РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 814/2013 НА КОМИСИЯТА
от 2 август 2013 година
за прилагане на Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за екопроектиране за водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (1), и по специално член 15, параграф 1 от нея,
след консултация с Консултативния форум по екопроектиране,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2009/125/ЕО Комисията следва да определя изисквания за екопроектиране на свързани с енергопотреблението продукти със значителен обем на продажби и търговия, имащи значително въздействие върху околната среда, при които съществува голям потенциал за подобрение чрез екологосъобразно проектиране, без това да води до прекомерни разходи.
(2)
Съгласно член 16, параграф 2, буква а) от Директива 2009/125/ЕО в съответствие с процедурата, посочена в член 19, параграф 3, и критериите, определени в член 15, параграф 2, както и след консултации с Консултативния форум по екопроектиране, Комисията, когато е целесъобразно, въвежда мерки по прилагането за продукти, имащи голям потенциал за икономически ефективно намаление на емисиите на парникови газове, каквито са водоподгревателните съоръжения.
(3)
Комисията проведе предварително проучване на техническите, екологичните и икономическите аспекти на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, използвани обикновено в бита и в търговския сектор. Проучването беше осъществено съвместно със заинтересовани страни от Съюза и трети държави, като резултатите от него бяха направени обществено достояние.
(4)
Екологичните аспекти на водоподгревателите, които бяха определени като значими за целите на настоящия регламент, са енергопотреблението във фазата на употреба и (за термопомпени водоподгреватели) нивата на шум. Освен това за водоподгреватели, използващи изкопаеми горива, като значими екологични аспекти са установени и емисиите на азотни оксиди, въглероден оксид и въглеводороди. Значимият екологичен аспект на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода е потреблението на енергия, дължащо се на техните топлинни загуби.
(5)
Не е целесъобразно да се зададат изисквания за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, тъй като все още липсват подходящи европейски методи за измерване. С оглед на разработването на такива методи за измерване, Комисията възложи мандат на европейските органи по стандартизация да обмислят изисквания за екопроектиране във връзка с посочените емисии по време на прегледа на настоящия регламент. Националните разпоредби за изискванията за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди от водоподгревателите могат да бъдат прилагани до влизането в сила на съответните съюзни изисквания за екопроектиране. Не се засягат разпоредбите на Директива 2009/142/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно газовите уреди (2), с които се налагат ограничения във връзка със здравето и безопасността за отделяните от газовите уреди продукти от горенето.
(6)
Предварителното проучване показва, че за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода не са необходими изисквания относно другите параметри на екопроектирането, посочени в приложение I, част 1 към Директива 2009/125/ЕО. По-специално не са установени значими емисии на парникови газове във връзка с хладилните агенти, използвани в термопомпени водоподгреватели за отопление на сегашния европейски сграден фонд. Целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране във връзка с тези емисии на парникови газове ще бъде оценена отново при преразглеждането на настоящия регламент.
(7)
Обхватът на настоящия регламент следва да се ограничи до водоподгревателите, които са предназначени за осигуряване на гореща питейна вода и вода за санитарно-битови нужди.
(8)
Водоподгреватели, които са проектирани да използват газообразни или течни горива, произведени главно (над 50 %) от биомаса, са със специфични технически характеристики, които налагат допълнителни технически, икономически и екологични анализи. В зависимост от резултата от анализите изискванията за екопроектиране на тези водоподгреватели следва да бъдат определени на по-късен етап, ако това е целесъобразно.
(9)
Годишното енергопотребление в ЕС на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода се оценява на 2 156 PJ (51 милиона тона нефтен еквивалент) през 2005 г., което съответства на 124 милиона тона емисии на CO2. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишното енергопотребление се очаква да възлезе на 2 243 PJ през 2020 г. Годишните емисии в Съюза на азотни оксиди във връзка с използването на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода се оценяват на 559 хил. тона еквивалент на ЅОx през 2005 г. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишните емисии се очаква да достигнат 603 хил. тона еквивалент на SOx през 2020 г. Предварителното проучване показва, че през фазата на употреба на водоподгревателите потреблението на електроенергия и емисиите на азотни оксиди от тях могат да бъдат намалени значително.
(10)
Потреблението на енергия от водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода може да бъде намалено чрез прилагане на съществуващи икономически ефективни технологии, които не са обект на индустриална собственост и водят до намаляване на общите разходи за закупуване и експлоатация на тези продукти.
