РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 376/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) № 1321/2007 и (ЕО) № 1330/2007 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В областта на гражданското въздухоплаване в Съюза следва да се осигури високo общo ниво на безопасност и следва да се полагат всички усилия за намаляване на броя на произшествията и инцидентите с цел да се гарантира общественото доверие във въздушния транспорт.
(2)
През последното десетилетие остава сравнително постоянен процентът на произшествията в гражданското въздухоплаване, при които има смъртни случаи. Независимо от това броят на произшествията би могъл да се увеличи през следващите десетилетия в резултат на прогнозираното увеличение на въздушното движение, както и на нарастващата техническа усложненост на въздухоплавателните средства.
(3)
Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) цели предотвратяването на произшествия чрез улесняване на бързото провеждане на ефективни и качествени разследвания във връзка с безопасността. Настоящият регламент не следва да води до намеса в процедурите по разследване на произшествия и инциденти, ръководени от националните органи за разследване във връзка с безопасността по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010. При произшествие или сериозен инцидент за уведомяването за събитието също се прилага Регламент (ЕС) № 996/2010.
(4)
В действащите законодателни актове на Съюза, по-специално в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) и регламентите за неговото прилагане, по отношение на определени организации са наложени задължения за създаване на системи за докладване на събития в контекста на техните системи за управление на безопасността. Спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане не освобождава организациите от спазването на настоящия регламент. По същия начин спазването на настоящия регламент не освобождава организациите от спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане. Това обаче не следва да води до създаването на две успоредни системи за докладване, а Регламент (ЕО) № 216/2008, регламентите за неговото прилагане и настоящият регламент следва да се разглеждат като допълващи се.
(5)
Опитът показва, че настъпването на произшествие често се предшества от свързани с безопасността инциденти и пропуски, показващи наличието на рискове за безопасността. Ето защо информацията относно безопасността е важен ресурс за откриване на действителни или потенциални рискове за безопасността. Същевременно, въпреки че способността да се извличат поуки от произшествия е от решаващо значение, бе установено, че системите с чисто последващо действие имат ограничени ползи по отношение на внасянето на подобрения. Ето защо системите с чисто последващо действие следва да бъдат допълнени със системи с активни мерки, използващи други видове информация относно безопасността, за да се внесат реални подобрения в авиационната безопасност. Съюзът, неговите държави членки, Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) и организациите следва да продължат да допринасят за повишаването на авиационната безопасност чрез въвеждането на по-активни и основани на доказателства системи за безопасност, които са насочени към предотвратяване на произшествия въз основа на анализ на цялата налична информация относно безопасността, включително на информацията за събития в гражданското въздухоплаване.
(6)
За целите на повишаването на авиационната безопасност приложимата информация относно безопасността на гражданското въздухоплаване следва да се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира и въз основа на събраната информация да се предприемат подходящи действия по отношение на безопасността. Този подход, основан на доказателства и активни мерки, следва да бъде прилаган от съответните органи за авиационна безопасност на държавите членки, от организациите в рамките на тяхната система за управление на безопасността и от Агенцията.
(7)
Наложените на организациите задължения по отношение на докладването на събития следва да са пропорционални на големината на съответната организация и обхвата на дейността ѝ. Следва да е възможно, по-специално при по-малките организации, да се вземе решение за обединяване или сливане на длъжности, свързани с обработването на събитията, в рамките на организацията, за съвместно изпълнение на задачите, свързани с докладването на събития, с други организации от същия вид или за възлагане на събирането, оценяването, обработването, анализирането и съхраняването на сведения за събития на специализирани образувания, одобрени от компетентните органи на държавите членки. Тези образувания следва да спазват принципите за защита и поверителност, установени с настоящия регламент. Възлагащата организация следва да запази подходящ контрол на задачите, възложени на външни изпълнители, и следва да носи крайната отговорност за прилагането на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
(8)
Следва да се гарантира, че действащият на предна линия авиационен персонал систематично докладва събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност. Системите за доброволно докладване следва да допълват системите за задължително докладване, като и двете следва да позволяват на физически лица да докладват сведения за събития, свързани с авиационната безопасност. Следва да бъдат създадени системи за задължително и доброволно докладване в рамките на организациите, Агенцията и компетентните органи на държавите членки. Събраната информация следва да се предава на органа, компетентен за извършването на подходящо наблюдение, с цел да се повиши авиационната безопасност. Организациите следва да анализират събитията, които биха могли да окажат въздействие върху безопасността, с цел набелязване на опасностите за безопасността и с цел предприемането на евентуални коригиращи или превантивни действия. Организациите следва да изпратят предварителните резултати от своите анализи на компетентния орган на своите държави членки или на Агенцията, като следва също така да им изпратят и окончателните резултати, ако те водят до откриването на действителен или потенциален риск, свързан с авиационната безопасност. Компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да създадат подобна процедура във връзка със събитията, за които са били непосредствено уведомени, и следва да наблюдават по подходящ начин оценката и евентуално предприетите коригиращи или превантивни действия на организацията.
(9)
Представителите на различни категории персонал, работещ или ангажиран по друг начин в гражданското въздухоплаване, стават свидетели на събития, които са от значение за предотвратяването на произшествия. Поради това те следва да разполагат със средства, които им позволяват да докладват за такива събития, и следва да се осигури тяхната защита. За да бъдат служителите насърчени да докладват за събития и да им се позволи по-добре да оценят положителното въздействие на докладването на събитията за авиационната безопасност, те следва да бъдат редовно уведомявани за предприетите действия в рамките на системите за докладване на събития.
