РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
DECIZIA CONSILIULUI
din 17 decembrie 2012
privind aderarea Uniunii Europene la Protocolul privind protecția Mării Mediterane împotriva poluării rezultate în urma explorării și exploatării platformei continentale, a fundului mării și a subsolului marin
(2013/5/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
întrucât:
(1)
Convenția privind protejarea Mării Mediterane împotriva poluării, redenumită ulterior Convenția privind protejarea mediului marin și a zonei de coastă a Mediteranei (denumită în continuare „Convenția de la Barcelona”) a fost încheiată în numele Comunității Europene prin Decizia 77/585/CEE a Consiliului (2), iar prin Decizia 1999/802/CE a Consiliului (3) au fost acceptate modificări la Convenția de la Barcelona.
(2)
În temeiul articolului 7 din Convenția de la Barcelona, părțile contractante urmează să ia toate măsurile adecvate pentru a preveni, a reduce, a combate și, pe cât posibil, a elimina poluarea zonei Mării Mediterane, care rezultă din explorarea și exploatarea platformei continentale, a fundului mării și a subsolului marin.
(3)
Unul dintre protocoalele la Convenția de la Barcelona se referă la protecția Mării Mediterane împotriva poluării rezultate în urma explorării și exploatării platformei continentale, a fundului mării și a subsolului marin (denumit în continuare „Protocolul privind activitățile în larg” - Offshore Protocol). Acesta a intrat în vigoare la 24 martie 2011. Până în prezent, Albania, Cipru, Libia, Maroc, Siria și Tunisia l-au ratificat. Alături de Cipru, alte state membre care sunt părți contractante la Convenția de la Barcelona și-au anunțat recent intenția de a ratifica la rândul lor protocolul.
(4)
Se estimează că există peste 200 de platforme maritime active în Mediterana și se are în vedere construirea mai multor instalații suplimentare. Se preconizează că activitățile de explorare și exploatare a hidrocarburilor vor crește după descoperirea unor rezerve mari de combustibili fosili în Mediterana. Din cauza faptului că Marea Mediterană este o mare semi-închisă cu o hidrodinamică specială, un accident de tipul celui produs în Golful Mexic în 2010 ar putea avea consecințe transfrontaliere negative imediate asupra economiei mediteraneene și asupra ecosistemelor marine și costiere fragile. Este probabil ca, pe termen mediu, alte resurse minerale aflate la adâncime, pe fundul mării și în subsol să fie supuse activităților de explorare și de exploatare.
(5)
Incapacitatea de a gestiona în mod eficient riscurile provenind din astfel de activități ar putea compromite grav eforturile depuse de toate statele membre care au obligația de a lua măsurile necesare pentru a aduce și menține la standarde optime mediul înconjurător în Mediterana, în conformitate cu Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin (Directiva-cadru Strategia pentru mediul marin) (4). În plus, adoptarea măsurilor necesare ar contribui la îndeplinirea angajamentelor și respectarea obligațiilor pe care Grecia, Spania, Franța, Italia, Cipru, Malta, Slovenia și Uniunea însăși și le-au asumat în calitate de părți contractante la Convenția de la Barcelona.
(6)
Protocolul privind activitățile în larg acoperă o gamă largă de dispoziții, care vor trebui implementate la diferite niveluri administrative. Deși se cuvine ca Uniunea să acționeze în sprijinul siguranței activităților de explorare și exploatare în larg ținând seama, între altele, de probabilitatea ridicată ca problemele de mediu asociate unor astfel de activități să aibă efecte transfrontaliere, statele membre și autoritățile lor competente corespunzătoare ar trebui să fie responsabile pentru anumite măsuri detaliate stabilite în cadrul Protocolului privind activitățile în larg.