(11)
Комбинираното въздействие на изискванията за екопроектиране, изложени в настоящия регламент и в Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013 на Комисията от 18 февруари 2013 г. за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на водоподгреватели, топлоакумулиращи резервоари за гореща вода и комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение (3), се очаква да доведе до 2020 г. до прогнозни годишни икономии на енергия от около 450 PJ (11 млн. тона нефтен еквивалент), съответстващи на около 26 млн. тона емисии на CO2, и намаляване на годишните емисии на азотни оксиди с около 130 хил. тона еквивалент на SOx в сравнение с очакваното, ако не се предприемат никакви мерки.
(12)
Изискванията за екопроектиране следва да хармонизират изискванията в целия Европейски съюз относно потреблението на енергия, нивото на шум и емисиите на азотни оксиди за водоподгревателите, както и изискванията относно топлинните загуби при нулев товар при топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, като по този начин спомагат за по-доброто функциониране на вътрешния пазар и за подобряване на екологичните характеристики на посочените продукти.
(13)
Изискванията за екопроектиране следва да не влияят върху функционалните възможности или достъпността на водоподгревателите или топлоакумулиращите резервоари за гореща вода от гледна точка на крайния потребител и да не се отразяват отрицателно върху здравето, безопасността и околната среда.
(14)
Изискванията за екопроектиране следва да бъдат въвеждани постепенно, за да се предостави достатъчно време на производителите да препроектират своите продукти, които са предмет на настоящия регламент. Следва да се определи такъв график за въвеждане, че да се отчете въздействието по отношение на разходите върху производителите и особено върху малките и средните предприятия, като същевременно се осигури своевременно постигане на целите на настоящия регламент.
(15)
Параметрите на продуктите следва да се измерват и изчисляват въз основа на надеждни, точни и възпроизводими методи, които са съобразени с общопризнатото съвременно равнище на измервателните и изчислителните методи, включително със съществуващите хармонизирани стандарти, приети от европейските органи по стандартизация по искане на Комисията в съответствие с процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (4).
(16)
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО настоящият регламент определя кои процедури за оценка на съответствието се прилагат.
(17)
С цел да се улеснят проверките за съответствие, производителите следва да предоставят информация в техническата документация, посочена в приложения IV и V към Директива 2009/125/ЕО, доколкото тази информация се отнася до изискванията, определени в настоящия регламент.
(18)
С оглед допълнително да се ограничи въздействието върху околната среда на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, производителите следва да предоставят информация относно демонтажа, рециклирането и/или обезвреждането.
(19)
В допълнение към правно обвързващите изисквания, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат установени базови стойности за сравнение за най-добрите налични технологии, за да се осигури широко разпространение и лесна достъпност на информацията относно екологичните показатели през целия жизнен цикъл на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2009/125/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изисквания за екопроектиране по отношение на пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели с номинална топлинна мощност ≤ 400 kW и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода с топлоакумулиращ обем ≤ 2 000 литра, включително тези, включени в комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение съгласно определението в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
водоподгреватели, предназначени специално за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
б)
водоподгреватели, използващи твърди горива;
в)
водоподгреватели, попадащи в обхвата на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
комбинирани топлоизточници съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕС) № 813/2013 на Комисията (6);
д)
водоподгреватели, които не отговарят поне на товаровия профил с най-малката сумарна топлинна енергия съгласно посоченото в приложение III, таблица 1;
е)
водоподгреватели, предназначени само за приготвяне на топли напитки и/или храни;
ж)
топлогенератори, предназначени за водоподгреватели и корпуси за водоподгреватели, които трябва да бъдат оборудвани с такива топлогенератори, пуснати на пазара преди 1 януари 2018 г. за замяна на идентични топлогенератори и идентични корпуси за водоподгреватели. Върху заместващия продукт или върху неговата опаковка трябва ясно да бъде посочен водоподгревателят, за който е предназначен.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, формулирани в член 2 от Директива 2009/125/ЕО, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„водоподгревател“ означава съоръжение, което:
а)
е свързано с водоснабдяването с вода за питейни или санитарни нужди;
б)
генерира и предава топлинна енергия, необходима за подаването на гореща вода за питейни или санитарни нужди, в количества и с дебити в дадени времеви интервали; и
в)
е оборудвано с един или повече топлогенератори;
2)
„топлогенератор“ означава онази част от водоподгревателя, която генерира топлинна енергия посредством един или повече от следните процеси:
а)
изгаряне на изкопаеми горива и/или горива от биомаса;