(10)
Опасностите и рисковете, свързани с въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга, са много различни от свързаните с други типове въздухоплавателни средства. По тази причина, въпреки че целият въздухоплавателен сектор следва да бъде включен в обхвата на настоящия регламент, наложените с него задължения следва да бъдат пропорционални на областта на дейност и на сложността на различните типове въздухоплавателни средства. Ето защо за събраната информация за събития с участието на въздухоплавателни средства, различни от тези със сложна моторна тяга, следва да се прилагат опростени задължения за докладване, които са по-добре пригодени към този сектор на въздухоплаването.
(11)
В допълнение към системите, изисквани съгласно настоящия регламент, следва да се насърчава разработването на други средства за събиране на информация относно безопасността с цел да се събере допълнителна информация, допринасяща за повишаването на авиационната безопасност. Когато организациите имат съществуващи добре работещи системи за събиране на информация относно безопасността, те следва да могат да продължат да използват тези системи успоредно със системите, които следва да се създадат за целите на настоящия регламент.
(12)
Органите за разследване във връзка с безопасността и образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, следва да имат пълен достъп до сведенията за събития, които са събрани от техните държави членки, и до докладите за събития, съхранявани от техните държави членки, за да решат кои инциденти налагат разследване във връзка с безопасността, както и за да установят в кои случаи могат да се извлекат поуки за авиационната безопасност и за да изпълняват своите задължения по надзора.
(13)
Наличието на пълни и качествени данни е от решаващо значение, тъй като анализът и тенденциите, основани на неточни данни, могат да покажат подвеждащи резултати и да доведат до насочване на усилията към неподходящи действия. Освен това неточните данни могат да доведат до загуба на доверие в информацията, получена от схемите за докладване на събития. За да се гарантира качеството на докладите за събития и за да се улесни изготвянето на пълни доклади за събития, те следва да съдържат определена минимална информация, която може да се различава в зависимост от категорията на събитието. Освен това следва да се въведат процедури за проверка на качеството на информацията и за избягване на липсата на съгласуваност между доклада за събитие и първоначално събраните сведения за това събитие. С подкрепата на Комисията следва да се разработят също така подходящи указания, по-специално за да се гарантира качеството и да се улесни събирането на пълни данни, както и тяхното еднакво и съгласувано въвеждане в базите данни. Наред с това за предоставянето на необходимата подкрепа следва да се организират работни форуми, по-специално от страна на Комисията.
(14)
Комисията следва да разработи общоевропейска схема за класификация на риска, за да се осигури набелязването на всички незабавни действия, необходими в случай на отделни събития с висок риск за безопасността. Тази схема следва също така да позволява набелязването на ключовите рискови области въз основа на представена обобщена информация. Тази схема следва да подпомага съответните образувания при оценката им на събитията и при определянето на областите, в които е най-целесъобразно да съсредоточат своите усилия. Наличието на общоевропейска схема за класификация на риска следва да улесни прилагането на интегриран и хармонизиран подход към управлението на риска в цялата европейска система на въздухоплаване, като по този начин позволи на организациите, държавите членки, Комисията и Агенцията да съгласуват усилията си за повишаване на безопасността.
(15)
Общоевропейската схема за класификация на риска следва също така както да позволява набелязването на ключовите рискови области в рамките на Съюза въз основа на представена обобщена информация на европейско равнище, така и да подпомага дейността, провеждана в рамките на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност. Следва да бъде предоставена подходяща подкрепа от Комисията, за да се осигури наличието на еднаква и съгласувана класификация на риска във всички държави членки.
(16)
За да се улесни обменът на информация, докладите за събития следва да се съхраняват в бази данни, които са съвместими с Европейския координационен център за докладване на инциденти с въздухоплавателни средства (Eccairs) (софтуер, използван от всички държави членки и от Европейския централен регистър за съхраняване на доклади за събития) и с таксономията ADREP (таксономия на ИКАО, която също се използва в софтуера Eccairs). Агенцията и Комисията следва да предоставят техническа подкрепа по отношение на оперативната съвместимост на системите.
(17)
Организациите следва да съхраняват в една или повече бази данни докладите за събития, извлечени от сведенията за събитията, събрани чрез системите за задължително и, когато е приложимо, за доброволно докладване. Следва да е възможно сложността на базата данни да е пропорционална на големината на съответната организация и/или на нейната значимост по отношение на целите на настоящия регламент и следва да се състои най-малко от файл с данни, съдържащ общи задължителни полета и, когато е приложимо, специални задължителни полета.
(18)
Събитията с участието на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка или експлоатирано от организация, установена в държава членка, следва да се докладват дори когато са настъпили извън територията на тази държава членка.
