношение на всички служители на Агенцията, като използва образеца в приложението към посоченото споразумение.
2. Сметната палата има правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства на Съюза от Агенцията.
3. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1073/1999 и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (22), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с безвъзмездни средства или поръчка, финансирани от Агенцията.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията на Агенцията за отпускане на безвъзмездни средства съдържат разпоредби, с които Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните техни компетенции.
Член 21
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор отговаря за изпълнението на бюджета на Агенцията.
2. Вътрешният одитен орган на Комисията се ползва със същите правомощия спрямо Агенцията като тези спрямо отделите на Комисията.
3. До 1 март на следващата финансова година (1 март на година N + 1) счетоводителят на Агенцията изпраща на счетоводителя на Комисията предварителните отчети заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира предварителните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 147 от Финансовия регламент.
4. До 31 март на година N + 1 счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата предварителните отчети на Агенцията заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление за финансовата година се изпраща и на Европейския парламент и на Съвета.
5. След получаване на констатациите на Сметната палата относно предварителните отчети на Агенцията съгласно член 148 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Агенцията на своя собствена отговорност и ги предава на управителния съвет за становище.
6. Управителният съвет дава становище относно окончателните отчети на Агенцията.
7. В срок до 1 юли на година N + 1 изпълнителният директор изпраща на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата окончателните отчети, включително доклада относно бюджетното и финансовото управление за тази финансова година и констатациите на Сметната палата, заедно със становището на управителния съвет.
8. Изпълнителният директор публикува окончателните отчети.
9. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните констатации в срок до 30 септември на година N + 1, а на управителния съвет - копие от отговора.
10. Изпълнителният директор представя на Европейския парламент по искане на последния цялата информация, необходима за безпрепятственото изпълнение на процедурата по освобождаване от отговорност за въпросната финансова година, както е предвидено в член 165, параграф 3 от Финансовия регламент.
11. До 15 май на година N + 2 по препоръка на Съвета Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност по отношение на изпълнението на бюджета за година N.
РАЗДЕЛ 5
ПЕРСОНАЛ
Член 22
Общи разпоредби
Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители, както и правилата за прилагането им, приети чрез споразумение между институциите на Съюза, се прилагат за персонала на Агенцията.
Член 23
Привилегии и имунитет
Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, се прилага за Агенцията и нейния персонал.
Член 24
Изпълнителен директор
1. Изпълнителният директор се назначава като срочно нает служител на Агенцията съгласно член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители.
2. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет от списък с кандидати, предложен от Комисията, след открита и прозрачна процедура по подбор.
За целите на сключването на договора на изпълнителния директор Агенцията се представлява от председателя на управителния съвет.
Преди назначаването избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
3. Мандатът на изпълнителния директор е пет години. Към края на този период Комисията предприема оценка, която взема предвид оценката на работата на изпълнителния директор и бъдещите цели и предизвикателства пред Агенцията.
4. Управителният съвет, като действа по предложение от Комисията, в което се взема предвид оценката, посочена в параграф 3, и след като получи мнението на Европейския парламент, може да продължи еднократно мандата на изпълнителния директор за не повече от пет години.
5. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. Най-късно три месеца преди такова удължаване изпълнителният директор, ако бъде поканен, прави изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и отговаря на въпроси на членовете.
6. Изпълнителен директор, чийто мандат е бил удължен, не може да участва в нова процедура за подбор за същата длъжност.
7. Изпълнителният директор може да бъде отстранен от длъжност само с решение на управителния съвет.
Член 25
Командировани национални експерти и други служители
1. Агенцията може да се ползва от експертизата на командировани национални експерти или друг персонал, който не е нает от Агенцията. Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители не се прилагат за такъв персонал.
2. Управителният съвет приема решение за определяне на правилата относно командироването на национални експерти в Агенцията.
РАЗДЕЛ 6
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Правен статус
1. Агенцията е орган на Съюза. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка от държавите членки Агенцията има най-широките законови правомощия, давани на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава членка. Тя може по-специално да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна по съдебни производства.
3. Агенцията се представлява от нейния изпълнителен директор.
4. Клонът на Агенцията, създаден в района на столицата Атина, се запазва, за да се подобри оперативната ефикасност на Агенцията.
Член 27
Отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията се урежда от законодателството, приложимо към съответния договор.
Съдът на Европейския съюз е компетентен да се произнася по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Агенцията договор.
2. В случай на извъндоговорна отговорност, съгласно общите принципи, общи за правните системи на държавите членки, Агенцията поправя всяка вреда, причинена от нея или от нейните служители при изпълнението на техните задължения.
Съдът на Европейския съюз е компетентен по отношение на всякакви спорове, отнасящи се до поправянето на такива вреди.
3. По отношение на личната отговорност на служителите спрямо Агенцията се прилагат съответните условия, приложими по отношение на служителите на Агенцията.
Член 28
Езици
1. За Агенцията се прилага Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (23). Държавите членки и другите органи, определени от тях, могат да се обръщат към Агенцията и да получават отговор на избран от тях официален език на институциите на Съюза.
2. Преводаческите услуги, необходими за функционирането на Агенцията, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 29
Защита на личните данни
1. При обработка на данни, отнасящи се до физически лица, по-специално при изпълнението на задачите си, Агенцията спазва принципите за защита на личните данни в разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 и е обект на тези разпоредби.
2. Управителният съвет приема мерките по прилагане, посочени в член 24, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 45/2001. Управителният съвет може да приеме допълнителни мерки, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) № 45/2001 от Агенцията.
Член 30
Участие на трети държави
1. Агенцията е отворена за участие на трети държави, които са сключили споразумения с Европейския съюз, по силата на които те са приели и прилагат правните актове на Съюза в областта, обхваната от настоящия регламент.
2. Съгласно съответните клаузи на тези споразумения се изготвят разпоредби, уточняващи по-специално естеството, степента и начина, по който тези държави ще участват в работата на Агенцията, включително разпоредби, свързани с участието в инициативите, предприемани от Агенцията, финансовите вноски и персонала.
Член 31
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация
Агенцията прилага принципите за сигурност, съдържащи се в правилата за сигурност на Комисията за защита на класифицирана информация на Европейския съюз и чувствителна некласифицирана информация, установена в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом. Това обхваща, наред с другото, разпоредби за обмена, обработката и съхранението на такава информация.
РАЗДЕЛ 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Оценка и преглед
1. До 20 юни 2018 г. Комисията възлага оценка за оценяване по-специално на въздействието, ефективността и ефикасността на Агенцията и нейните работни практики. Оценката разглежда също евентуалната необходимост от изменение на мандата на Агенцията и финансовите последици от такова изменение.
2. Оценката, посочена в параграф 1, взема предвид всякаква получена в Агенцията информация в резултат на нейните дейности.
3. Комисията изпраща доклада за оценка заедно със своите заключения на Европейския парламент, Съвета и управителния съвет. Резултатите от оценката се правят обществено достояние.
4. Като част от оценката следва да се извърши също така оценка на постигнатите от Агенцията резултати във връзка с нейните цели, мандат и задачи. Ако Комисията счете, че продължаването на съществуването на Агенцията е обосновано по отношение на поставените ѝ цели, мандат и задачи, тя може да предложи удължаване на мандата на Агенцията, установен в член 36.
Член 33
Сътрудничество на приемащата държава членка
Приемащата Агенцията държава членка предоставя най-добрите възможни условия за гарантиране на правилното функциониране на Агенцията, включително на достъпност на мястото, наличие на съответната учебна инфраструктура за децата на служителите, подходящ достъп до пазара на труда, социално осигуряване и медицински услуги както за децата, така и за съпрузите.
Член 34
Административен контрол
Дейността на Агенцията подлежи на надзор от омбудсмана в съответствие с член 228 от ДФЕС.
Член 35
Отмяна и правоприемство
1. Регламент (ЕО) № 460/2004 се отменя.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 460/2004 и на ENISA се считат за позовавания на настоящия регламент и на Агенцията.
2. Агенцията е правоприемник на агенцията, учредена с Регламент (ЕО) № 460/2004, по отношение на цялата собственост, споразумения, правни задължения, трудови договори, финансови ангажименти и задължения.
Член 36
Срок
Агенцията се учредява за срок от седем години считано от 19 юни 2013 г.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 526/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 21 mai 2013
privind Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (ENISA) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 460/2004
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Comunicațiile, infrastructurile și serviciile electronice sunt factori esențiali, atât direct, cât și indirect, în dezvoltarea economică și socială. Acestea joacă un rol vital pentru societate și au devenit în sine elemente la fel de indispensabile ca aprovizionarea cu energie electrică sau cu apă, constituind totodată factori vitali în furnizarea de electricitate, apă și alte servicii esențiale. Rețelele de comunicații au o funcție catalizatoare în domeniul social și al inovării, amplificând impactul tehnologiei și influențând comportamentul consumatorilor, modelele de afaceri, sectoarele industriale, precum și participarea cetățenească și politică. Perturbarea lor are potențialul de a provoca daune materiale, sociale și economice considerabile, subliniind importanța măsurilor de creștere a protecției și a rezilienței menite să asigure continuitatea serviciilor esențiale. Securitatea comunicațiilor, a infrastructurii și a serviciilor electronice, în special integritatea, disponibilitatea și confidențialitatea lor, se confruntă cu provocări din ce în ce mai mari legate, printre altele, de componentele individuale ale infrastructurii de comunicații și de programele informatice care controlează aceste componente, de infrastructură în ansamblul său și de serviciile furnizate prin această infrastructură. Acest lucru reprezintă o preocupare crescândă pentru societate, nu în ultimul rând din cauza unor posibile probleme cauzate de complexitatea sistemelor, deficiențe, defecțiuni sistemice, accidente, erori și atacuri care pot avea consecințe pentru infrastructura electronică și fizică ce furnizează servicii esențiale pentru bunăstarea cetățenilor europeni.
(2)
Peisajul amenințărilor este în continuă schimbare, iar incidentele de securitate pot duce la scăderea încrederii pe care utilizatorii o au în tehnologie, rețele și servicii, afectând astfel capacitatea acestora de a valorifica la maximum potențialul pieței interne și utilizarea la scară largă a tehnologiei informației și comunicațiilor (TIC).
(3)
Evaluarea periodică a situației securității rețelelor și informațiilor în Uniune, pornind de la date fiabile la nivelul Uniunii, precum și de la o prognoză sistematică a evoluțiilor, provocărilor și amenințărilor viitoare, atât la nivelul Uniunii, cât și la nivel mondial, este prin urmare importantă pentru factorii de decizie politică, industrie și utilizatori.