б)
използване на ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
в)
абсорбиране на топлина от източник на околната среда - въздушен, воден или от земята и/или на отпадна топлина;
при това топлогенератор, предназначен за водоподгревател, и подлежащ на оборудване с такъв топлогенератор корпус на водоподгревател също се счита за водоподгревател;
3)
„корпус на водоподгревател“ означава онази част от водоподгревателя, която е предназначена за монтаж вътре в нея на топлогенератор;
4)
„номинална топлинна мощност“ означава обявената топлинна мощност, изразена в kW, на водоподгревател, използван за подгряване на вода при стандартни условия;
5)
„топлоакумулиращ обем“ означава номиналният воден обем на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода или на резервоара на водоподгревател, изразен в литри;
6)
„стандартни условия“ означава работните условия на водоподгревателите, при които се определя номиналната топлинна мощност, енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум, както и работните условия на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, при които се определят топлинните загуби при нулев товар (standing loss);
7)
„биомаса“ означава биоразградимата част на продукти, отпадъци и остатъци от биологичен произход от селското стопанство (включително вещества с растителен и животински произход), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително рибарство и аквакултури, както и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
8)
„гориво от биомаса“ означава газообразно или течно гориво, произведено от биомаса;
9)
„изкопаемо гориво“ означава течно или газообразно изкопаемо гориво с органичен произход;
10)
„конвенционален водоподгревател“ означава водоподгревател, който генерира топлинна енергия, използвайки изгарянето на изкопаеми горива и/или горива от биомаса и/или ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
11)
„термопомпен водоподгревател“ означава водоподгревател, който за генерирането на топлинна енергия използва топлина от заобикалящата среда - от въздушен, воден или земен източник, и/или отпадна топлина;
12)
„слънчев водоподгревател“ означава водоподгревател, снабден с един или повече слънчеви колектори, слънчеви топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, топлогенератори и евентуално помпи в колекторния контур, както и други елементи; слънчевият водоподгревател се предлага на пазара като цялостно единно съоръжение;
13)
„топлоакумулиращ резервоар за гореща вода“ означава резервоар за гореща вода за битови нужди и/или за отоплителни цели, включително за вода с всякакви добавки, който няма собствен топлогенератор, с изключение евентуално на един или повече резервни потопяеми водонагреватели;
14)
„резервен потопяем нагревател“ е електросъпротивителен нагревател, използващ ефекта на Джаул-Ленц, който е съставна част на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода и генерира топлина само когато захранването от външен топлинен източник е прекъснато (включително през периодите за поддръжка) или при авария на външния топлинен източник, или който е съставна част на резервоар за гореща вода на слънчева инсталация и осигурява топлина, когато слънчевата енергия е недостатъчна за постигане на желаното равнище на комфорт;
15)
„енергийна ефективност при подгряването на вода“ (ηwh ), изразена в проценти, означава отношението между полезната енергия, осигурявана от водоподгревател или от комплект на водоподгревател и слънчево съоръжение, и необходимата енергия за нейното генериране;
16)
„ниво на шум“ (LWA ) означава нивото на звуковата мощност по крива А в помещение и/или на открито, изразено в dB;
17)
„топлинни загуби при нулев товар“ (S), изразени във W, означава разсеяната топлинна енергия от топлоакумулиращ резервоар за гореща вода при дадена температура на водата и на въздуха на околната среда;
18)
„коефициент на преобразуване“ (CC) означава коефициент, отразяващ среден к.п.д. от 40 % при електропроизводството в ЕС, посочен в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7); стойността на коефициента на преобразуване е CC = 2,5.
В приложение I се дават допълнителни определения за целите на приложения II-VI.
Член 3
Изисквания за екопроектиране и график
1. Изискванията за екопроектиране на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода са посочени в приложение II.
2. Всяко изискване за екопроектиране се прилага в съответствие със следния график:
а)
от 26 септември 2015 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква а) и точки 1.2, 1.3, 1.4 и 1.6;
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.2;
б)
от 26 септември 2017 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква б);
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.1;
в)
от 26 септември 2018 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква в);
ii)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.5, буква а).
3. Съответствието с изискванията за екопроектиране се измерва и изчислява съгласно изискванията, посочени в приложения III и IV.
Член 4
Оценка на съответствието
1. Процедурата за оценяване на съответствието, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, следва да бъде или системата за вътрешен контрол на проектирането, предвидена в приложение IV към въпросната директива, или системата за управление, предвидена в приложение V към същата директива.
2. За целите на оценяването на съответствието техническата документация трябва да съдържа информацията за продукта, посочена в приложение II, точка 1.6 от настоящия регламент.