(19)
Информацията за събитията следва да бъде обменяна в рамките на Съюза с цел да се повиши разкриването на действителни или потенциални опасности. Обменът на информация следва също така да осигури на държавите членки достъп до цялата информация за събитията, настъпващи на тяхната територия или в тяхното въздушно пространство, но докладвани на друга държава членка. Това следва също така да осигури на Агенцията възможност да получава точна информация за събитията и достъп до всички доклади за събития, събрани в Съюза, с цел при необходимост предприемането на коригиращи мерки за противодействие на набелязан риск в рамките на Съюза. Този обмен на информация следва да даде възможност на компетентните органи на държавите членки да получават точна информация за събития в тяхното въздушно пространство и при необходимост да предприемат коригиращи мерки за противодействие на риск, открит на тяхната територия.
(20)
Обменът на информация относно събития следва да има за цел предотвратяването на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Той не следва да бъде използван за търсенето на вина или отговорност, нито за установяването на стандарти за ефективност по отношение на безопасността.
(21)
Най-ефективният начин да се гарантира обменът на голямо количество информация относно безопасността между всички държави членки, Комисията и Агенцията е чрез Европейския централен регистър, при условие че държавите членки, Комисията и Агенцията имат пълен достъп до него.
(22)
Цялата свързана с безопасността информация, която е получена от доклади за събития, събрани в рамките на Съюза, следва да бъде своевременно изпращана в Европейския централен регистър. Това следва да включва събирането както на информация за инциденти, така и на информация за произшествия и сериозни инциденти, разследвани съгласно Регламент (ЕС) № 996/2010.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на информацията относно събития, съхранявана в базите данни на организациите, държавите членки и Агенцията.
(24)
Цялата свързана с безопасността информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, следва да бъде на разположение на образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, включително Агенцията, както и на органите, отговорни за разследването на произшествия и инциденти в рамките на Съюза.
(25)
Заинтересованите страни следва да могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, при зачитане на правилата относно поверителността на тази информация и на анонимността на засегнатите лица.
(26)
Всяко национално звено за контакт следва да обработва искания от заинтересованите страни, установени на територията на дадена държава членка, тъй като звената за контакт познават най-добре тези заинтересовани страни. Комисията следва да обработва исканията от заинтересованите страни от трети държави или от международни организации.
(27)
Информацията, която се съдържа в докладите за събития, следва да бъде анализирана, а рисковете за безопасността - набелязани. Следва своевременно да бъдат определени и изпълнени подходящи последващи действия за повишаване на авиационната безопасност. Информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде разпространявана в рамките на организациите, компетентните органи на държавите членки и Агенцията, тъй като предоставянето на последваща информация за докладваните събития насърчава физическите лица да докладват за събития. Когато е приложимо и възможно, информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде предоставяна и на физическите лица, които пряко са докладвали събития на компетентните органи на държавите членки или на Агенцията. Тази обратна връзка следва да съответства на правилата за поверителност и защита на докладващия и на лицата, посочени в доклади за събития съгласно настоящия регламент.
(28)
Настоящият регламент следва да е от полза на държавите членки, Агенцията и организациите при управлението на рисковете за авиационната безопасност. Системите за управление на безопасността на организациите се допълват от системите за управление на безопасността на държавите членки и Агенцията. Докато организациите управляват рискове за безопасността, свързани с техните конкретни дейности, компетентните органи на държавите членки и Агенцията управляват рискове за безопасността съответно на системите на въздухоплаване на държавите членки и на Съюза като цяло, като се занимават с общи рискове за авиационната безопасност в съответната държава членка или на равнището на Съюза. Отговорностите на Агенцията и на компетентните органи на държавите членки не следва да освобождават организациите от техните преки отговорности за управлението на безопасността, свързана с продуктите и услугите, които те предоставят. За тази цел организациите следва да събират и анализират информация за събитията, за да могат да набележат и смекчат опасностите, свързани с тяхната дейност.Те следва и да оценяват свързаните рискове за безопасността и да отделят ресурси, чрез които да се предприемат незабавни и подходящи мерки за смекчаване на рисковете за безопасността. Целият процес следва да бъде наблюдаван от съответния компетентен орган, който, когато е необходимо, следва да изисква предприемането на допълнителни действия, за да гарантира, че пропуските в безопасността са отстранени по подходящ начин. От друга страна, компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да допълват системите за управление на безопасността на организациите на равнището на държавите членки и съответно на европейско равнище.
(29)
При определяне на действията, които да бъдат включени в държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност, държавите членки следва да използват информацията, получена от събраните доклади за събития и техния анализ, за да гарантират, че тези действия са основани на доказателства. Държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност се допълват на европейско равнище от Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(30)
Тъй като целта за повишаване на авиационната безопасност не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, доколкото системите за докладване, които те използват поотделно, са по-малко ефективни от координирана мрежа с обмен на информация, позволяваща набелязване на възможни проблеми за безопасността и на ключови рискови области на равнището на Съюза, анализът на национално равнище следва да бъде допълнен от анализ и последващи действия на равнището на Съюза с цел да се гарантира по-успешно предотвратяване на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Тази задача на равнището на Съюза следва да бъде изпълнявана от мрежа от анализатори на авиационната безопасност, координирано с Агенцията и Комисията. Тази мрежа следва да може да реши с консенсус да покани на заседанията си наблюдатели, включително служители или представители на сектора.