(4)
Prin Decizia 2004/97/CE, Euratom (3), adoptată în cadrul reuniunii Consiliului European din 13 decembrie 2003, reprezentanții statelor membre au decis ca Agenția Europeană pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (ENISA), care urma să fie instituită pe baza propunerii prezentate de Comisie, să aibă sediul într-un oraș din Grecia care să fie stabilit de guvernul elen. În urma respectivei decizii, guvernul elen a stabilit ca ENISA să își aibă sediul în Heraklion, Creta.
(5)
La 1 aprilie 2005, s-a încheiat un acord privind sediul între agenție și statul membru gazdă.
(6)
Statul membru gazdă al agenției ar trebui să asigure cele mai bune condiții posibile pentru funcționarea optimă și în mod eficient a agenției. Pentru îndeplinirea adecvată și eficientă a sarcinilor sale, pentru recrutarea și menținerea personalului, precum și pentru consolidarea activităților sale de relaționare este indispensabil ca agenția să aibă un amplasament adecvat care, printre altele, să ofere conexiuni de transport și facilități adecvate pentru soții/soțiile și copiii care însoțesc membrii personalului agenției. Dispozițiile necesare ar trebui stabilite într-un acord încheiat între agenție și statul membru gazdă respectiv, după obținerea aprobării consiliului de administrație al agenției.
(7)
În vederea îmbunătățirii eficienței sale operaționale, agenția a deschis un birou în zona metropolitană a Atenei, care ar trebui menținut, cu acordul și sprijinul statului membru gazdă, și unde ar trebui să-și desfășoare activitatea personalul operațional al agenției. Personalul care se ocupă în special de administrația agenției (inclusiv directorul său executiv), finanțe, cercetare și analiză documentară, gestionarea tehnologiei informației și gestionarea instalațiilor, resurse umane, formare, comunicare și relații publice ar trebui să lucreze la Heraklion.
(8)
Agenția are dreptul să-și stabilească propria organizare pentru a asigura îndeplinirea adecvată și eficientă a sarcinilor sale, respectând în același timp dispozițiile prevăzute în prezentul regulament privind sediul și biroul din Atena. În special, agenția ar trebui să ia măsurile practice necesare pentru a consolida eficiența operațională în vederea îndeplinirii sarcinilor care implică interacțiunea cu actori esențiali, cum ar fi instituțiile Uniunii.
(9)
În 2004, Parlamentul European și Consiliul au adoptat Regulamentul (CE) nr. 460/2004 (4) privind instituirea ENISA, cu scopul de a contribui la obiectivele de asigurare a unui nivel ridicat al securității rețelelor și a informațiilor în cadrul Uniunii și la dezvoltarea unei culturi a securității rețelelor și a informațiilor în beneficiul cetățenilor, al consumatorilor, al întreprinderilor și al administrațiilor publice. În 2008, Parlamentul European și Consiliul au adoptat Regulamentul (CE) nr. 1007/2008 (5), prelungind mandatul agenției până în martie 2012. Regulamentul (UE) nr. 580/2011 (6) prelungește mandatul agenției până la 13 septembrie 2013.
(10)
Agenția ar trebui să succeadă ENISA, astfel cum este instituită prin Regulamentul (CE) nr. 460/2004. În conformitate cu Decizia reprezentanților statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului European din 13 decembrie 2003, statul membru gazdă ar trebui să mențină și să dezvolte măsurile practice actuale pentru a asigura funcționarea corectă și eficientă a agenției, inclusiv a biroului său de la Atena, și să faciliteze recrutarea și menținerea personalului cu o înaltă calificare.
(11)
În intervalul de timp scurs de la înființarea ENISA, provocările legate de securitatea rețelelor și a informațiilor s-au schimbat, odată cu evoluția tehnologiei, a pieței și cu schimbările de natură socioeconomică și au făcut obiectul unor reflecții și dezbateri continue. Ca reacție la noile provocări, Uniunea și-a actualizat prioritățile în ceea ce privește politica de securitate a rețelelor și a informațiilor. Prezentul regulament are ca scop consolidarea agenției pentru a contribui cu succes la eforturile depuse de statele membre și de instituțiile Uniunii pentru dezvoltarea unei capacități europene de gestionare a provocărilor legate de securitatea rețelelor și a informațiilor.
(12)
Măsurile luate la nivelul pieței interne în domeniul securității comunicațiilor electronice și, în mod mai general, al securității rețelelor și a informațiilor necesită adoptarea unor tipuri diferite de aplicații tehnice și organizatorice de instituțiile Uniunii și de statele membre. Aplicarea eterogenă a acestor cerințe poate dăuna eficienței și poate crea obstacole pentru piața internă. Din acest motiv, este necesar un centru de expertiză la nivelul Uniunii care să furnizeze orientări, consiliere și asistență pe probleme legate de securitatea rețelelor și a informațiilor, pe care instituțiile Uniunii și statele membre să se poată baza. Agenția poate răspunde acestor nevoi prin dezvoltarea și menținerea unui nivel ridicat de expertiză și prin asistența oferită instituțiilor Uniunii, statelor membre și comunității de afaceri, în scopul de a le ajuta să îndeplinească cerințele legale și de reglementare legate de securitatea rețelelor și a informațiilor, precum și să identifice problemele în materie de securitatea rețelelor și a informațiilor și să găsească soluții la acestea, contribuind astfel la buna funcționare a pieței interne.
(13)
Agenția ar trebui să ducă la îndeplinire sarcinile care îi sunt conferite de actele juridice ale Uniunii din domeniul comunicațiilor electronice și să contribuie, în general, la un nivel sporit de securitate a comunicațiilor electronice și de protecție a vieții private și a datelor cu caracter personal, printre altele prin furnizarea de expertiză și consiliere, precum și prin promovarea schimbului celor mai bune practici și prin prezentarea de sugestii în materie de politici.
(14)
Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (directivă-cadru) (7) prevede că furnizorii de rețele publice de comunicații electronice sau de servicii de comunicații electronice accesibile publicului trebuie să ia măsurile corespunzătoare menite să garanteze integritatea și securitatea acestora și introduce obligația ca autoritățile naționale de reglementare, dacă este cazul, să informeze, printre altele, agenția în legătură cu orice încălcare a securității sau pierdere a integrității care au avut un impact semnificativ asupra funcționării rețelelor sau a serviciilor și să prezinte Comisiei și agenției un raport anual de sinteză privind notificările primite și măsurile întreprinse. Directiva 2002/21/CE invită în același timp agenția să contribuie, prin emiterea de avize, la armonizarea măsurilor de securitate de natură tehnică și organizațională adecvate.
(15)
Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) (8) impune furnizorilor de servicii de comunicații electronice accesibile publicului să ia măsurile tehnice și organizatorice corespunzătoare pentru a proteja securitatea serviciilor oferite și impune, de asemenea, menținerea confidențialității comunicațiilor și a datelor de trafic aferente. Directiva 2002/58/CE introduce cerințe referitoare la notificarea și furnizarea de informații cu privire la încălcarea securității datelor cu caracter personal pentru furnizorii de servicii de comunicații electronice. De asemenea, directiva respectivă obligă Comisia să consulte agenția cu privire la orice măsuri tehnice de punere în aplicare care urmează să fie adoptate în ceea ce privește circumstanțele, formatul și procedurile aplicabile cerințelor de informare și de notificare. Conform Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (9), statele membre trebuie să impună operatorului obligația de a aplica măsuri tehnice și organizatorice adecvate pentru protejarea datelor cu caracter personal împotriva distrugerii accidentale sau ilegale, pierderii accidentale, modificării, dezvăluirii sau accesului neautorizat, în special atunci când prelucrarea presupune transmiterea datelor într-o rețea, precum și împotriva oricărei alte forme de prelucrare ilegală.
(16)
Agenția ar trebui să contribuie la un nivel ridicat de securitate a rețelelor și a informațiilor, la ameliorarea protecției vieții private și a datelor cu caracter personal, precum și la dezvoltarea și promovarea unei culturi a securității rețelelor și a informațiilor în beneficiul cetățenilor, al consumatorilor, al întreprinderilor și al organizațiilor din sectorul public din Uniune, contribuind astfel la buna funcționare a pieței interne. În acest scop, ar trebui alocat agenției bugetul necesar.
(17)
Având în vedere creșterea importanței rețelelor și comunicațiilor electronice, care în prezent constituie coloana vertebrală a economiei europene, precum și dimensiunea reală a economiei digitale, ar fi necesară o mărire a resurselor financiare și umane alocate agenției, care să corespundă consolidării rolului și sarcinilor sale, precum și poziției sale cruciale în protejarea ecosistemului digital european.
(18)
Agenția ar trebui să funcționeze ca punct de referință, instaurând încredere grație independenței sale, calității serviciilor de consultanță acordate și informațiilor diseminate, transparenței procedurilor și metodelor sale de operare, precum și eforturilor depuse în îndeplinirea sarcinilor care îi sunt alocate. Agenția ar trebui să se sprijine pe eforturile naționale și ale Uniunii și, prin urmare, să își îndeplinească sarcinile în deplină cooperare cu instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și cu statele membre și să fie deschisă la contactele cu industria și cu alte părți interesate relevante. În plus, agenția ar trebui să se bazeze pe informațiile primite de la sectorul privat și pe cooperarea cu acesta, dat fiind rolul important pe care sectorul privat îl are în asigurarea securității comunicațiilor, infrastructurilor și serviciilor electronice.
(19)
Este necesar să se indice printr-o serie de sarcini modul în care agenția trebuie să își realizeze obiectivele, permițându-i în același timp să funcționeze flexibil. Sarcinile îndeplinite de agenție ar trebui să includă colectarea de informații și date adecvate necesare pentru efectuarea analizei riscurilor la adresa securității și rezilienței comunicațiilor, infrastructurii și serviciilor electronice și pentru evaluarea situației securității rețelelor și a informațiilor în Uniune, în cooperare cu statele membre, cu Comisia și, acolo unde este necesar, cu părțile interesate relevante. Agenția ar trebui să asigure coordonarea și colaborarea cu instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și cu statele membre și consolidarea cooperării între părțile interesate din Europa, în special prin implicarea în activitățile sale a organelor competente de la nivel național și de la nivelul Uniunii și a experților la nivel înalt în domeniile relevante din sectorul privat, în special a furnizorilor de rețele și servicii de comunicații electronice, a producătorilor de echipamente de rețea și a comercianților de programe informatice, având în vedere că rețelele și sistemele informatice cuprind combinații de echipamente informatice, programe informatice și servicii. Agenția ar trebui să ofere asistență instituțiilor Uniunii și statelor membre în dialogul lor cu industria, pentru a aborda probleme legate de securitatea echipamentelor și programelor informatice, contribuind astfel la o abordare bazată pe colaborare a chestiunii securității rețelelor și a informațiilor.