Член 5
Процедура за проверка с цел надзор върху пазара
При провеждането на проверките за надзор върху пазара, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, отнасящи се за изискванията, формулирани в приложение II към настоящия регламент, органите на държавата членка прилагат процедурата за проверка, описана в приложение V към същия регламент.
Член 6
Базови стойности за сравнение
Базовите стойности за сравнение за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода с най-високи показатели, които са налични на пазара към момента на влизане в сила на настоящия регламент, са посочени в приложение VI.
Член 7
Преглед
1. Комисията преразглежда настоящия регламент с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране не по-късно от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. По-конкретно прегледът включва оценка на следните аспекти:
а)
целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на парникови газове, свързани с хладилни агенти;
б)
въз основа на разработваните понастоящем методи за измерване - нивото на изискванията за екопроектиране по отношение на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, които могат да бъдат въведени;
в)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на азотни оксиди;
г)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране на водоподгреватели, специално предназначени за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
д)
валидността на стойността на коефициента за преобразуване;
е)
целесъобразността на сертифициране от трета страна.
2. Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящия регламент Комисията го преразглежда с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране. Преразглеждането включва само оценка на целесъобразността на определянето на отделни изисквания за екопроектиране за различните видове водоподгреватели.
Член 8
Преходни разпоредби
1. До 26 септември 2015 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум.
2. До 26 септември 2018 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на емисиите на азотни оксиди.
3. До 26 септември 2017 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на топлинните загуби при нулев товар.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 август 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 814/2013 AL COMISIEI
din 2 august 2013
de punere în aplicare a Directivei 2009/125/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește cerințele în materie de proiectare ecologică pentru instalațiile pentru încălzirea apei și rezervoarele de apă caldă
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2009/125/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic (1), în special articolul 15 alineatul (1),
după consultarea Forumului consultativ privind proiectarea ecologică,
întrucât:
(1)
În temeiul Directivei 2009/125/CE, Comisia trebuie să stabilească cerințe în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic care reprezintă volume semnificative de vânzări și de schimburi comerciale, au un impact semnificativ asupra mediului și prezintă un potențial semnificativ de ameliorare a impactului asupra mediului prin proiectare, fără a antrena costuri excesive.
(2)
Articolul 16 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2009/125/CE prevede că, în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (3) și cu criteriile prevăzute la articolul 15 alineatul (2) și după consultarea Forumului consultativ privind proiectarea ecologică, Comisia introduce, după caz, măsuri de punere în aplicare pentru produsele cu potențial ridicat de reducere necostisitoare a emisiilor de gaze cu efect de seră, cum ar fi echipamentele de încălzire a apei.
(3)
Comisia a realizat un studiu pregătitor cu privire la aspectele tehnice, economice și de mediu ale instalațiilor pentru încălzirea apei și ale rezervoarelor de apă caldă folosite în mod tipic în sectorul casnic și în cel comercial. Studiul a fost elaborat în colaborare cu părțile implicate și interesate din Uniune și din țări terțe, iar rezultatele au fost publicate.
(4)
În ceea ce privește instalațiile pentru încălzirea apei, aspectele de mediu conexe considerate semnificative în sensul prezentului regulament sunt consumul de energie în etapa de utilizare și (pentru instalațiile cu pompă de căldură pentru încălzirea apei) nivelurile de putere acustică. În plus, în cazul instalațiilor pentru încălzirea apei care utilizează combustibili fosili, alte aspecte de mediu considerate semnificative sunt emisiile de oxizi de azot, de monoxid de carbon și de hidrocarburi. Aspectul de mediu semnificativ legat de rezervoarele de apă caldă este consumul de energie, din cauza pierderilor de căldură ale acestora.
(5)
Nu este oportun să se stabilească cerințe în materie de proiectare ecologică în ceea ce privește emisiile de monoxid de carbon și de hidrocarburi, întrucât nu sunt încă disponibile, la nivel european, metode adecvate de măsurare a acestora. În vederea elaborării unor astfel de metode de măsurare, Comisia a mandatat organismele europene de standardizare să aibă în vedere elaborarea de cerințe în materie de proiectare ecologică pentru emisiile respective în cursul revizuirii prezentului regulament. Dispozițiile naționale privind cerințele în materie de proiectare ecologică pentru emisiile de monoxid de carbon și de hidrocarburi generate de instalațiile pentru încălzirea apei pot fi menținute până la intrarea în vigoare a cerințelor corespunzătoare în materie de proiectare ecologică adoptate la nivelul Uniunii. Nu se aduce atingere dispozițiilor Directivei 2009/142/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind aparatele consumatoare de combustibili gazoși (2), care limitează, din motive legate de sănătate și de siguranță, produsele de ardere ale aparatelor consumatoare de combustibili gazoși.