(31)
Работата на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, целяща определянето на основаните на доказателства действия, които трябва да бъдат предприети на равнището на Съюза, следва да бъде от полза по-специално за Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(32)
На населението следва да се предоставя обобщена информация относно нивото на авиационна безопасност в държавите членки и в Съюза. Тази информация следва да обхваща по-специално тенденциите и анализа, произтичащи от прилагането на настоящия регламент от страна на държавите членки, както и обобщена информация за съдържанието на Европейския централен регистър и може да се предоставя чрез публикуването на показатели за ефективност по отношение на безопасността (ПЕБ).
(33)
Системата за безопасност на гражданското въздухоплаване се основава на последваща информация и изводи, формулирани в резултат на произшествия и инциденти. Докладването на събития и използването на свързана със събитията информация за повишаване на безопасността зависи от връзката на доверие между докладващия и образуванието, отговорно за събирането и оценяването на информацията. Това налага стриктното прилагане на правилата за поверителност. Целта на защитата на информацията относно безопасността срещу неподходящо използване и за ограничаване на достъпа до Европейския централен регистър само за заинтересованите страни, участващи в повишаването на безопасността на гражданското въздухоплаване, е да се осигури непрекъснато наличие на информация относно безопасността, което от своя страна позволява предприемането на подходящи и своевременни превантивни действия и повишаването на авиационната безопасност. Във връзка с това чувствителната информация относно безопасността следва да бъде защитена по подходящ начин и събирането ѝ следва да бъде осигурено чрез гарантирането на нейната поверителност, защитата на източниците и доверието на персонала, работещ в гражданското въздухоплаване, в системите за докладване на събития. Следва да се въведат подходящи мерки, за да се гарантира запазването на поверителността на информацията, събирана чрез схеми за докладване на събития, както и ограничаването на достъпа до Европейския централен регистър. Националните правила относно свободата на информацията следва да бъдат съобразени с необходимата поверителност на тази информация. Събраната информация следва да бъде защитена по подходящ начин от неразрешено използване или разкриване. Тя следва да се използва само за целите на поддържане или повишаване на авиационната безопасност и не следва да се използва за търсене на вина или отговорност.
(34)
За да се осигури доверието на служителите и договорно наетия персонал в системата за докладване на събития на дадена организация, информацията, съдържаща се в докладите за събития, следва да бъде защитена по подходящ начин и да не се използва за други цели освен за поддържането или повишаването на авиационната безопасност. Вътрешните правила на „културата на справедливост“, приети от организациите съгласно настоящия регламент, следва по-специално да допринасят за постигането на тази цел. Освен това ефикасен начин за постигането на тази цел може да бъде ограничаването на предаването на лични данни или информация, позволяваща да бъде идентифициран докладващият или други посочени в доклади за събития лица, чрез ясно разделяне на отделите, които се занимават с докладите за събития, от останалите структури на организацията.
(35)
Следва да се осигури подходяща защита за докладващия или лице, посочено в доклади за събития. Във връзка с това в докладите за събития следва да се заличат личните данни, а данните за докладващия и лицата, посочени в доклади за събития, следва да не се въвеждат в базите данни.
(36)
Освен това системата на гражданското въздухоплаване следва да насърчава „култура на безопасност“, която улеснява спонтанното докладване на събития и така спомага за утвърждаването на принципа на „културата на справедливост“. „Културата на справедливост“ е основен елемент на по-широкото понятие „култура на безопасност“, която е основата на надеждна система за управление на безопасността. Наличието на среда, съобразена с принципите на „културата на справедливост“, не следва да бъде пречка за предприемането на действия, необходими за поддържането или повишаването на нивото на авиационната безопасност.
(37)
„Културата на справедливост“ следва да насърчава физическите лица да докладват свързана с безопасността информация. Тя обаче не следва да ги освобождава от обичайните им отговорности. Във връзка с това служителите и договорно наетият персонал не следва да търпят неблагоприятни последици в резултат на предоставената съгласно настоящия регламент информация, освен в случай на умишлено нарушение или когато е налице явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в дадените обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
(38)
За да се насърчи докладването на събития, следва да е целесъобразно да се защитават не само докладващите, но и лицата, посочени в съответните доклади за събития. Тази защита обаче не следва да освобождава тези лица от задълженията им за докладване съгласно настоящия регламент. По-специално когато дадено лице е посочено в доклад за събитие и същевременно е задължено да докладва за същото събитие и умишлено наруши задължението си за докладване, то следва да загуби правото си на защита и да подлежи на санкции съгласно настоящия регламент.
(39)
Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, е важно ясно да се определи границата на защитата на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, от неблагоприятни за тях последици или от наказателно преследване.
(40)
С цел да се повиши доверието на лицата в системата обработката на докладите за събития следва да се организира по начин, който осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и другите лица, посочени в доклади за събития, с оглед да бъде насърчена „културата на справедливост“. Целта е, когато това е възможно, да се позволи създаването на независима система за обработка на събития.
(41)
Служителите на организациите, на компетентните органи на държавите членки и на Агенцията, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, играят съществена роля за откриването на рисковете и пропуските в безопасността. Опитът показва, че когато събитията се анализират от дистанцията на времето, предвид предишно произшествие, анализът води до откриването на рискове и пропуски, които иначе не биха били открити. Следователно е възможно лицата, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, да се страхуват от възможните последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, държавите членки не следва да образуват производство срещу лица, които в рамките на компетентните органи на държавите членки участват в оценката, обработката или анализа на събития, по отношение на решения, взети в рамките на техните задължения, които впоследствие, от дистанцията на времето, се оказват погрешни или неефективни, но към момента на приемането им и предвид наличната към този момент информация са били пропорционални и целесъобразни.