(20)
Strategiile privind securitatea rețelelor și informațiilor făcute publice de instituțiile, organele, oficiile sau agențiile Uniunii sau de statele membre ar trebui transmise agenției spre informare și pentru a evita dublarea eforturilor. Agenția ar trebui să analizeze strategiile și să promoveze prezentarea lor într-un format care facilitează comparabilitatea. Aceasta ar trebui să pună la dispoziția publicului prin mijloace electronice strategiile și analizele sale.
(21)
Agenția ar trebui să sprijine Comisia prin consiliere, avize și analize cu privire la toate chestiunile de competența Uniunii legate de elaborarea de politici în domeniul securității rețelelor și a informațiilor, inclusiv al protecției infrastructurilor critice de informație și al rezilienței. Agenția ar trebui, de asemenea, să sprijine instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii, precum și, după caz, statele membre, la solicitarea acestora, în eforturile lor de dezvoltare a politicii și a capacității în materie de securitate a rețelelor și a informațiilor.
(22)
Agenția ar trebui să ia în considerare pe deplin activitățile de cercetare, dezvoltare și evaluare tehnologică, aflate în curs de derulare, în special cele desfășurate în cadrul diferitelor inițiative de cercetare ale Uniunii, în scopul de a consilia instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și, după caz, statele membre, la solicitarea acestora, cu privire la necesitățile în materie de cercetare în domeniul securității rețelelor și a informațiilor.
(23)
Agenția ar trebui să asiste instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii, precum și statele membre în eforturile lor de construire și sporire a capacității și pregătirii transfrontaliere de a preveni, detecta și reacționa la problemele și incidentele de securitate a rețelelor și a informațiilor. În acest sens, agenția ar trebui să faciliteze cooperarea între statele membre, precum și între Comisie și alte instituții, organe, oficii și agenții ale Uniunii și statele membre. În acest scop, agenția ar trebui să sprijine statele membre în eforturile lor continue de a-și îmbunătăți capacitatea de reacție și de a organiza și executa exerciții la nivel european privind incidentele de securitate și, la solicitarea unui stat membru, exerciții la nivel național.
(24)
Pentru a înțelege mai bine provocările din domeniul securității rețelelor și a informațiilor, este necesar ca agenția să analizeze riscurile actuale și pe cele emergente. În acest scop, agenția ar trebui să colecteze informațiile relevante în cooperare cu statele membre și, după caz, cu organismele de statistică și cu alte entități. În plus, agenția ar trebui să asiste instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și statele membre în eforturile lor de a colecta, analiza și disemina informații referitoare la securitatea rețelelor și a informațiilor. Colectarea informațiilor și datelor statistice adecvate necesare pentru efectuarea analizei riscurilor la adresa securității și rezilienței comunicațiilor, infrastructurii și serviciilor electronice ar trebui să se realizeze pe baza informațiilor furnizate de statele membre și a perspectivei pe care agenția o are în privința infrastructurilor TIC ale instituțiilor Uniunii, în conformitate cu dispozițiile Uniunii și cu dispozițiile naționale conforme cu legislația Uniunii. Pe baza acestor informații, agenția ar trebui să mențină gradul de informare cu privire la ultimele evoluții ale securității rețelelor și a informațiilor și la tendințele conexe în Uniune, în beneficiul instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii și al statelor membre.
(25)
În îndeplinirea sarcinilor sale, agenția ar trebui să faciliteze cooperarea dintre Uniune și statele membre pentru a îmbunătăți gradul de informare cu privire la starea securității rețelelor și a informațiilor în Uniune.
(26)
Agenția ar trebui să faciliteze cooperarea dintre autoritățile de reglementare independente competente ale statelor membre, în special prin sprijinirea dezvoltării, promovării și schimbului celor mai bune practici și standarde pentru programele de educație și cele de sensibilizare. Intensificarea schimbului de informații între statele membre va facilita această acțiune. Agenția ar trebui să contribuie la sensibilizarea utilizatorilor individuali de comunicații, infrastructuri și servicii electronice, inclusiv oferind asistență statelor membre, în cazul în care acestea au ales să folosească platforma de informații de interes public prevăzută în Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) (10), la generarea de informații de interes public relevante cu privire la securitatea rețelelor și a informațiilor și oferind sprijin la elaborarea acestor informații, care să fie incluse la furnizarea dispozitivelor noi destinate utilizării în rețele publice de comunicații. Agenția ar trebui, de asemenea, să sprijine cooperarea între părțile interesate la nivelul Uniunii, în parte prin promovarea schimbului de informații, a campaniilor de sensibilizare și a programelor de educație și formare profesională.
(27)
Printre altele, agenția ar trebui să acorde sprijin instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii relevante și statelor membre în campaniile publice de educație pentru utilizatorii finali, având ca scop promovarea unor comportamente individuale online mai sigure și sensibilizarea la eventualele pericole din spațiul informatic, inclusiv actele de criminalitate informatică cum ar fi atacurile de tip phishing, botneturile, fraudele financiare și bancare, precum și promovarea consilierii de bază privind autentificarea și protecția datelor.
(28)
Pentru a asigura îndeplinirea în totalitate a obiectivelor sale, agenția ar trebui să colaboreze cu organele relevante, inclusiv cu cele din domeniul criminalității informatice, cum ar fi Europol, și autoritățile din domeniul protecției vieții private, pentru a face schimb de experiență și de bune practici și a oferi consiliere cu privire la aspectele legate de securitatea rețelelor și a informațiilor care ar putea avea un impact asupra activității acestora. Agenția ar trebui să urmărească crearea de sinergii între eforturile organelor respective și eforturile proprii de promovare a unei securități avansate a rețelelor și a informațiilor. Reprezentanții autorităților naționale și ale Uniunii responsabile de asigurarea respectării legii și de protejarea vieții private ar trebui să fie eligibili pentru a fi reprezentați în grupul permanent al părților interesate din cadrul agenției. În activitatea sa de menținere a legăturii cu organele responsabile de aplicarea legii, cu privire la aspectele de securitate a rețelelor și a informațiilor care ar putea avea un impact asupra activității acestora, agenția ar trebui să respecte canalele de informații și rețelele existente.
(29)
Comisia a lansat un Parteneriat european public-privat pentru reziliență, cu rolul de platformă flexibilă de cooperare la nivelul Uniunii pentru reziliența infrastructurilor TIC, în care agenția ar trebui să joace un rol de facilitator, reunind părțile interesate pentru a discuta prioritățile de politică publică, dimensiunea economică și de piață a provocărilor și măsurile în favoarea rezilienței TIC.
(30)
Pentru a promova securitatea rețelelor și a informațiilor, precum și vizibilitatea sa, agenția ar trebui să faciliteze cooperarea dintre organele publice competente ale statelor membre, în special prin sprijinirea dezvoltării și a schimbului de bune practici și a programelor de sensibilizare, precum și prin intensificarea activităților lor de informare. Agenția ar trebui, de asemenea, să sprijine cooperarea dintre părțile interesate și instituțiile Uniunii, în parte prin promovarea schimbului de informații și a activităților de sensibilizare.
(31)
Pentru a consolida un nivel avansat de securitate a rețelelor și a informațiilor la nivelul Uniunii, agenția ar trebui să promoveze cooperarea și schimbul de informații și de cele mai bune practici între organizațiile relevante, cum ar fi echipele de intervenție în caz de incidente de securitate informatică (CSIRT) și echipele de intervenție în caz de urgență informatică (CERT).
(32)
Un sistem al Uniunii de CERT care funcționează bine ar trebui să constituie un element de bază al infrastructurii Uniunii pentru securitatea rețelelor și a informațiilor. Agenția ar trebui să sprijine CERT ale statelor membre și CERT a Uniunii în operarea unei rețele de CERT, care să includă membrii Grupului de CERT guvernamentale europene. Pentru a contribui la garantarea faptului că fiecare CERT dispune de capacități suficient de avansate și că aceste capacități corespund în cea mai mare măsură posibilă capacităților celor mai dezvoltate CERT, agenția ar trebui să promoveze stabilirea și exploatarea unui sistem de evaluare inter pares. În plus, agenția ar trebui să promoveze și să sprijine cooperarea între CERT relevante în caz de incidente, atacuri sau întreruperi la nivelul rețelelor sau infrastructurilor gestionate sau protejate de CERT și care implică sau pot implica cel puțin două CERT.
(33)
Politicile eficiente de securitate a rețelelor și a informațiilor ar trebui să se bazeze pe metode de evaluare a riscurilor bine puse la punct, atât în sectorul public, cât și în sectorul privat. Metodele și procedurile de evaluare a riscurilor sunt utilizate la diferite niveluri, fără a exista o practică comună în ceea ce privește aplicarea lor eficientă. Promovarea și dezvoltarea celor mai bune practici pentru evaluarea riscurilor și pentru soluții interoperabile de gestionare a riscurilor în cadrul organizațiilor din sectorul public și privat vor spori nivelul de securitate al rețelelor și sistemelor informatice din Uniune. În acest scop, agenția ar trebui să sprijine cooperarea dintre părțile interesate la nivelul Uniunii, facilitând eforturile acestora referitoare la elaborarea și adoptarea de standarde europene și internaționale în ceea ce privește gestionarea riscurilor și securitatea măsurabilă a produselor, sistemelor, rețelelor și serviciilor electronice, care, împreună cu programele informatice, formează rețelele și sistemele informatice.
(34)
Atunci când este adecvat și util pentru îndeplinirea obiectivelor și sarcinilor sale, agenția ar trebui să își împărtășească experiența și informațiile cu caracter general cu instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii, care se ocupă de problema securității rețelelor și a informațiilor. Agenția ar trebui să contribuie la identificarea priorităților din sectorul cercetării la nivelul Uniunii în domeniile rezilienței rețelelor și securității rețelelor și a informațiilor și ar trebui să transmită cunoștințe privind nevoile industriei instituțiilor de cercetare relevante.