(6)
Studiul pregătitor arată că, în cazul instalațiilor pentru încălzirea apei și al rezervoarelor de apă caldă, nu sunt necesare cerințe referitoare la ceilalți parametri de proiectare ecologică menționați în partea 1 din anexa I la Directiva 2009/125/CE. Concret, emisiile de gaze cu efect de seră legate de agenții frigorifici utilizați în instalațiile cu pompă de căldură pentru încălzirea apei destinate încălzirii clădirilor europene de astăzi nu sunt considerate semnificative. Cu ocazia revizuirii prezentului regulament, se va reevalua necesitatea stabilirii de cerințe în materie de proiectare ecologică pentru aceste emisii de gaze cu efect de seră.
(7)
Domeniul de aplicare al prezentului regulament trebuie să fie limitat la instalațiile pentru încălzirea apei dedicate furnizării de apă caldă potabilă și menajeră.
(8)
Instalațiile pentru încălzirea apei care sunt proiectate să utilizeze combustibili gazoși sau lichizi produși preponderent (în proporție de peste 50 %) din biomasă au caracteristici tehnice specifice care necesită analize suplimentare de ordin tehnic, economic și ecologic. În funcție de rezultatul analizelor, cerințele în materie de proiectare ecologică pentru respectivele instalații pentru încălzirea apei trebuie stabilite într-o fază ulterioară, dacă este cazul.
(9)
Consumul anual de energie aferent instalațiilor pentru încălzirea apei și rezervoarelor de apă caldă a fost estimat la 2 156 PJ (51 Mtep) în Uniune în 2005, ceea ce corespunde unei cantități de emisii de 124 de milioane de tone de CO2. În absența unor măsuri specifice, se preconizează că, în 2020, consumul anual de energie va fi de 2 243 PJ. În 2005, cantitatea anuală de emisii de oxizi de azot aferente instalațiilor pentru încălzirea apei și rezervoarelor de apă caldă din Uniune a fost estimată la 559 kt echivalent SOx. În absența unor măsuri specifice, se preconizează că, în 2020, cantitatea anuală de emisii va fi de 603 kt echivalent SOx. Studiul pregătitor demonstrează că emisiile de oxizi de azot și consumul de energie înregistrate în etapa de utilizare a instalațiilor pentru încălzirea apei pot fi reduse semnificativ.
(10)
Consumul de energie al instalațiilor pentru încălzirea apei și al rezervoarelor de apă caldă poate fi redus prin utilizarea tehnologiilor nebrevetate și rentabile existente, care determină reducerea costurilor totale aferente achiziționării și funcționării acestor produse.
(11)
Se preconizează că, spre deosebire de scenariul statu-quo, efectul combinat al cerințelor în materie de proiectare ecologică prevăzute în prezentul regulament și în Regulamentul delegat (UE) nr. 812/2013 al Comisiei din 18 februarie 2013 de completare a Directivei 2010/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a instalațiilor pentru încălzirea apei, a rezervoarelor pentru apă caldă și a pachetelor de instalație pentru încălzirea apei și dispozitiv solar (3) va avea ca rezultat, până în 2020, economii anuale de energie estimate la aproximativ 450 PJ (11 Mtep), ceea ce corespunde unei cantități de emisii de aproximativ 26 de milioane de tone de CO2, precum și o reducere a emisiilor anuale de oxizi de azot cu aproximativ 130 kt echivalent SOx.
(12)
Cerințele în materie de proiectare ecologică trebuie să armonizeze, în întreaga Uniune, cerințele privind consumul de energie, nivelul de putere acustică și emisiile de oxizi de azot ale instalațiilor pentru încălzirea apei și pierderile de căldură ale rezervoarelor de apă caldă, contribuind astfel la îmbunătățirea funcționării pieței interne și la ameliorarea performanței de mediu a acestor produse.
(13)
Cerințele în materie de proiectare ecologică nu trebuie să afecteze funcționalitatea sau accesibilitatea instalațiilor pentru încălzirea apei sau a rezervoarelor de apă caldă din perspectiva utilizatorului final și nu trebuie să aibă un impact negativ asupra sănătății, siguranței sau mediului.
(14)
Cerințele în materie de proiectare ecologică trebuie introduse treptat, pentru a acorda producătorilor suficient timp pentru reproiectarea produselor lor care intră sub incidența prezentului regulament. La calcularea timpului trebuie să se țină seama de impactul asupra costurilor suportate de producători, în special de întreprinderile mici și mijlocii, asigurându-se totodată atingerea la timp a obiectivelor prezentului regulament.