(7)
Comunicarea Comisiei intitulată „Confruntarea cu provocarea reprezentată de siguranța activităților petroliere și gaziere offshore”, adoptată la 12 octombrie 2010, constată necesitatea cooperării internaționale în vederea promovării siguranței activităților în larg și a capacităților de intervenție la nivel mondial, iar una dintre acțiunile conexe este explorarea potențialului convențiilor regionale. Această comunicare recomandă relansarea, în strânsă colaborare cu statele membre în cauză, a procesului care urmărește intrarea în vigoare a Protocolului privind activitățile în larg.
(8)
Consiliul, în concluziile sale referitoare la siguranța activităților petroliere și gaziere offshore, a afirmat că Uniunea și statele membre ar trebui să continue să joace un rol important în privința efortului de atingere a celor mai înalte standarde de siguranță în cadrul forurilor și inițiativelor internaționale și al cooperării regionale, de exemplu în Mediterana. Consiliul a invitat de asemenea Comisia și statele membre să utilizeze cât mai eficient convențiile internaționale existente.
(9)
Parlamentul European, în rezoluția sa din 13 septembrie 2011, a subliniat importanța punerii pe deplin în aplicare a Protocolului privind activitățile în larg, încă neratificat, care vizează protecția împotriva poluării rezultate din activitățile de explorare și exploatare.
(10)
Unul dintre obiectivele politicii Uniunii în materie de mediu este promovarea la nivel internațional a măsurilor destinate să soluționeze problemele de mediu regionale. În privința Protocolului privind activitățile în larg, este deosebit de important să se aibă în vedere probabilitatea ridicată, în caz de accident, într-o mare semiînchisă cum este Marea Mediterană, a unor efecte transfrontaliere asupra mediului înconjurător. Prin urmare, este necesar ca Uniunea să ia toate măsurile necesare pentru susținerea siguranței activităților de explorare și exploatare în larg și pentru protecția mediului marin în Marea Mediterană.
(11)
Comisia propune, de asemenea, un Regulament privind siguranța activităților de explorare, exploatare și producție în larg (denumit în continuare „regulamentul propus”).
(12)
Protocolul privind activitățile în larg se referă la un domeniu care este în mare măsură reglementat de dreptul Uniunii. Acesta include, de exemplu, elemente cum ar fi protecția mediului marin, evaluarea impactului asupra mediului și răspunderea pentru mediul înconjurător. Sub rezerva deciziei finale a legiuitorilor cu privire la regulamentul propus, Protocolul privind activitățile în larg este, de asemenea, în concordanță cu obiectivele acestuia, inclusiv cu cele privind autorizațiile, evaluarea impactului asupra mediului, precum și capacitatea tehnică și financiară a operatorilor.
(13)
Este esențial să se asigure o cooperare strânsă între statele membre și instituțiile Uniunii, atât în procesul de negociere și încheiere a acordurilor, cât și în îndeplinirea angajamentelor asumate. Obligativitatea cooperării derivă din cerința existenței unei reprezentări internaționale unite a Uniunii. Prin urmare, statele membre care sunt părți contractante la Convenția de la Barcelona și care nu au făcut încă acest lucru ar trebui să ia măsurile necesare pentru a finaliza procedurile de ratificare sau de aderare la Protocolul privind activitățile în larg.
(14)
Prin urmare, Uniunea ar trebui să adere la Protocolul privind activitățile în larg,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se aprobă, în numele Uniunii, aderarea Uniunii Europene la Protocolul privind protecția Mării Mediterane împotriva poluării rezultate în urma explorării și exploatării platformei continentale, a fundului mării și a subsolului marin.
Textul Protocolului privind activitățile în larg se atașează la prezenta decizie.
Articolul 2
Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să depună, în numele Uniunii, instrumentul de aprobare la Guvernul Spaniei, care îndeplinește funcția de depozitar, în conformitate cu articolul 32 alineatul (2) din Protocolul privind activitățile în larg, pentru a exprima consimțământul Uniunii de a își asuma obligații în temeiul Protocolului privind activitățile în larg (5).
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 2012.