(35)
Agenția ar trebui să încurajeze statele membre și furnizorii de servicii să-și ridice standardele generale de securitate, astfel încât toți utilizatorii de internet să ia măsurile necesare pentru a-și asigura securitatea informatică personală.
(36)
Problemele de securitate a rețelelor și a informațiilor sunt probleme de dimensiune mondială. Este necesară consolidarea cooperării internaționale pentru îmbunătățirea standardelor de securitate, inclusiv prin definirea de norme de comportament și coduri de conduită comune, schimburi de informații și promovarea unei colaborări internaționale mai rapide ca reacție la problemele de securitate a rețelelor și a informațiilor, precum și a unei abordări comune la nivel mondial a acestor probleme. În acest scop, agenția ar trebui să sprijine continuarea implicării și cooperării Uniunii cu țări terțe și cu organizații internaționale, furnizând, după caz, cunoștințele și analiza necesară instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii.
(37)
Agenția ar trebui să funcționeze în conformitate cu principiul subsidiarității, asigurând un grad adecvat de coordonare între statele membre în legătură cu probleme privind securitatea rețelelor și a informațiilor și îmbunătățind eficacitatea politicilor naționale, dându-le astfel valoare adăugată, și în conformitate cu principiul proporționalității, nemergând dincolo de ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivelor stabilite prin prezentul regulament. Îndeplinirea sarcinilor agenției ar trebui să consolideze și nu să interfereze cu competențele conferite următoarelor entități, nici să împiedice, să se suprapună sau să prevaleze asupra atribuțiilor și sarcinilor acestora: autoritățile naționale de reglementare, astfel cum sunt prevăzute în directivele cu privire la rețelele și serviciile de comunicații electronice, precum și Organismul autorităților europene de reglementare în domeniul comunicațiilor electronice (OAREC) instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1211/2009 (11) și Comitetul pentru comunicații menționat în Directiva 2002/21/CE, organismele europene de standardizare, organismele naționale de standardizare și Comitetul permanent instituit prin Directiva 98/34/CE (12) și autoritățile de supraveghere independente ale statelor membre instituite prin Directiva 95/46/CE
(38)
Este necesar să se aplice anumite principii privind guvernanța agenției pentru a se respecta declarația comună și abordarea comună convenite în iulie 2012 de Grupul de lucru interinstituțional privind agențiile descentralizate ale UE, al căror scop este de a raționaliza activitățile agențiilor și de a le îmbunătăți performanțele.
(39)
Declarația comună și abordarea comună ar trebui să se reflecte, după caz, în programele de activitate, evaluările și practicile administrative și de raportare ale agenției.
(40)
Pentru buna funcționare a agenției, Comisia și statele membre ar trebui să se asigure că persoanele care urmează să fie numite în consiliul de administrație au nivelul adecvat de competență profesională. Comisia și statele membre ar trebui, de asemenea, să depună eforturi pentru a limita rotația reprezentanților lor în consiliul de administrație, cu scopul de a asigura continuitatea activității acestuia.
(41)
Este esențial ca agenția să-și creeze și să-și mențină o reputație de imparțialitate, integritate și standarde profesionale ridicate. În consecință, consiliul de administrație ar trebui să adopte norme detaliate pentru întreaga agenție de prevenire și gestionare a conflictelor de interese.
(42)
Având în vedere circumstanțele unice ale agenției și dificultatea provocărilor cu care se confruntă, structura organizatorică a agenției ar trebui simplificată și consolidată pentru a asigura un nivel sporit de eficacitate și eficiență. Prin urmare, printre altele, ar trebui creat un comitet executiv pentru a permite consiliului de administrație să se concentreze asupra aspectelor cu importanță strategică.
(43)
Consiliul de administrație ar trebui să numească un contabil în conformitate cu normele adoptate în temeiul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (13) (Regulamentul financiar).
(44)
Pentru a asigura eficacitatea agenției, statele membre și Comisia ar trebui să fie reprezentate într-un consiliu de administrație, care ar trebui să definească direcția generală a activităților agenției și să se asigure că aceasta își îndeplinește sarcinile în conformitate cu prezentul regulament. Consiliului de administrație ar trebui să i se încredințeze competențele necesare pentru stabilirea bugetului, verificarea execuției acestuia, adoptarea normelor financiare adecvate, stabilirea unor proceduri de lucru transparente pentru luarea deciziilor de către agenție, adoptarea programului de activitate al agenției, adoptarea propriului regulament de procedură și a regulamentului intern de funcționare a agenției, numirea directorului executiv, luarea deciziei cu privire la prelungirea mandatului directorului executiv, după obținerea punctului de vedere al Parlamentului European și luarea deciziei cu privire la încetarea mandatului acestuia. Consiliul de administrație ar trebui să înființeze un comitet executiv care să îi ofere asistență la îndeplinirea sarcinilor sale în privința sarcinilor administrative și bugetare.
(45)
Pentru buna funcționare a agenției este necesar ca numirea directorului executiv să fie făcută pe baza meritelor și aptitudinilor sale administrative și manageriale atestate, precum și a competenței și experienței relevante în domeniul securității rețelelor și a informațiilor și, de asemenea, este necesar ca directorul executiv să își ducă la îndeplinire atribuțiile în deplină independență în ceea ce privește organizarea funcționării interne a agenției. În acest scop, directorul executiv ar trebui să elaboreze o propunere privind programul de activitate al agenției, după consultări prealabile cu Comisia, și să ia toate măsurile necesare pentru a asigura îndeplinirea corespunzătoare a programului de activitate al agenției. Directorul executiv ar trebui să întocmească un raport anual care să fie prezentat consiliului de administrație, să elaboreze un proiect de declarație de venituri și cheltuieli estimate ale agenției și să execute bugetul.
(46)
Directorul executiv ar trebui să aibă opțiunea de a înființa grupuri de lucru ad-hoc pentru a aborda aspecte specifice, în special de natură științifică, tehnică, juridică sau socioeconomică. La înființarea grupurilor de lucru ad-hoc, directorul executiv ar trebui să solicite și să țină cont de expertiza externă relevantă necesară pentru a permite agenției să aibă acces la informațiile disponibile cele mai actualizate cu privire la provocările în materie de securitate generate de dezvoltarea societății informaționale. Directorul executiv ar trebui să se asigure că selecționarea membrilor grupurilor de lucru ad-hoc se realizează în conformitate cu cele mai înalte standarde de competență, ținând cont în mod corespunzător de o reprezentare echilibrată - după caz, în funcție de problemele specifice - între administrațiile publice ale statelor membre, instituțiile Uniunii, sectorul privat, inclusiv industria, utilizatorii și experții universitari în domeniul securității rețelelor și a informațiilor. În funcție de caz, directorul executiv ar trebui să poată invita să participe la activitățile grupurilor de lucru, dacă este necesar, experți individuali recunoscuți ca fiind competenți în domeniul relevant. Cheltuielile acestora ar trebui să fie suportate de agenție, în conformitate cu regulamentul său intern și cu normele adoptate în temeiul Regulamentului financiar.
(47)
Agenția ar trebui să aibă drept organism consultativ un grup permanent al părților interesate, pentru a asigura un dialog regulat cu sectorul privat, organizațiile de consumatori și alte părți interesate relevante. Grupul permanent al părților interesate, instituit de consiliul de administrație la propunerea directorului executiv, ar trebui să se concentreze pe probleme relevante pentru părțile interesate și să le aducă în atenția agenției. Atunci când este oportun și în conformitate cu ordinea de zi a ședințelor, directorul executiv ar trebui să poată invita reprezentanți ai Parlamentului European și ai altor organe relevante să ia parte la reuniunile grupului.
(48)
Deoarece grupul permanent al părților interesate asigură o reprezentare largă a părților interesate și grupul respectiv este consultat în special în legătură cu proiectul de program de activitate, nu mai este necesar să se prevadă reprezentarea părților interesate în consiliul de administrație.
(49)
Agenția ar trebui să aplice dispozițiile relevante ale Uniunii privind accesul public la documente, prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (14). Informațiile prelucrate de agenție în scopuri legate de activitatea sa internă, precum și informațiile prelucrate în timpul îndeplinirii sarcinilor sale ar trebui să intre sub incidența Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (15).
(50)
Agenția ar trebui să se conformeze dispozițiilor aplicabile instituțiilor Uniunii, precum și dispozițiilor legislațiilor naționale privind prelucrarea documentelor sensibile.
(51)
Pentru a garanta autonomia și independența deplină a agenției și a-i permite să îndeplinească sarcini suplimentare și noi, inclusiv sarcini urgente neprevăzute, ar trebui alocat agenției un buget suficient și autonom, ale cărui venituri provin în principal din contribuția Uniunii și din contribuții ale țărilor terțe care iau parte la activitățile agenției. Majoritatea angajaților agenției ar trebui să fie implicați direct în punerea în aplicare operațională a mandatului agenției. Statul membru gazdă sau oricare alt stat membru ar trebui să fie autorizat să contribuie în mod voluntar la veniturile agenției. Procedura bugetară a Uniunii ar trebui să rămână aplicabilă în ceea ce privește toate subvențiile plătibile din bugetul general al Uniunii Europene. De asemenea, Curtea de Conturi ar trebui să auditeze conturile agenției pentru a asigura transparența și responsabilitatea.
(52)
Având în vedere că peisajul amenințărilor este în continuă schimbare, iar politica Uniunii în domeniul securității rețelelor și a informațiilor evoluează și pentru a se alinia la cadrul financiar multianual, durata mandatului agenției ar trebui limitată la șapte ani, cu posibilitatea de prelungire a perioadei respective.
(53)
Operațiunile agenției ar trebui să fie evaluate în mod independent. Evaluarea ar trebui să aibă în vedere eficacitatea agenției în realizarea obiectivelor sale, practicile sale de lucru și relevanța sarcinilor sale pentru a determina în ce măsură obiectivele agenției sunt sau nu valabile în continuare și, pe această bază, dacă durata mandatului său ar trebui prelungită și pentru ce perioadă.
(54)
Dacă, spre sfârșitul mandatului agenției, Comisia nu a prezentat o propunere de prelungire a mandatului, agenția și Comisia ar trebui să ia măsurile adecvate pentru a aborda, în special, aspectele legate de contractele personalului și de buget.