(15)
Parametrii produselor trebuie măsurați și calculați prin metode fiabile, exacte și reproductibile, care iau în considerare metodele de măsurare și de calcul de ultimă generație general recunoscute, inclusiv, dacă sunt disponibile, standardele armonizate adoptate de organismele europene de standardizare în temeiul unei cereri din partea Comisiei, în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1025/2012 al Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind standardizarea europeană (4).
(16)
În conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Directiva 2009/125/CE, prezentul regulament specifică procedurile de evaluare a conformității aplicabile.
(17)
Pentru a facilita verificarea conformității, producătorii trebuie să furnizeze informații în documentația tehnică menționată în anexele IV și V la Directiva 2009/125/CE, în măsura în care informațiile respective se raportează la cerințele prevăzute în prezentul regulament.
(18)
Pentru a limita și mai mult impactul instalațiilor pentru încălzirea apei și rezervoarelor de apă caldă asupra mediului, producătorii trebuie să furnizeze informații cu privire la dezasamblare, reciclare și/sau eliminare.
(19)
Pe lângă cerințele obligatorii din punct de vedere juridic prevăzute în prezentul regulament, trebuie identificate valori indicative de referință privind cele mai bune tehnologii disponibile, pentru a se asigura o largă disponibilitate și accesibilitate a informațiilor cu privire la performanța de mediu pe durata ciclului de viață a instalațiilor pentru încălzirea apei și rezervoarelor de apă caldă.
(20)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 19 alineatul (1) din Directiva 2009/125/CE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește cerințe în materie de proiectare ecologică pentru introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a instalațiilor pentru încălzirea apei cu o putere termică nominală ≤ 400 kW și a rezervoarelor de apă caldă cu un volum de depozitare ≤ 2 000 de litri, inclusiv a celor integrate în pachete de instalație pentru încălzirea apei și dispozitiv solar, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Regulamentul delegat (UE) nr. 812/2013.
(2) Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
instalațiilor pentru încălzirea apei special proiectate pentru a utiliza combustibili gazoși sau lichizi produși preponderent din biomasă;
(b)
instalațiilor pentru încălzirea apei care utilizează combustibili solizi;
(c)
instalațiilor pentru încălzirea apei care intră sub incidența Directivei 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului (5);
(d)
instalațiilor de încălzire cu funcție dublă definite la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 813/2013 al Comisiei (6);
(e)
instalațiilor pentru încălzirea apei care nu au cel puțin profilul de sarcină cu cea mai mică energie de referință specificat în tabelul 1 din anexa III;
(f)
instalațiilor pentru încălzirea apei proiectate numai pentru prepararea băuturilor și/sau mâncărurilor calde;
(g)
generatoarelor de căldură proiectate pentru instalațiile pentru încălzirea apei și pentru carcase de instalații pentru încălzirea apei menite a fi echipate cu astfel de generatoare de căldură, introduse pe piață înainte de 1 ianuarie 2018 pentru a înlocui generatoare de căldură identice și carcase de instalații pentru încălzirea apei identice. Pe produsul înlocuitor sau pe ambalajul acestuia trebuie să se indice în mod clar instalația pentru încălzirea apei căreia îi este destinat.
Articolul 2
Definiții
În scopul prezentului regulament, pe lângă definițiile prevăzute la articolul 2 din Directiva 2009/125/CE, se aplică următoarele definiții:
1.
„instalație pentru încălzirea apei” înseamnă un dispozitiv care
(a)
este conectat la o sursă externă de apă potabilă sau menajeră;
(b)
generează și transferă căldură pentru a livra apă potabilă sau menajeră caldă la anumite niveluri de temperatură, cantități și debite în anumite intervale de timp; și
(c)
este echipat cu unul sau mai multe generatoare de căldură;
2.
„generator de căldură” înseamnă partea unei instalații pentru încălzirea apei care generează căldură prin utilizarea unuia sau mai multora dintre următoarele procese:
(a)
arderea unor combustibili fosili și/sau a unor combustibili din biomasă;
(b)
utilizarea efectului Joule în elementele de încălzire cu rezistență electrică;
(c)
captarea căldurii ambiante provenind de la o sursă de aer sau de apă sau din sol și/sau a căldurii reziduale;
prin urmare, un generator de căldură proiectat pentru o instalație pentru încălzirea apei și o carcasă de instalație pentru încălzirea apei care urmează să fie echipată cu un astfel de generator de căldură sunt, de asemenea, considerate o instalație pentru încălzirea apei;
3.