(42)
Служителите и договорно наетият персонал следва да имат възможността да докладват за нарушения на принципите, определящи границите на тяхната защита съгласно настоящия регламент, и не следва да подлежат на санкции за тези си действия. Държавите членки следва да определят последиците за лицата, нарушаващи принципите на защита на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, и когато е целесъобразно, да определят съответните правни средства за защита или да наложат санкции.
(43)
Възможно е физическите лица да се въздържат от докладване на събития поради страх от самоуличаване и от възможни последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Целите на настоящия регламент могат да бъдат постигнати без ненужна намеса в съдебните системи на държавите членки. Ето защо е целесъобразно да се предвиди, че непредумишлените или неволните нарушения, които са станали известни на органите на държавите членки единствено в резултат на докладване съгласно настоящия регламент, не следва да са предмет на дисциплинарни, административни или наказателни производства, освен ако в приложимото национално наказателно право не е предвидено друго. Правото за образуване на граждански производства от трети лица не следва обаче да се засяга от тази забрана и следва да се урежда единствено от националното право.
(44)
Независимо от това, в контекста на създаване на среда на „култура на справедливост“, държавите членки следва да запазят възможността да включат гражданските и наказателните производства в обхвата на забраната за използване на докладите за събития като доказателствен материал срещу докладващите при административните и дисциплинарните производства.
(45)
Сътрудничеството между органите по безопасността и съдебните органи следва също така да се засили и да придобие конкретна форма посредством предварителни договорености между тях, които следва да запазят баланса между различните засегнати обществени интереси и които следва по-специално да обхванат например достъпа до докладите за събития, съдържащи се в националните бази данни, и тяхното използване.
(46)
За да се подпомогне изпълнението на увеличените отговорности на Агенцията съгласно настоящия регламент, следва да ѝ се предоставят достатъчни ресурси, за да може да изпълнява допълнителните задачи, които са ѝ възложени.
(47)
С цел допълнение и изменение на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(48)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в него.
(49)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(50)
При прилагането на настоящия регламент следва изцяло да се спазват правилата относно обработването на данни и защитата на физическите лица, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7). Правилата относно достъпа до данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва изцяло да се спазват при прилагането на настоящия регламент освен по отношение на разпространението на данни и информация, съдържащи се в Европейския централен регистър, които са защитени съгласно предвидените в настоящия регламент по-строги правила за достъп.
(51)
Санкциите следва по-специално да се прилагат по отношение на всяко лице или образувание, което, в нарушение на настоящия регламент, злоупотребява с информация, защитена съгласно настоящия регламент; предприема действия с неблагоприятни последици за докладващия или други лица, посочени в доклади за събития, освен в случаите, когато се прилагат предвидените в настоящия регламент изключения; не създава подходяща среда за събиране на сведения за събития; не анализира събраната информация; не предприема никакви действия за отстраняване на открити или потенциални пропуски по отношение на безопасността; или не споделя информацията, събрана съгласно настоящия регламент.
(52)
Тъй като целта на настоящия регламент - а именно установяването на общи правила в областта на докладването на събития в гражданското въздухоплаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици за целия Съюз може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Ето защо Регламент (ЕС) № 996/2010 следва да бъде съответно изменен.
(54)
Във връзка с това Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕО) № 1321/2007 на Комисията (10) и Регламент (ЕО) № 1330/2007 на Комисията (11) следва да бъдат отменени.
(55)
В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище на 10 април 2013 г. (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Настоящият регламент има за цел повишаването на авиационната безопасност, като се гарантира, че съответната информация относно безопасността в областта на гражданското въздухоплаване се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира.
Настоящият регламент гарантира:
а)
че когато е целесъобразно, въз основа на анализ на събраната информация се предприемат своевременни действия по отношение на безопасността;
б)
непрекъснатата наличност на информацията относно безопасността чрез въвеждане на правила относно поверителността и подходящото използване на информацията, както и чрез хармонизирана и засилена защита на докладващите и на посочените в доклади за събитията лица; и
в)
че рисковете за авиационната безопасност се вземат предвид и че се вземат мерки във връзка с тях както на равнището на Съюза, така и на национално равнище.