(55)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, respectiv instituirea unei Agenții a Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor cu scopul de a contribui la un nivel ridicat de securitate a rețelelor și a informațiilor în cadrul Uniunii, pentru a sensibiliza societatea și a dezvolta și promova o cultură a securității rețelelor și a informațiilor în beneficiul cetățenilor, al consumatorilor, al întreprinderilor și al organizațiilor din sectorul public al Uniunii, contribuind astfel la crearea și buna funcționare a pieței interne, nu poate fi atins în mod satisfăcător de către statele membre și poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar în vederea realizării acestui obiectiv.
(56)
Regulamentul (CE) nr. 460/2004 ar trebui abrogat.
(57)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și și-a adoptat avizul la 20 decembrie 2010 (16),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
SECȚIUNEA 1
DOMENIU DE APLICARE, OBIECTIVE ȘI SARCINI
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament instituie o Agenție a Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (ENISA, denumită în continuare „agenția”) care să îndeplinească sarcinile care îi sunt atribuite în scopul de a contribui la un nivel ridicat de securitate a rețelelor și a informațiilor în cadrul Uniunii, pentru a derula acțiuni de sensibilizare cu privire la securitatea rețelelor și a informației și pentru a dezvolta și promova o cultură a securității rețelelor și a informațiilor în beneficiul cetățenilor, al consumatorilor, al întreprinderilor și al organizațiilor din sectorul public al Uniunii, contribuind astfel la crearea și buna funcționare a pieței interne.
(2) Obiectivele și sarcinile agenției nu aduc atingere competențelor statelor membre în domeniul securității rețelelor și a informațiilor și, în orice caz, nu aduc atingere activităților privind securitatea publică, apărarea, securitatea națională (inclusiv bunăstarea economică a statului atunci când sunt în cauză subiecte legate de securitatea națională) și nici activităților statului în domeniul dreptului penal.
(3) În sensul prezentului regulament, prin „securitatea rețelelor și a informațiilor” se înțelege capacitatea unei rețele sau a unui sistem informatic de a rezista, la un nivel de încredere dat, la evenimente accidentale sau la acțiuni ilegale sau răuvoitoare care compromit disponibilitatea, autenticitatea, integritatea și confidențialitatea datelor stocate sau transmise și a serviciilor conexe oferite sau accesibile prin respectivele rețele și sisteme.
Articolul 2
Obiective
(1) Agenția dezvoltă și menține un nivel ridicat de competență.
(2) Agenția oferă asistență instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii în dezvoltarea politicilor în domeniul securității rețelelor și a informațiilor.
(3) Agenția oferă asistență instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii și statelor membre la punerea în aplicare a politicilor necesare pentru îndeplinirea cerințelor legale și de reglementare referitoare la securitatea rețelelor și a informațiilor din actele juridice existente și viitoare ale Uniunii, contribuind astfel la buna funcționare a pieței interne.
(4) Agenția oferă asistență Uniunii și statelor membre pentru creșterea și consolidarea pregătirii și capacității acestora de a preveni, detecta și reacționa la problemele și incidentele de securitate a rețelelor și a informațiilor.
(5) Agenția își folosește competența pentru a stimula o cooperare largă între actorii din sectorul public și privat.
Articolul 3
Sarcini
(1) În sensul dispozițiilor articolului 1 și pentru a atinge obiectivele stabilite la articolul 2, respectând, în același timp, articolul 1 alineatul (2), agenția îndeplinește următoarele sarcini:
(a)
sprijină dezvoltarea politicii și dreptului Uniunii prin:
(i)
oferirea de asistență și consiliere cu privire la toate aspectele legate de politica și dreptul Uniunii în domeniul securității rețelelor și a informațiilor;
(ii)
desfășurarea de activități pregătitoare, oferirea de consiliere și realizarea de analize legate de dezvoltarea și actualizarea politicii și legislației Uniunii în domeniul securității rețelelor și a informațiilor;
(iii)
analizarea strategiilor aflate la dispoziția publicului în domeniul securității rețelelor și a informațiilor și promovarea publicării lor;
(b)
sprijină consolidarea capacității prin:
(i)
sprijinirea statelor membre, la solicitarea acestora, în eforturile lor de a dezvolta și de a îmbunătăți prevenirea, detectarea, analiza și capacitatea de reacție la problemele și incidentele în materie de securitate a rețelelor și a informațiilor și furnizarea de cunoștințe necesare acestora;
(ii)
promovarea și facilitarea cooperării benevole între statele membre, precum și între instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și statele membre în eforturile acestora de a preveni și detecta problemele și incidentele de securitate a rețelelor și a informațiilor, precum și de a reacționa la acestea, atunci când au un impact transfrontalier;
(iii)
oferirea de asistență instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii în eforturile lor de a dezvolta prevenirea, detectarea, analiza și capacitatea de reacție la problemele și incidentele în materie de securitate a rețelelor și a informațiilor, în special prin sprijinirea funcționării unei echipe de intervenție în caz de urgență informatică (CERT) pentru acestea;
(iv)
sprijinirea creșterii capacității CERT naționale/guvernamentale și de la nivelul Uniunii, inclusiv prin promovarea dialogului și a schimbului de informații, pentru a garanta că, având în vedere stadiul actual al tehnologiei, fiecare CERT corespunde unui set comun de capacități minime și că funcționează în conformitate cu cele mai bune practici;
(v)
susținerea organizării și desfășurării de exerciții de securitate a rețelelor și a informațiilor la nivelul Uniunii și, la solicitarea statelor membre, consilierea lor în privința exercițiilor naționale;
(vi)
oferirea de asistență instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii și statelor membre în eforturile lor de a colecta, analiza și, în conformitate cu cerințele de securitate ale statelor membre, de a difuza date relevante referitoare la securitatea rețelelor și a informațiilor; pe baza informațiilor furnizate de instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și de statele membre în conformitate cu dispozițiile din dreptul Uniunii și cu dispozițiile naționale conforme cu dreptul Uniunii, actualizarea cunoștințelor instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii, precum și a cunoștințelor statelor membre cu privire la ultimele evoluții în materie de securitate a rețelelor și a informațiilor în cadrul Uniunii în beneficiul acestora;
(vii)
sprijinirea dezvoltării unui mecanism al Uniunii de alertă timpurie în completarea mecanismelor statelor membre;
(viii)
oferirea de programe de formare în domeniul securității rețelelor și a informațiilor pentru organele publice relevante, după caz, în cooperare cu părțile interesate din sectorul public și privat;
(c)
sprijină cooperarea benevolă dintre organele publice competente și dintre părțile interesate, inclusiv universități și centre de cercetare din Uniune, și sprijină acțiuni de sensibilizare, printre altele, prin:
(i)
promovarea cooperării dintre CERT și echipele de intervenție în caz de incidente de securitate informatică (CSIRT) naționale și guvernamentale, inclusiv CERT pentru instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii;
(ii)
promovarea dezvoltării și schimbului de cele mai bune practici în vederea atingerii unui nivel avansat de securitate a rețelelor și a informațiilor;
(iii)
facilitarea dialogului și a eforturilor de a dezvolta și a schimba cele mai bune practici;
(iv)
promovarea celor mai bune practici în domeniul schimbului de informații și al acțiunilor de sensibilizare;
(v)
susținerea instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii și, la solicitarea acestora, a statelor membre, precum și a organismelor relevante ale acestora în organizarea de campanii de sensibilizare, inclusiv la nivelul utilizatorilor individuali, și a altor activități de informare pentru a îmbunătăți securitatea rețelelor și a informațiilor și vizibilitatea sa, prin furnizarea celor mai bune practici și orientări;
(d)
sprijină cercetarea și dezvoltarea, precum și standardizarea prin:
(i)
facilitarea elaborării și adoptării de standarde europene și internaționale pentru gestionarea riscurilor și pentru securitatea produselor, rețelelor și serviciilor electronice;
(ii)
consilierea instituțiilor Uniunii și a statelor membre cu privire la necesitățile în materie de cercetare în domeniul securității rețelelor și a informațiilor pentru a face posibile reacții eficace la riscurile și amenințările actuale și emergente în domeniul securității rețelelor și a informațiilor, inclusiv în privința tehnologiilor informației și comunicațiilor noi și emergente, și pentru o folosire eficace a tehnologiilor de prevenire a riscurilor;
(e)
cooperează cu instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii, inclusiv cele cu responsabilități în combaterea criminalității informatice și în protecția vieții private și a datelor cu caracter personal, în vederea abordării problemelor de interes comun, inclusiv prin:
(i)
schimbul de cunoștințe și de cele mai bune practici;
(ii)
furnizarea de consiliere cu privire la aspecte relevante din domeniul securității rețelelor și a informațiilor în vederea dezvoltării de sinergii;
(f)
contribuie la eforturile Uniunii de a coopera cu țările terțe și cu organizațiile internaționale pentru a promova cooperarea internațională privind problemele de securitate a rețelelor și a informațiilor, inclusiv prin:
(i)
participarea, după caz, ca observator la exercițiile internaționale și la organizarea acestora, precum și prin realizarea de analize și rapoarte privind rezultatele acestor exerciții;
(ii)
facilitarea schimbului de bune practici între organizațiile relevante;
(iii)
furnizarea de cunoștințe de specialitate instituțiilor Uniunii.
(2) Instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și organismele statelor membre pot solicita consiliere din partea agenției în cazuri de încălcare a securității și de pierdere a integrității care au un impact semnificativ asupra funcționării rețelelor sau serviciilor.
(3) Agenția îndeplinește sarcinile care îi sunt conferite prin acte juridice ale Uniunii.
(4) Agenția oferă în mod independent concluzii, orientări și consiliere în chestiuni care țin de domeniul de aplicare și de obiectivele prezentului regulament.
SECȚIUNEA 2
ORGANIZARE
Articolul 4
Componența agenției
(1) Agenția este compusă din:
(a)
un consiliu de administrație;
(b)
un director executiv și personalul agenției; și
(c)
un grup permanent al părților interesate.
(2) Pentru a contribui la creșterea eficienței și eficacității funcționării agenției, consiliul de administrație instituie un comitet executiv.
Articolul 5
Consiliul de administrație
(1) Consiliul de administrație definește direcția generală de funcționare a agenției și garantează că agenția funcționează în conformitate cu normele și principiile stabilite în prezentul regulament. De asemenea, consiliul de administrație asigură coerența activității agenției cu activitățile desfășurate de statele membre și la nivelul Uniunii.
(2) Consiliul de administrație adoptă programul anual de activitate al agenției și programul multianual de activitate al agenției.
