ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1125/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за допълнение на Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция, която трябва да притежават кредитните посредници
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 г. относно договорите за кредити за жилищни недвижими имоти за потребители и за изменение на директиви 2008/48/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 (1), и по-специално член 29, параграф 2, буква а), втората алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С член 29, параграф 2, буква а) от Директива 2014/17/ЕС към кредитните посредници се поставя изискването да притежават застраховка „Професионална отговорност“ (ЗПО), която да обхваща териториите, на които те предлагат услуги, или друга сходна гаранция за отговорността за нанесени вреди вследствие на професионална небрежност.
(2)
Макар че изискването кредитните посредници, работещи с ипотечни кредити, да притежават ЗПО или сходна гаранция представлява ново регулаторно изискване на равнището на Съюза, в някои държави членки това изискване вече съществува на национално равнище. Наистина, юрисдикциите с опит в изискванията за ЗПО са и с най-голям дял на продажбите на ипотечни кредити, извършвани чрез посредници, в рамките на Съюза. Кредитните посредници имат сериозно присъствие на тези пазари и следователно също прилагат по-специфични подходи към регулирането на тази сфера. Ето защо правилата на Съюза относно минималната застрахователна сума на ЗПО или минималния паричен размер на сходната гаранция следва да се основават на опита на тези юрисдикции, когато става дума за определяне на най-подходящия подход за изчисляване на тази минимална сума или този минимален размер.
(3)
Този подход би бил подходящ за Съюза като цяло, включително за юрисдикциите с по-малки пазари на ипотечни кредити. Причината е, че исковете спрямо кредитните посредници не са свързани с размерите на базисните ипотечни кредити, които може да се различават значително в отделните държави от Съюза, а се основават на проявената професионална небрежност. Произтичащите от нея вреди варират в много по-малка степен.
(4)
В член 29, параграф 2, буква а), трета алинея от Директива 2014/17/ЕС се изисква редовно преразглеждане на минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция. Следователно в бъдеще може да се окаже, че други варианти или методологии са станали по-подходящи за определяне на нивото на тези задължения за кредитните посредници, особено с наличието на допълнителни данни за минали периоди и натрупания надзорен опит, свързан с функционирането на застраховката „Професионална отговорност“.
(5)
С цел ясно определяне на минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция, както и за да се осигури по-хармонизиран подход в целия Съюз, би било целесъобразно да се уточни прилагането на тази минимална сума за една застрахователна претенция и годишно. Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) определя изискването за минимален размер на сумата за ЗПО или за сходна гаранция като годишна сума и за отделна застрахователна претенция. Вследствие на това повечето посредници, извършващи застрахователно посредничество, и техните застрахователи са запознати с този подход и следователно е уместно да се установи подобна система за кредитните посредници. Освен това по-голямата част от държавите членки, чиито национални законодателства изискват застраховка „Професионална отговорност“ от страна на кредитните посредници, също използват подобен подход. Ето защо правилата относно ЗПО за кредитните посредници следва също така да предложат подобно разграничение - като годишна сума и за отделна застрахователна претенция.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(7)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималният паричен размер на сходната гаранция, която трябва да притежават кредитните посредници, както е посочено в член 29, параграф 2, буква а), първа алинея от Директива 2014/17/ЕС, възлиза на:
а)
460 000 EUR за всяка отделна застрахователна претенция;
б)
общо 750 000 EUR за календарна година за всички застрахователни претенции.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1125/2014 AL COMISIEI
din 19 septembrie 2014
de completare a Directivei 2014/17/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare referitoare la suma minimă a asigurării de răspundere civilă profesională sau a garanției comparabile pe care intermediarii de credit trebuie să o dețină
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2014/17/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 februarie 2014 privind contractele de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (1), în special articolul 29 alineatul (2) litera (a) al doilea paragraf,
întrucât:
(1)
Articolul 29 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2014/17/UE prevede ca intermediarii de credite să dețină o asigurare de răspundere civilă profesională („PII”) care să acopere teritoriile în care aceștia oferă servicii sau o altă garanție comparabilă pentru răspunderea care decurge din neglijența profesională.