„carcasă de instalație pentru încălzirea apei” înseamnă partea unei instalații pentru încălzirea apei proiectată pentru a fi echipată cu un generator de căldură;
4.
„putere termică nominală” înseamnă puterea calorică declarată a instalației pentru încălzirea apei în momentul în care aceasta încălzește apă în condiții nominale de funcționare, exprimată în kW;
5.
„volum de depozitare” (V) înseamnă volumul nominal al unui rezervor de apă caldă sau al unei instalații pentru încălzirea apei cu acumulare, exprimat în litri;
6.
„condiții nominale de funcționare” înseamnă condițiile de funcționare a instalațiilor pentru încălzirea apei, utilizate în scopul determinării puterii termice nominale, a randamentului energetic aferent încălzirii apei, a nivelului de putere acustică și a emisiilor de oxizi de azot, precum și condițiile de funcționare a rezervoarelor de apă caldă, utilizate în scopul determinării pierderii de căldură;
7.
„biomasă” înseamnă fracțiunea biodegradabilă a produselor, deșeurilor și reziduurilor de origine biologică provenite din agricultură (inclusiv substanțe vegetale și animale), din silvicultură și din industriile conexe, inclusiv din pescuit și acvacultură, precum și fracțiunea biodegradabilă a deșeurilor industriale și municipale;
8.
„combustibil din biomasă” înseamnă un combustibil gazos sau lichid produs din biomasă;
9.
„combustibil fosil” înseamnă un combustibil gazos sau lichid de origine fosilă;
10.
„instalație convențională pentru încălzirea apei” înseamnă o instalație pentru încălzirea apei care generează căldură prin arderea de combustibili fosili și/sau din biomasă și/sau utilizează efectul Joule în elementele de încălzire cu rezistență electrică;
11.
„instalație cu pompă de căldură pentru încălzirea apei” înseamnă o instalație pentru încălzirea apei care utilizează căldură ambiantă de la o sursă de aer, apă sau sol și/sau căldură reziduală pentru a produce căldură;
12.
„instalație solară pentru încălzirea apei” înseamnă o instalație pentru încălzirea apei echipată cu unul sau mai mulți colectori solari, cu rezervoare de apă caldă solare, cu generatoare de căldură și eventual cu pompe în circuitul colectorului și cu alte piese; o instalație solară pentru încălzirea apei se comercializează ca o singură unitate;
13.
„rezervor de apă caldă” înseamnă un recipient pentru acumularea apei calde în scopul încălzirii apei sau a incintelor, inclusiv eventualii aditivi, care nu este echipat cu niciun generator de căldură, poate doar cu unul sau mai multe termoplonjoare de rezervă;
14.
„termoplonjor de rezervă” înseamnă o instalație de încălzire cu rezistență electrică ce utilizează efectul Joule, care face parte dintr-un rezervor de apă caldă și generează căldură numai atunci când sursa externă de căldură este întreruptă (inclusiv în perioadele de întreținere) sau nu funcționează, sau care face parte dintr-un rezervor de apă caldă solar și furnizează căldură atunci când sursa de căldură solară nu este suficientă pentru a atinge nivelurile necesare de confort;
15.
„randamentul energetic aferent încălzirii apei” (ηwh ) înseamnă raportul, exprimat în %, dintre energia utilă furnizată de o instalație pentru încălzirea apei și energia necesară pentru generarea acestei energii;
16.
„nivel de putere acustică” (LWA ) înseamnă nivelul de putere acustică, ponderat cu A, în interior și/sau în exterior, exprimat în dB;
17.
„pierdere de căldură” (S) înseamnă puterea termică pierdută de un rezervor de apă caldă la anumite temperaturi ale apei și ambiante, exprimată în W;
18.
„coeficient de conversie” (CC) înseamnă un coeficient care reflectă media randamentului de generare, estimată la 40 % la nivelul UE, la care se face referire în Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7); valoarea coeficientului de conversie este CC = 2,5.
În scopul anexelor II-VI, sunt stabilite definiții suplimentare în anexa I.
Articolul 3
Cerințe în materie de proiectare ecologică și calendar
(1) Cerințele în materie de proiectare ecologică pentru instalațiile pentru încălzirea apei și rezervoarele de apă caldă sunt stabilite în anexa II.