(3) Consiliul de administrație adoptă un raport anual privind activitățile agenției și îl transmite, până la data de 1 iulie a anului următor, Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi. Raportul anual include conturile agenției și descrie modul în care aceasta și-a atins indicatorii de performanță. Raportul anual este făcut public.
(4) Consiliul de administrație adoptă o strategie de combatere a fraudei care este proporțională cu riscurile de fraudă, având în vedere analiza costuri-beneficii a măsurilor care urmează să fie puse în aplicare.
(5) Consiliul de administrație dă curs în mod corespunzător concluziilor și recomandărilor provenite din anchetele Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) și din diferitele rapoarte de audit și evaluări, interne sau externe.
(6) Consiliul de administrație adoptă norme de prevenire și gestionare a conflictelor de interese.
(7) Consiliul de administrație exercită, în relația cu personalul agenției, competențele conferite prin Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene („Statutul funcționarilor” și „Regimul aplicabil celorlalți agenți”), stabilite prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 (17), autorității de numire și, respectiv, autorității abilitate să încheie contracte de muncă.
Consiliul de administrație adoptă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 110 din Statutul funcționarilor, o decizie întemeiată pe articolul 2 alineatul (1) din Statutul funcționarilor și pe articolul 6 din Regimul aplicabil celorlalți agenți prin care deleagă directorului executiv competențele relevante aferente autorității de numire. Directorul executiv poate subdelega competențele respective.
În cazul în care circumstanțe excepționale impun acest lucru, consiliul de administrație poate revoca delegarea de competențe ale autorității de numire către directorul executiv și competențele subdelegate de către directorul executiv. În acest caz, consiliul de administrație poate să delege competențele respective pentru o perioadă limitată unuia dintre membrii săi sau unui membru al personalului, altul decât directorul executiv.
(8) Consiliul de administrație adoptă norme corespunzătoare de punere în aplicare a Statutului funcționarilor și a Regimului aplicabil celorlalți agenți în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 110 din Statutul funcționarilor.
(9) Consiliul de administrație numește directorul executiv și poate să-i prelungească mandatul sau să îl demită din funcție în conformitate cu articolul 24 din prezentul regulament.
(10) Consiliul de administrație își adoptă propriul regulament de procedură și Regulamentul de procedură al comitetului executiv după consultarea Comisiei. Regulamentul de procedură prevede luarea unor decizii rapide, fie prin procedură scrisă, fie prin conferințe la distanță.
(11) Consiliul de administrație adoptă regulamentul intern de funcționare al agenției în urma consultării serviciilor Comisiei. Acest regulament este făcut public.
(12) Consiliul de administrație adoptă normele financiare aplicabile agenției. Acestea nu se pot abate de la dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (18), cu excepția cazului în care funcționarea agenției impune în mod specific o astfel de abatere și Comisia și-a dat acordul în prealabil.
(13) Consiliul de administrație adoptă un plan multianual de politică a personalului după consultarea serviciilor Comisiei și după ce a informat în mod corespunzător Parlamentul European și Consiliul.
Articolul 6
Componența consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație este compus dintr-un reprezentant al fiecărui stat membru și doi reprezentanți numiți de Comisie. Toți reprezentanții au drept de vot.
(2) Fiecare membru al consiliului de administrație are un supleant care îl reprezintă în absența acestuia.
(3) Membrii consiliului de administrație și supleanții acestora sunt numiți ținându-se seama de măsura în care aceștia cunosc sarcinile și obiectivele agenției și de competențele lor manageriale, administrative și bugetare relevante pentru exercitarea atribuțiilor prevăzute la articolul 5. Comisia și statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a limita rotația reprezentanților lor în cadrul consiliului de administrație, în scopul de a asigura continuitatea activității acestuia. Comisia și statele membre urmăresc realizarea unei reprezentări echilibrate a bărbaților și femeilor în consiliul de administrație.
(4) Durata mandatului membrilor consiliului de administrație și al membrilor supleanți este de patru ani. Acest mandat se poate reînnoi.
Articolul 7
Președintele consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație alege un președinte și un vicepreședinte dintre membrii săi, pentru o perioadă de trei ani, care poate fi reînnoită. Vicepreședintele îl înlocuiește din oficiu pe președinte în cazul în care acesta din urmă nu își poate exercita prerogativele.
(2) Președintele poate fi invitat să facă o declarație înaintea comisiei relevante a Parlamentului European și să răspundă întrebărilor adresate de membrii acesteia.
Articolul 8
Reuniuni
(1) Reuniunile consiliului de administrație sunt convocate de către președinte.
(2) Consiliul de administrație se reunește în ședință ordinară cel puțin o dată pe an. De asemenea, consiliul se reunește în ședință extraordinară la cererea președintelui sau la cererea a cel puțin o treime din membrii săi.
(3) Directorul executiv ia parte la ședințele consiliului de administrație fără a avea drept de vot.
Articolul 9
Votul
(1) Consiliul de administrație decide printr-o majoritate absolută a membrilor săi.
(2) Este necesară o majoritate de două treimi din numărul total al membrilor consiliului de administrație pentru adoptarea regulamentului de procedură al consiliului de administrație, a regulamentului intern de funcționare al agenției, a bugetului agenției, a programului anual și multianual de activitate al agenției, pentru numirea, prelungirea mandatului și revocarea din funcție a directorului executiv și pentru desemnarea președintelui consiliului de administrație.
Articolul 10
Comitetul executiv
(1) Consiliul de administrație este asistat de un comitet executiv.
(2) Comitetul executiv pregătește deciziile care urmează să fie adoptate de consiliul de administrație numai în privința aspectelor administrative și bugetare.
Împreună cu consiliul de administrație, comitetul executiv dă curs în mod corespunzător concluziilor și recomandărilor provenite din anchetele OLAF și din diferitele rapoarte de audit și evaluări, interne sau externe.
Fără a aduce atingere responsabilităților directorului executiv, prevăzute la articolul 11, comitetul executiv îl asistă și îl consiliază pe directorul executiv în ceea ce privește punerea în aplicare a deciziilor consiliului de administrație privind aspecte administrative și bugetare.
(3) Comitetul executiv este format din cinci membri numiți dintre membrii consiliului de administrație, printre care președintele consiliului de administrație, care poate prezida și comitetul executiv, și unul dintre reprezentanții Comisiei.
(4) Durata mandatului membrilor comitetului executiv este aceeași ca în cazul membrilor consiliului de administrație, prevăzută la articolul 6 alineatul (4).
(5) Comitetul executiv se întrunește cel puțin o dată la trei luni. Președintele comitetului executiv convoacă reuniuni suplimentare la cererea membrilor săi.
Articolul 11
Atribuțiile directorului executiv
(1) Agenția este condusă de un director executiv care este independent în exercitarea prerogativelor sale.
(2) Directorului executiv îi revin următoarele responsabilități:
(a)
administrează activitatea curentă a agenției;
(b)
pune în aplicare deciziile adoptate de consiliul de administrație;
(c)
pregătește, în urma consultării consiliului de administrație, programul anual de activitate și programul multianual de activitate și îl prezintă consiliului de administrație după consultarea Comisiei;
(d)
pune în aplicare programul anual de activitate și programul multianual de activitate și raportează consiliului de administrație cu privire la punerea lor în aplicare;
(e)
pregătește raportul anual privind activitățile agenției și îl prezintă spre aprobare consiliului de administrație;
(f)
pregătește un plan de acțiune pentru a da curs concluziilor evaluărilor retrospective și prezintă Comisiei, la fiecare doi ani, un raport privind progresele înregistrate;
(g)
protejează interesele financiare ale Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive de combatere a fraudei, a corupției și a altor activități ilegale, prin realizarea de controale eficace și, dacă se constată nereguli, prin recuperarea sumelor plătite nejustificat și, dacă este cazul, prin sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și disuasive;
(h)
pregătește strategia agenției de combatere a fraudei și o prezintă spre aprobare consiliului de administrație;
(i)
asigură îndeplinirea sarcinilor agenției în conformitate cu cerințele celor care utilizează serviciile acesteia, în special în ceea ce privește caracterul adecvat al serviciilor furnizate;
(j)
stabilește și menține contactul cu instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii;
(k)
stabilește și menține contactul cu comunitatea de afaceri și cu organizațiile consumatorilor, în vederea asigurării unui dialog periodic cu părțile interesate relevante;
(l)
îndeplinește alte sarcini care îi sunt încredințate directorului executiv prin prezentul regulament.
(3) După caz și în limita obiectivelor și sarcinilor agenției, directorul executiv poate înființa grupuri de lucru ad-hoc, compuse din experți, inclusiv din rândul autorităților competente ale statelor membre. Consiliul de administrație este informat în prealabil. Procedurile referitoare în special la componența grupurilor de lucru ad-hoc, la numirea experților de către directorul executiv și la funcționarea grupurilor de lucru ad-hoc sunt prevăzute în regulamentul intern de funcționare al agenției.
(4) Directorul executiv pune la dispoziția consiliului de administrație și a comitetului executiv personal administrativ de sprijin și alte resurse, ori de câte ori este necesar.
Articolul 12
Grupul permanent al părților interesate
(1) La propunerea directorului executiv, consiliul de administrație instituie un grup permanent al părților interesate, alcătuit din experți recunoscuți reprezentând părțile interesate relevante, cum ar fi industria TIC, furnizorii de rețele sau servicii de comunicații electronice accesibile publicului, grupurile de consumatori, experții universitari în domeniul securității rețelelor și a informațiilor, reprezentanții autorităților naționale de reglementare notificate în temeiul Directivei 2002/21/CE, precum și autoritățile responsabile de asigurarea respectării legii și autoritățile responsabile de protejarea vieții private.
(2) Procedurile referitoare în special la numărul, componența și numirea membrilor grupului permanent al părților interesate de către consiliul de administrație, la propunerea directorului executiv și la modul de funcționare a grupului se specifică în regulamentul intern de funcționare al agenției și se fac publice.
(3) Grupul permanent al părților interesate este prezidat de directorul executiv sau de orice persoană numită de acesta de la caz la caz.
(4) Mandatul membrilor grupului permanent al părților interesate este de doi ani și jumătate. Membrii consiliului de administrație nu pot fi membri ai grupului permanent al părților interesate. Experți ai Comisiei și ai statelor membre au dreptul de a participa la reuniunile grupului permanent al părților interesate și la activitățile acestuia. Reprezentanții altor organe considerate relevante de către directorul executiv, care nu au calitatea de membri ai grupului permanent al părților interesate, pot fi invitați să participe la reuniunile grupului permanent al părților interesate și la activitățile acestuia.