(2)
Cu toate că, la nivelul Uniunii, prevederea conform căreia intermediarii de credite ipotecare trebuie să dețină o asigurare de răspundere civilă profesională sau o garanție comparabilă este o cerință de reglementare nouă, această obligație există la nivel național în anumite state membre. Într-adevăr, jurisdicțiile cu experiență în ceea ce privește cerințele legate de asigurarea de răspundere civilă profesională dețin cea mai mare cotă de vânzări din Uniune în domeniul intermedierii creditelor ipotecare, sunt cele în care intermediarii de credit dețin de mult timp o rată semnificativă a penetrării pe piață și care, în consecință, au, de asemenea, o abordare mai specifică în privința reglementării acestui sector. Prin urmare, ar trebui ca normele Uniunii privind suma minimă a asigurării de răspundere civilă profesională sau a garanției comparabile să se bazeze pe experiența jurisdicțiilor menționate pentru a stabili cea mai potrivită abordare privind calcularea acestei sume minime.
(3)
Această abordare ar fi adecvată pentru Uniune în ansamblul său, inclusiv pentru jurisdicțiile cu piețe ipotecare mai mici. Acest lucru se explică prin faptul că solicitările de daune înaintate intermediarilor de credit nu sunt corelate cu valoarea subiacentă a creditelor ipotecare, care pot varia considerabil, în întreaga Uniune, ci se bazează pe neglijența profesională, diferențele dintre prejudiciile cauzate de aceasta din urmă variind mult mai puțin.
(4)
Articolul 29 alineatul (2) litera (a) al treilea paragraf din Directiva 2014/17/UE prevede o revizuire, la intervale regulate, a sumei minime a asigurării de răspundere profesională sau a garanției comparabile. În consecință, în viitor ar putea fi posibil ca alte opțiuni sau metodologii să fie mai adecvate pentru stabilirea nivelului acestor obligații pentru intermediarii de credit și, în special, ar putea fi disponibile mai multe date istorice și ar exista o experiență sporită în materie de supraveghere în ceea ce privește funcționarea sistemului de asigurări de răspundere civilă profesională.
(5)
Pentru stabilirea în mod clar a sumei minime a asigurării de răspundere civilă profesională sau a garanției comparabile și pentru a se asigura o abordare mai armonizată în întreaga Uniune, ar fi oportun să se precizeze aplicarea respectivei sume minime pe solicitare de daune și pe an. Directiva 2002/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) stabilește cerința privind suma minimă a asigurării de răspundere civilă profesională sau a garanției comparabile pe an și pe solicitare de daune. Prin urmare, cei mai mulți intermediari de asigurări care efectuează activități de intermediere, precum și asigurătorii acestora sunt familiarizați cu această abordare și, prin urmare, este oportun să se instituie un sistem similar pentru intermediarii de credit. În plus, majoritatea statelor membre ale căror legislații naționale impun asigurări de răspundere civilă profesională în cazul intermediarilor de credite utilizează, de asemenea, o astfel de abordare. Prin urmare, normele referitoare la asigurarea de răspundere civilă profesională pentru intermediarii de credite ar trebui, de asemenea, să propună o distincție între suma pe an și suma pe solicitare de daune.
(6)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate Comisiei de către Autoritatea Bancară Europeană.
(7)
Autoritatea Bancară Europeană a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Suma minimă a asigurării de răspundere profesională sau a garanției comparabile pe care intermediarii de credit trebuie să o dețină, astfel cum se prevede la articolul 29 alineatul (2) litera (a) primul paragraf din Directiva 2014/17/UE este:
(a)
460 000 EUR pentru fiecare solicitare de daune individuală;
(b)
în total, 750 000 EUR pe an calendaristic pentru toate solicitările de daune.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 septembrie 2014.