(2) Fiecare cerință în materie de proiectare ecologică se aplică în conformitate cu următorul calendar:
(a)
de la 26 septembrie 2015:
(i)
instalațiile pentru încălzirea apei trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la punctul 1.1 litera (a) și la punctele 1.2, 1.3, 1.4 și 1.6 din anexa II;
(ii)
rezervoarele de apă caldă trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la punctul 2.2 din anexa II;
(b)
de la 26 septembrie 2017:
(i)
instalațiile pentru încălzirea apei trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la punctul 1.1 litera (b) din anexa II;
(ii)
rezervoarele de apă caldă trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la punctul 2.1 din anexa II;
(c)
de la 26 septembrie 2018:
(i)
instalațiile pentru încălzirea apei trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la punctul 1.1 litera (c) din anexa II;
(ii)
instalațiile pentru încălzirea apei trebuie să îndeplinească cerințele stabilite la punctul 1.5 litera (a) din anexa II.
(3) Conformitatea cu cerințele în materie de proiectare ecologică se măsoară și se calculează în conformitate cu cerințele stabilite în anexa III și anexa IV.
Articolul 4
Evaluarea conformității
(1) Procedura de evaluare a conformității menționată la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 2009/125/CE este controlul intern al proiectării prevăzut în anexa IV la directiva respectivă sau sistemul de management prevăzut în anexa V la directiva menționată.
(2) În scopul evaluării conformității, documentația tehnică trebuie să conțină informațiile despre produs prevăzute la punctul 1.6 din anexa II la prezentul regulament.
Articolul 5
Procedura de verificare în scopul supravegherii pieței
Atunci când efectuează verificările de supraveghere a pieței menționate la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2009/125/CE în vederea asigurării conformității cu cerințele stabilite în anexa II la prezentul regulament, autoritățile din statele membre aplică procedura de verificare stabilită în anexa V la prezentul regulament.
Articolul 6
Valori indicative de referință
Valorile indicative de referință pentru cele mai performante instalații pentru încălzirea apei și rezervoare de apă caldă disponibile pe piață la momentul intrării în vigoare a prezentului regulament sunt stabilite în anexa VI.
Articolul 7
Revizuire
(1) Comisia revizuiește prezentul regulament în lumina progreselor tehnologice înregistrate în domeniul instalațiilor pentru încălzirea apei și al rezervoarelor de apă caldă și prezintă rezultatele acestei revizuiri Forumului consultativ privind proiectarea ecologică în termen de maximum cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. Revizuirea include, în special, o evaluare a următoarelor aspecte:
(a)
oportunitatea stabilirii de cerințe în materie de proiectare ecologică pentru emisiile de gaze cu efect de seră legate de agenții frigorifici;
(b)
pe baza metodelor de măsurare aflate în curs de elaborare, nivelul cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru emisiile de monoxid de carbon și hidrocarburi care poate fi introdus;
(c)
oportunitatea stabilirii de cerințe în materie de proiectare ecologică mai stricte cu privire la emisiile de oxizi de azot;
(d)
oportunitatea stabilirii de cerințe în materie de proiectare ecologică privind instalațiile pentru încălzirea apei special proiectate pentru a utiliza combustibili gazoși sau lichizi produși preponderent din biomasă;
(e)
valabilitatea valorii coeficientului de conversie;
(f)
oportunitatea certificării de către terți.
(2) De asemenea, Comisia revizuiește prezentul regulament în lumina progreselor tehnologice în ceea ce privește instalațiile pentru încălzirea apei și prezintă rezultatul respectivei revizuiri Forumului consultativ privind proiectarea ecologică la cel târziu trei ani de la data intrării in vigoare a prezentului regulament. Revizuirea include doar o evaluare privind oportunitatea stabilirii unor cerințe separate în materie de proiectare ecologică pentru diferitele tipuri de instalații pentru încălzirea apei.
Articolul 8
Dispoziții tranzitorii
(1) Până la 26 septembrie 2015, statele membre pot permite introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a instalațiilor pentru încălzirea apei care sunt conforme cu dispozițiile naționale în vigoare la momentul adoptării prezentului regulament în ceea ce privește randamentul energetic aferent încălzirii apei și nivelul de putere acustică.
(2) Până la 26 septembrie 2018, statele membre pot permite introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a instalațiilor pentru încălzirea apei care sunt conforme cu dispozițiile naționale în vigoare la momentul adoptării prezentului regulament în ceea ce privește emisiile de oxizi de azot.
(3) Până la 26 septembrie 2017, statele membre pot permite introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a rezervoarelor de apă caldă care sunt conforme cu dispozițiile naționale în vigoare la momentul adoptării prezentului regulament în ceea ce privește pierderile de căldură.
Articolul 9
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 august 2013.