(5) Grupul permanent al părților interesate acordă consultanță agenției în exercitarea activităților sale. Acesta acordă consultanță în special directorului executiv, în ceea ce privește elaborarea unei propuneri de program de activitate al agenției și asigurarea comunicării cu părțile interesate relevante, referitor la toate aspectele legate de programul de activitate.
SECȚIUNEA 3
FUNCȚIONARE
Articolul 13
Programul de activitate
(1) Agenția își desfășoară activitatea în conformitate cu programul său de lucru anual și multianual, care trebuie să conțină toate activitățile sale planificate.
(2) Programul de lucru include indicatori de performanță personalizați pentru a permite evaluarea eficace a rezultatelor obținute în raport cu obiectivele.
(3) Directorul executiv este responsabil cu elaborarea proiectului de program de activitate al agenției, în urma consultării prealabile a serviciilor Comisiei. Până la data de 15 martie a fiecărui an, directorul executiv prezintă proiectul programului de activitate pentru anul următor consiliului de administrație.
(4) Până la data de 30 noiembrie a fiecărui an, consiliul de administrație adoptă programul de activitate al agenției pentru anul următor, după primirea avizului Comisiei. Programul de activitate include o perspectivă multianuală. Consiliul de administrație se asigură că programul de activitate este compatibil cu obiectivele agenției și cu prioritățile legislative și politice ale Uniunii în domeniul securității rețelelor și a informațiilor.
(5) Programul de activitate se organizează în conformitate cu principiul gestionării pe bază de activități. Programul de activitate este conform cu declarația estimativă de venituri și cheltuieli a agenției și cu bugetul agenției pentru același exercițiu financiar.
(6) După adoptarea de către consiliul de administrație, directorul executiv trimite programul de activitate Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și statelor membre și asigură publicarea acestuia. La invitația comisiei competente a Parlamentului European, directorul executiv prezintă programul de lucru anual adoptat și susține un schimb de opinii asupra acestuia.
Articolul 14
Solicitări adresate agenției
(1) Solicitările de consultanță și asistență care se încadrează în obiectivele și sarcinile agenției se adresează directorului executiv și sunt însoțite de referințe care explică chestiunea ce trebuie examinată. Directorul executiv informează consiliul de administrație și comitetul executiv în legătură cu solicitările primite, cu implicațiile potențiale asupra resurselor și, la timpul potrivit, cu acțiunile întreprinse ca urmare a solicitărilor. În cazul în care refuză o solicitare, agenția prezintă justificări.
(2) Solicitările menționate la alineatul (1) pot fi adresate de:
(a)
Parlamentul European;
(b)
Consiliu;
(c)
Comisie;
(d)
orice organism competent desemnat de un stat membru, cum ar fi o autoritate națională de reglementare, conform definiției de la articolul 2 din Directiva 2002/21/CE.
(3) Modalitățile practice de aplicare a alineatelor (1) și (2) - privind în special transmiterea solicitărilor adresate agenției, stabilirea priorităților, urmărirea solicitărilor și informarea consiliului de administrație și a comitetului executiv în legătură cu acestea - se prevăd de către consiliul de administrație în regulamentul intern de funcționare al agenției.
Articolul 15
Declarația de interese
(1) Membrii consiliului de administrație, directorul executiv și funcționarii detașați temporar din partea statelor membre întocmesc, fiecare în parte, o declarație de angajamente și o declarație indicând absența sau prezența oricăror interese directe sau indirecte care ar putea aduce atingere independenței lor. Declarațiile sunt corecte și complete, sunt depuse în fiecare an în scris și sunt actualizate ori de câte ori este nevoie.
(2) Membrii consiliului de administrație, directorul executiv și experții externi care participă la grupurile de lucru ad-hoc declară, fiecare în parte, corect și complet, cel târziu la începutul fiecărei reuniuni, toate interesele care ar putea aduce atingere independenței lor în ceea ce privește punctele înscrise pe ordinea de zi și se abțin de la participarea la dezbaterile referitoare la punctele respective și de la votul în legătură cu acestea.
(3) Agenția stabilește în regulamentul intern de funcționare modalitățile practice pentru normele referitoare la declarațiile de interese menționate la alineatele (1) și (2).
Articolul 16
Transparență
(1) Agenția se asigură că își desfășoară activitățile la un nivel ridicat de transparență și în conformitate cu articolele 17 și 18.
(2) Agenția se asigură că publicului și tuturor părților interesate li se furnizează informații adecvate, obiective, fiabile și ușor accesibile, în special în ceea ce privește rezultatele activității sale. De asemenea, agenția face publice declarațiile de interese întocmite în conformitate cu articolul 15.
(3) Consiliul de administrație, pe baza unei propuneri din partea directorului executiv, poate autoriza părțile interesate să participe ca observatori la unele dintre activitățile agenției.
(4) Agenția stabilește în regulamentul intern de funcționare modalitățile practice de punere în aplicare a normelor privind transparența menționate la alineatele (1) și (2).
Articolul 17
Confidențialitate
(1) Fără să aducă atingere articolului 18, agenția nu divulgă terților informațiile pe care le prelucrează sau pe care le primește și pentru care s-a cerut, printr-o solicitare motivată, un tratament confidențial, integral sau parțial.
(2) Membrii consiliului de administrație, directorul executiv, membrii grupului permanent al părților interesate, experții externi care participă la grupurile de lucru ad-hoc și membrii personalului agenției, inclusiv funcționarii detașați temporar din partea statelor membre, respectă cerințele de confidențialitate prevăzute la articolul 339 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”), chiar și după încetarea atribuțiilor lor.
(3) Agenția stabilește în regulamentul intern de funcționare modalitățile practice de punere în aplicare a normelor de confidențialitate menționate la alineatele (1) și (2).
(4) Dacă este necesar pentru realizarea sarcinilor agenției, consiliul de administrație decide să acorde agenției permisiunea de a gestiona informații clasificate. În acest caz, consiliul de administrație, în acord cu serviciile Comisiei, adoptă un regulament intern de funcționare care să aplice principiile de securitate cuprinse în Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei din 29 noiembrie 2001 de modificare a regulamentului său de procedură (19). Regulamentul intern respectiv cuprinde, între altele, dispoziții privind schimbul, prelucrarea și stocarea de informații clasificate.
Articolul 18
Accesul la documente
(1) Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 se aplică documentelor deținute de agenție.
(2) Consiliul de administrație adoptă modalitățile de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 în termen de șase luni de la instituirea agenției.
(3) Deciziile adoptate de agenție în temeiul articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 pot face obiectul unei plângeri adresate Ombudsmanului în temeiul articolului 228 din TFUE sau al unei acțiuni înaintate Curții de Justiție a Uniunii Europene, în temeiul articolului 263 din TFUE.
SECȚIUNEA 4
DISPOZIȚII FINANCIARE
Articolul 19
Adoptarea bugetului
(1) Veniturile agenției constau în contribuția primită de la bugetul Uniunii, contribuții primite de la țările terțe care participă la activitățile agenției în conformitate cu dispozițiile articolului 30 și contribuții voluntare primite de la statele membre, în bani sau în natură. Statele membre care oferă contribuții voluntare nu pot solicita niciun drept sau serviciu specific ca rezultat al acelor contribuții.
(2) Cheltuielile agenției cuprind cheltuieli cu personalul, cheltuieli administrative și de suport tehnic, cheltuieli de infrastructură și operaționale, precum și cheltuielile rezultând din contracte încheiate cu părți terțe.
(3) În fiecare an, până la data de 1 martie, directorul executiv elaborează un proiect de declarație de venituri și cheltuieli estimate ale agenției pentru următorul exercițiu financiar și îl înaintează consiliului de administrație, împreună cu un proiect de schemă de personal.
(4) Veniturile și cheltuielile trebuie să fie în echilibru.
(5) În fiecare an, pe baza proiectului declarației de venituri și cheltuieli estimate elaborat de directorul executiv, consiliul de administrație adoptă declarația de venituri și cheltuieli estimate ale agenției pentru următorul exercițiu financiar.
(6) În fiecare an, până la data de 31 martie, consiliul de administrație transmite această declarație estimativă, care cuprinde un proiect de schemă de personal, împreună cu proiectul programului de activitate, Comisiei și țărilor terțe cu care Uniunea a încheiat acorduri în conformitate cu articolul 30.
(7) Comisia înaintează declarația estimativă Parlamentului European și Consiliului, împreună cu proiectul de buget al Uniunii.
(8) Pe baza declarației estimative respective, Comisia înscrie în proiectul de buget al Uniunii estimările pe care le consideră necesare pentru schema de personal și valoarea subvențiilor care urmează să fie acordate de la bugetul general, pe care le prezintă Parlamentului European și Consiliului în conformitate cu articolul 314 din TFUE.
(9) Parlamentul European și Consiliul autorizează creditarea cu titlu de subvenție acordată agenției.
(10) Parlamentul European și Consiliul adoptă schema de personal a agenției.
(11) Consiliul de administrație adoptă bugetul agenției și programul de activitate al acesteia. Bugetul agenției devine definitiv după adoptarea definitivă a bugetului general al Uniunii. Dacă este cazul, consiliul de administrație ajustează bugetul agenției și programul de activitate al acesteia în conformitate cu bugetul general al Uniunii. Consiliul de administrație înaintează bugetul fără întârziere Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.
Articolul 20
Combaterea fraudei
(1) Pentru a facilita lupta împotriva fraudei, corupției și altor activități ilegale conform Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 (20), în termen de șase luni de la data la care agenția devine operațională, aceasta aderă la Acordul interinstituțional din 25 mai 1999 privind investigațiile interne desfășurate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (21) și adoptă dispozițiile corespunzătoare care se aplică tuturor angajaților agenției folosind modelul prevăzut în anexa la respectivul acord.
(2) Curtea de Conturi are competența de a audita, atât pe bază de documente, cât și la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din bugetul Uniunii acordate de agenție.
(3) OLAF poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (22), în scopul identificării cazurilor de fraudă, corupție sau a oricărei alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un grant sau un contract finanțat de agenție.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, precum și contractele, acordurile de grant și deciziile de acordare a unui grant luate de agenție conțin dispoziții care autorizează în mod expres Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri și investigații, în limitele competențelor care le revin.