2. Единствената цел на докладването на събития е предотвратяването на произшествия и инциденти, а не търсенето на вина или отговорност.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„докладващ“ означава физическо лице, което докладва съгласно настоящия регламент събитие или друга свързана с безопасността информация;
2)
„въздухоплавателно средство“ означава всяка машина, която може да се поддържа в атмосферата от реакциите на въздуха, различни от реакциите на въздуха срещу земната повърхност;
3)
„инцидент“ означава инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
4)
„сериозен инцидент“ означава сериозен инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
5)
„произшествие“ означава произшествие по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
6)
„несъдържаща лични данни информация“ означава информацията от доклади за събития, в която са заличени всички лични данни, като например имена и адреси на физически лица;
7)
„събитие“ означава всяко свързано с безопасността събитие, което застрашава или - ако не бъде отстранено или ако бъде пренебрегнато - би могло да застраши въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, и по-специално обхваща произшествие или сериозен инцидент;
8)
„организация“ означава всяка организация, която предоставя авиационни продукти и/или е работодател на лица, от които се изисква да докладват за събития в съответствие с член 4, параграф 6, наема такива лица на договорна основа или използва услугите на такива лица;
9)
„заличаване на лични данни“ означава заличаването от докладите за събития на всички лични данни, отнасящи се до докладващия и до посочените в доклади за събития лица, и всички данни, включително името на участващата(ите) в събитието организация(и), които биха могли да разкрият самоличността на докладващия или на трето лице, или да доведат до извличането на тази информация по дедуктивен път от доклада за събитието;
10)
„опасност“ означава ситуация или обект, който може да предизвика смърт или нараняване на лице, щети на оборудването или съоръженията, загуба на материал или намаляване на способността на определено лице да изпълнява възложена му функция;
11)
„орган за разследване във връзка с безопасността“ означава постоянния национален орган за разследване във връзка с безопасността в гражданското въздухоплаване, който провежда или наблюдава провеждането на разследвания във връзка с безопасността, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010;
12)
„култура на справедливост“ означава култура, в която операторите или други лица, действащи на предна линия, не се наказват за действия, бездействия или взети от тях решения, съответстващи на техния опит и обучение, но не се проявява търпимост към грубата небрежност, умишлените нарушения и разрушителните действия;
13)
„звено за контакт“ означава:
a)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, установена в държава членка - компетентния орган, определен от всяка държава членка в съответствие с член 6, параграф 3;
б)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, която не е установена в Съюза - Комисията;
14)
„заинтересована страна“ означава всяко физическо или юридическо лице или всеки официален орган, независимо дали има правосубектност или не, които са в състояние да участват в повишаването на авиационната безопасност, като имат достъп до информацията за събития, обменяна между държавите членки, и попадат в една от категориите заинтересовани страни, предвидени в приложение II;
15)
„държавна програма за безопасност“ означава интегриран набор от правни актове и дейности, насочени към управлението на безопасността на гражданското въздухоплаване в дадена държава членка;
16)
„Европейски план за авиационна безопасност“ означава оценка на въпросите, свързани с безопасността, и свързания с това план за действие на европейско равнище;
17)
„Европейска програма за авиационна безопасност“ означава интегрирания набор от правила на равнището на Съюза заедно с дейностите и процедурите, използвани за съвместно управление на безопасността на гражданското въздухоплаване на европейско равнище;
18)
„система за управление на безопасността“ означава систематичен подход за управление на авиационната безопасност, включително необходимите организационни структури, отговорности, политики и процедури и включва всяка система за управление, която самостоятелно или интегрирано с други системи за управление на организацията осигурява управлението на безопасността.
Член 3
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят правилата за:
а)
докладване на събития, които застрашават или които - ако не бъдат отстранени или ако бъдат пренебрегнати - биха застрашили въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, оборудване или инсталация, от които зависи експлоатацията на въздухоплавателното средство, и докладване на друга свързана с безопасността информация от значение във връзка с това;
б)
анализ и последващи действия във връзка с докладваните събития и друга свързана с безопасността информация;
в)
защита на заетите във въздухоплаването;
г)
подходящо използване на събраната информация относно безопасността;
д)
въвеждането на събраната информация в Европейския централен регистър; и
е)
разпространението на тази несъдържаща лични данни информация сред заинтересованите страни с цел да им се предостави информацията, от която се нуждаят, за да повишат авиационната безопасност.
2. Настоящият регламент се прилага за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с граждански въздухоплавателни средства, с изключение на въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008. Държавите членки могат да решат да прилагат настоящия регламент и за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 4
Задължително докладване
1. Събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност и попадат в изброените по-долу категории, се докладват от лицата, изброени в параграф 6, чрез системите за задължително докладване на събития съгласно настоящия член:
a)
събития, свързани с експлоатацията на въздухоплавателното средство, като например:
i)
събития, свързани със сблъскване;
ii)
събития, свързани с излитане и приземяване;
iii)
събития, свързани с гориво;
iv)
събития по време на полета;
v)
събития, свързани с комуникациите;
vi)
събития, свързани с наранявания, аварийни и други критични ситуации;
vii)
събития, свързани със загуба на работоспособност на членове на екипажа, или други събития, свързани с екипажа;
viii)
събития, свързани с метеорологичните условия или сигурността;
б)
събития, свързани с техническите условия, поддръжката и ремонта на въздухоплавателното средство, като например:
i)
структурни дефекти;
ii)
неизправно функциониране на системите;
iii)
проблеми, свързани с поддръжката и ремонта;
iv)
проблеми със задвижването (включително двигатели, витла и роторни системи) и проблеми със спомагателните захранващи уредби;
в)
събития, свързани с аеронавигационното обслужване и съоръжения, като например:
i)
сблъскване, опасно сближаване или възможност за сблъскване;
ii)
специфични събития от областта на управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
iii)
събития, свързани с управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
г)
събития, свързани с летищата и наземното обслужване, като например:
i)
събития, свързани с летищните дейности и съоръжения;
ii)
събития, свързани с обработка на пътници, багаж, поща и товари;
iii)
събития, свързани с наземно обслужване на въздухоплавателни средства и услуги във връзка с това.
2. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събитията, посочени в параграф 1.
3. Всяка държава членка създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани от организации съгласно параграф 2.
4. Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани съгласно параграф 2 от организации, които са сертифицирани или одобрени от Агенцията.
5. Комисията приема чрез актове за изпълнение списък с класификация на събитията, който да се използва при докладването на събития съгласно параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Комисията включва в тези актове за изпълнение отделен списък с класификация на събитията, свързани с въздухоплавателни средства, различни от въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга. Този списък представлява опростен вариант на списъка, посочен в първа алинея, и при необходимост се адаптира към особеностите на този сектор на въздухоплаването.
6. Следните физически лица докладват събитията, посочени в параграф 1 - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 2 от организацията, в която работи, с която има сключен договор или която обслужва докладващият, или като друга възможност - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 3 от държавата членка, в която е установена организацията им, или от държавата, издала, заверила или приравнила свидетелството за правоспособност на пилот, или чрез системата, създадена в съответствие с параграф 4 от Агенцията:
a)
командирът на въздухоплавателното средство или, в случай че той не е в състояние да докладва за събитието - всеки друг член на екипажа, който е след него по командната верига на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка, или на въздухоплавателно средство, регистрирано извън Съюза, но използвано от оператор, за който държава членка осигурява надзор над експлоатацията, или от оператор, установен в Съюза;
б)
лице, което се занимава с проектиране, производство, контрол на летателната годност, контрол, техническо обслужване или модифициране на въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
в)
лице, което подписва удостоверение за преглед на летателната годност или за пускане в експлоатация, свързано с въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
г)
лице, изпълняващо функция, която изисква то да бъде оправомощено от държава членка като член на персонала на доставчик на въздухоплавателни услуги, на което са възложени отговорности, свързани с аеронавигационното обслужване, или като служител за полетна информация;
д)
лице, изпълняващо функция, свързана с управлението на безопасността на летище, за което се прилага Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (13);
е)
лице, изпълняващо функция, свързана с монтажа, модификацията, поддръжката, ремонта, основния ремонт, предполетната проверка или инспектирането на аеронавигационните съоръжения, надзорът върху които се осигурява от държава членка;
ж)
лице, изпълняващо функция, свързана с наземното обслужване на въздухоплавателните средства, включително зареждане с гориво, подготовка на сборна товарителница, товарене, обработка срещу обледеняване и влекачни работи на летище съгласно Регламент (ЕО) № 1008/2008.
7. Лицата, посочени в параграф 6, докладват за събитията в рамките на 72 часа от момента, в който са узнали за тях, освен ако не могат да го направят поради извънредни обстоятелства.
8. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка и която излиза извън обхвата на параграф 9, докладва на компетентния орган на тази държава членка, посочен в член 6, параграф 3, сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2 от настоящия член, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
9. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, докладва на Агенцията сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
Член 5
Доброволно докладване
1. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална заплаха за авиационната безопасност.
2. Всяка държава членка създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организациите съгласно параграф 6, но не се свежда само до това.
3. Агенцията създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организации, сертифицирани или одобрени от Агенцията съгласно параграф 5, но не се свежда само до това.
4. Системата за доброволно докладване се използва за улесняване на събирането на сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които:
а)
не подлежат на задължително докладване съгласно член 4, параграф 1; или
б)
се докладват от лица, които не са изброени в член 4, параграф 6.
5. Всяка организация, която е установена в държава членка и която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на Агенцията сведенията за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност.
6. Всяка организация, която е установена в държава членка и не е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на компетентния орган на тази държава членка, определен съгласно член 6, параграф 3, сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 от настоящия член и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност. Държавите членки могат да изискат всяка установена на тяхната територия организация да докладва сведения за всички събития, събрани съгласно параграф 1 от настоящия член.
7. Държавите членки, Агенцията и организациите могат да създават други системи за събиране и обработване на информация относно безопасността с цел да събират сведения за събития, които може да не се отчитат от системите за докладване, посочени в член 4 и в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Тези системи могат да включват докладване до образувания, различни от посочените в член 6, параграф 3, както и активното участие на:
а)
сектора на въздухоплаването;
б)
професионалните организации на авиационния персонал.
8. Информацията, получавана при доброволното и задължителното докладване, може да се обедини в една система.
Член 6
Събиране и съхраняване на информация
1. Всяка организация, установена в държава членка, определя едно или повече лица, които действат независимо, като събират, оценяват, обработват, анализират и съхраняват сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
2. Съгласувано с компетентния орган малките организации могат да въведат опростен механизъм за събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведенията за събития. Те могат да изпълняват тези задачи съвместно с други организации от същия вид в съответствие с правилата за поверителност и защита съгласно настоящия регламент.
3. Всяка държава членка определя един или повече компетентни органи, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
Органите, които може да бъдат определени съгласно първа алинея, заедно или поотделно, са следните:
a)
националният орган за гражданско въздухоплаване; и/или
б)
органът за разследване във връзка с безопасността; и/или
в)
друг независим орган или независимо образувание, установен(о) в Съюза и натоварен(о) с тази функция.
Ако дадена държава членка определи повече от един орган или образувание, тя определя един (едно) от тях за звено за контакт за предаването на информацията, посочена в член 8, параграф 2.
4. Агенцията определя едно или повече лица, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани в съответствие с членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
5. Организациите съхраняват докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията, в една или повече бази данни.