Articolul 21
Execuția bugetului
(1) Directorul executiv este responsabil pentru execuția bugetului agenției.
(2) Auditorul intern al Comisiei exercită asupra agenției aceleași prerogative ca și asupra serviciilor Comisiei.
(3) Până la data de 1 martie a exercițiului următor fiecărui exercițiu financiar (data de 1 martie a anului N + 1), contabilul agenției transmite contabilului Comisiei conturile provizorii însoțite de raportul privind gestiunea bugetară și financiară a exercițiului financiar. Contabilul Comisiei consolidează conturile provizorii ale instituțiilor și ale organismelor descentralizate în conformitate cu articolul 147 din regulamentul financiar.
(4) Până la data de 31 martie a anului N + 1, contabilul Comisiei transmite Curții de Conturi conturile provizorii ale agenției, însoțite de un raport privind gestiunea bugetară și financiară pentru exercițiul financiar în cauză. Raportul privind gestiunea bugetară și financiară pentru exercițiul financiar respectiv este transmis și Parlamentului European și Consiliului.
(5) La primirea observațiilor Curții de Conturi cu privire la conturile provizorii ale agenției, în temeiul articolului 148 din regulamentul financiar, directorul executiv întocmește conturile finale ale agenției pe propria sa răspundere și le transmite consiliului de administrație spre avizare.
(6) Consiliul de administrație emite un aviz cu privire la conturile finale ale agenției.
(7) Directorul executiv transmite Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi conturile finale, inclusiv raportul privind gestiunea bugetară și financiară pentru exercițiul financiar respectiv și observațiile Curții de Conturi, împreună cu avizul consiliului de administrație, până la data de 1 iulie a anului N + 1.
(8) Directorul executiv publică conturile finale.
(9) Directorul executiv transmite Curții de Conturi un răspuns cu privire la observațiile acesteia până la data de 30 septembrie a anului N + 1 și înaintează o copie a răspunsului respectiv și consiliului de administrație.
(10) Directorul executiv prezintă Parlamentului European, la solicitarea acestuia, toate informațiile necesare pentru buna desfășurare a descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar în cauză, în conformitate cu dispozițiile articolului 165 alineatul (3) din regulamentul financiar.
(11) La recomandarea Consiliului, Parlamentul European acordă, înaintea datei de 15 mai a anului N + 2, descărcarea de gestiune directorului executiv în ceea ce privește executarea bugetului pentru anul N.
SECȚIUNEA 5
PERSONALUL
Articolul 22
Dispoziții generale
Personalului agenției i se aplică Statutul funcționarilor și Regimul aplicabil celorlalți agenți și normele adoptate de comun acord de instituțiile Uniunii pentru punerea în aplicare a Statutului funcționarilor.
Articolul 23
Privilegii și imunități
Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE se aplică agenției și personalului acesteia.
Articolul 24
Directorul executiv
(1) Directorul executiv este angajat ca agent temporar al agenției în conformitate cu articolul 2 litera (a) din Regimul aplicabil celorlalți agenți.
(2) Directorul executiv este numit de consiliul de administrație dintr-o listă de candidați propuși de Comisie, întocmită în urma unei proceduri de selecție deschise și transparente.
În scopul încheierii contractului directorului executiv, agenția este reprezentată de președintele consiliului de administrație.
Înainte de a fi numit în funcție, candidatul selectat de către consiliul de administrație este invitat să facă o declarație în fața comisiei competente a Parlamentului European și să răspundă întrebărilor adresate de membrii acesteia.
(3) Durata mandatului directorului executiv este de cinci ani. Până la sfârșitul perioadei respective, Comisia realizează o analiză care ia în considerare evaluarea performanței directorului executiv și viitoarele sarcini și provocări cu care se va confrunta agenția.
(4) Consiliul de administrație, hotărând la propunerea Comisiei, care ține seama de analiza menționată la alineatul (3), și după obținerea opiniei Parlamentului European, poate să prelungească, numai o dată, durata mandatului directorului executiv cu o perioadă care nu depășește cinci ani.
(5) Consiliul de administrație informează Parlamentul European în legătură cu intenția sa de a prelungi mandatul directorului executiv. În cursul perioadei de trei luni care precede prelungirea mandatului său, directorul executiv, dacă este invitat, face o declarație în fața comisiei relevante a Parlamentului European și răspunde întrebărilor adresate de membrii acesteia.
(6) Un director executiv al cărui mandat a fost prelungit nu poate să participe la o nouă procedură de selecție pentru același post.
(7) Directorul executiv poate fi revocat din funcție doar în urma unei decizii a consiliului de administrație.
Articolul 25
Experți naționali detașați și alte categorii de personal
(1) Agenția poate folosi experți naționali detașați sau alte categorii de personal care nu sunt angajați ai agenției. Acestor categorii de personal nu li se aplică Statutul funcționarilor și Regimul aplicabil celorlalți agenți.
(2) Consiliul de administrație adoptă o decizie de stabilire a normelor aplicabile detașării experților naționali la agenție.
SECȚIUNEA 6
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 26
Statutul juridic
(1) Agenția este un organ al Uniunii. Aceasta are personalitate juridică.
(2) În fiecare stat membru, agenția dispune de cea mai extinsă capacitate juridică acordată persoanelor juridice conform legislației statului membru respectiv. Agenția poate, în special, să achiziționeze sau să înstrăineze bunuri mobile și imobile și să se constituie parte în proceduri judiciare.
(3) Agenția este reprezentată de directorul său executiv.
(4) Biroul înființat în zona metropolitană a Atenei este menținut pentru a îmbunătăți eficiența operațională a agenției.
Articolul 27
Răspundere
(1) Răspunderea contractuală a agenției este reglementată de legislația aplicabilă contractului în cauză.
Curtea de Justiție a Uniunii Europene este competentă să se pronunțe în temeiul oricărei clauze compromisorii cuprinse într-un contract încheiat de agenție.
(2) În cazul unei răspunderi necontractuale, agenția, în conformitate cu principiile generale comune legislațiilor statelor membre, repară toate prejudiciile cauzate de serviciile sau de angajații proprii în cursul exercitării atribuțiilor lor.
Curtea de Justiție a Uniunii Europene este competentă în ceea ce privește toate litigiile privind repararea unor astfel de prejudicii.
(3) Răspunderea personală a angajaților față de agenție este reglementată de condițiile relevante care se aplică personalului agenției.
Articolul 28
Limbile
(1) Regulamentul nr. 1 din 15 aprilie 1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (23) se aplică agenției. Statele membre și celelalte organisme desemnate de către acestea se pot adresa agenției și pot primi răspunsuri în una dintre limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii, la alegerea lor.
(2) Serviciile de traducere necesare funcționării agenției sunt asigurate de către Centrul de Traduceri pentru Organele Uniunii Europene.
Articolul 29
Protecția datelor cu caracter personal
(1) Atunci când prelucrează date referitoare la persoane fizice, în special în cursul îndeplinirii atribuțiilor sale, agenția respectă principiile protecției datelor cu caracter personal și se află sub incidența dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
(2) Consiliul de administrație adoptă măsurile de punere în aplicare menționate la articolul 24 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001. Consiliul de administrație poate adopta dispoziții suplimentare necesare pentru punerea în aplicare de către agenție a Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
Articolul 30
Participarea țărilor terțe
(1) Agenția este deschisă participării țărilor terțe care au încheiat acorduri cu Uniunea Europeană în temeiul cărora au adoptat și au aplicat actele juridice ale Uniunii în domeniile reglementate de prezentul regulament.
(2) În temeiul dispozițiilor relevante din aceste acorduri, se încheie înțelegeri care specifică în special natura, măsura și modul în care țările respective vor participa la activitatea agenției, cuprinzând dispoziții privind participarea la inițiativele întreprinse de agenție, la contribuțiile financiare și la personalul agenției.
Articolul 31
Norme de securitate privind protejarea informațiilor clasificate
Agenția aplică principiile de securitate prevăzute în normele privind securitatea ale Comisiei pentru protejarea informațiilor clasificate ale Uniunii Europene și a informațiilor sensibile neclasificate, conform anexei la Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom. Sunt vizate, între altele, dispozițiile privind schimbul, prelucrarea și stocarea unor astfel de informații.
SECȚIUNEA 7
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 32
Evaluare și reexaminare
(1) Până la 20 iunie 2018, Comisia realizează o evaluare pentru a analiza în special impactul, eficacitatea și eficienta agenției și a practicilor sale de lucru. Evaluarea abordează, de asemenea, eventuala necesitate de a modifica mandatul agenției, precum și implicațiile financiare ale unei astfel de modificări.
(2) Evaluarea menționată la alineatul (1) ține seama de orice punct de vedere comunicat agenției ca răspuns la activitățile sale.
(3) Comisia trimite raportul de evaluare și concluziile sale Parlamentului European, Consiliului și consiliului de administrație. Rezultatele evaluării sunt făcute publice.
(4) În raportul de evaluare se analizează, de asemenea, rezultatele obținute de agenție, având în vedere obiectivele, mandatul și sarcinile acesteia. În cazul în care consideră că existența agenției este în continuare justificată în raport cu obiectivele, mandatul și sarcinile acesteia, Comisia poate propune ca durata mandatului agenției, prevăzută la articolul 36, să fie prelungită.
Articolul 33
Cooperarea statului membru gazdă
Statul membru gazdă a agenției pune la dispoziție cele mai bune condiții posibile pentru a asigura buna funcționare a agenției, printre care accesibilitatea sediilor, existența unor facilități adecvate de educație pentru copiii personalului, un acces corespunzător la piața muncii, asigurări sociale și de sănătate atât pentru copiii, cât și pentru soții/soțiile personalului.
Articolul 34
Controlul administrativ
Activitățile agenției fac obiectul supravegherii de către Ombudsman, în conformitate cu articolul 228 din TFUE.
Articolul 35
Abrogare și succesiune
(1) Regulamentul (CE) nr. 460/2004 se abrogă.
Trimiterile la Regulamentul (CE) nr. 460/2004 și la ENISA se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și la agenție.
(2) Agenția succede agenției instituite prin Regulamentul (CE) nr. 460/2004 în ceea ce privește toate aspectele legate de proprietate, acorduri, obligații juridice, contracte de muncă, angajamente financiare și răspunderi.
Articolul 36
Durată
Agenția se înființează de la 19 iunie 2013 pentru o perioadă de șapte ani.
Articolul 37
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 21 mai 2013.