6. Компетентните органи, посочени в параграф 3, съхраняват в национална база данни докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
7. Относимата информация за произшествия и сериозни инциденти, която е събрана или предоставена от органите за разследване във връзка с безопасността, също се съхранява в националната база данни.
8. Агенцията съхранява в база данни доклади за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
9. Органите за разследване във връзка с безопасността трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед изпълнението на своите отговорности съгласно член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010.
10. Органите за гражданско въздухоплаване на държавите членки трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед на изпълнението на своите отговорности във връзка с безопасността.
Член 7
Качество и съдържание на докладите за събития
1. Докладите за събития, посочени в член 6, съдържат най-малко информацията, посочена в приложение I.
2. Докладите за събития, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, съдържат класификацията на риска по отношение на безопасността на съответното събитие. Класификацията се проверява и при необходимост се променя и одобрява от компетентния орган на държавата членка или Агенцията в съответствие с общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в параграф 5 от настоящия член.
3. Организациите, държавите членки и Агенцията установяват процедури за проверка на качеството на данните с цел да се подобри съгласуваността на данните, по-специално между първоначално събраната информация и съхранения в базата данни доклад.
4. Базите данни, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, използват формати, които са:
а)
стандартизирани с цел улесняване на обмена на информация; и
б)
съвместими със софтуера Eccairs и таксономията ADREP.
5. В тясно сътрудничество с държавите членки и Агенцията посредством мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, Комисията разработва общоевропейска схема за класификация на риска, за да могат организациите, държавите членки и Агенцията да класифицират събитията по отношение на техния риск за безопасността. При това Комисията взема предвид необходимостта от съвместимост със съществуващите схеми за класификация на риска.
Комисията разработва тази схема до 15 май 2017 г.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 за определяне на общоевропейската схема за класификация на риска.
7. Комисията приема чрез актове за изпълнение разпоредби за прилагането на общоевропейската схема за класификация на риска. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
8. Комисията и Агенцията предоставят подкрепа на компетентните органи на държавите членки във връзка със задачата им за въвеждане на данните, включваща например:
а)
въвеждането на минималната информация, посочена в параграф 1;
б)
класификацията на събитията в зависимост от свързания с тях риск, посочена в параграф 2; и
в)
определянето на процедури за проверка на качеството на данните, посочени в параграф 3.
Комисията и Агенцията предоставят тази подкрепа по такъв начин, че да спомагат за хармонизирането на процесите на въвеждане на данни в държавите членки, по-специално като осигуряват на персонала, работещ в органите и образуванията, посочени в член 6, параграфи 1, 3 и 4:
а)
указания;
б)
работни форуми; и
в)
подходящо обучение.
Член 8
Европейски централен регистър
1. Комисията управлява Европейски централен регистър за съхранение на всички доклади за събития, събирани в рамките на Съюза.
2. Всяка държава членка, съгласувано с Комисията, актуализира Европейския централен регистър чрез прехвърляне на цялата информация, свързана с безопасността, която се съхранява в националните бази данни, посочени в член 6, параграф 6.
3. Агенцията съгласува с Комисията техническите протоколи за прехвърлянето в Европейския централен регистър на всички доклади за събития, събирани от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за прилагането му, по-специално събитията, данни за които се съхраняват във вътрешната система за докладване на събития, както и информацията, събирана съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5.
4. Комисията приема чрез актове за изпълнение правила за управлението на Европейския централен регистър, посочен в параграфи 1 и 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Член 9
Обмен на информация
1. Държавите членки и Агенцията участват в обмен на информация, като посредством Европейския централен регистър предоставят на разположение на компетентните органи на другите държави членки, на Агенцията и на Комисията цялата информация, свързана с безопасността, съхранявана в съответните им бази данни с доклади.
Докладите за събития се прехвърлят в Европейския централен регистър не по-късно от 30 дни след въвеждането им в националната база данни.
При необходимост докладите за събития се актуализират с допълнителна информация, свързана с безопасността.
2. Държави членки също така прехвърлят към Европейския централен регистър информация относно произшествия и сериозни инциденти, както следва:
а)
в хода на разследването - предварителната фактическа информация относно произшествия и сериозни инциденти;
б)
след приключване на разследването:
i)
окончателния доклад от разследването; и
ii)
обобщение на окончателния доклад от разследването на английски език, ако има такова.
3. Държава членка или Агенцията изпраща във възможно най-кратък срок цялата съществена информация, свързана с безопасността, на съответния орган на държавата членка или на Агенцията, когато при събирането на сведения за събития, при съхраняването на доклади за събития или при изготвянето на анализ в съответствие с член 13, параграф 6 дадена държава членка или Агенцията установи наличието на въпроси, свързани с безопасността, за които счита, че:
a)
са от интерес за други държави членки или за Агенцията; или
б)
е възможно да налагат предприемането на действия във връзка с безопасността от страна на други държави членки или на Агенцията.
Член 10
Разпространение на информация, съхранявана в Европейския централен регистър
1. Всяко образувание, на което е възложено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване, или всеки орган за разследване във връзка с безопасността в рамките на Съюза трябва да разполага със сигурен пълен онлайн достъп до информацията за събития, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Информацията се използва в съответствие с членове 15 и 16.
2. Заинтересованите страни, посочени в приложение II, могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Заинтересованите страни, установени в рамките на Съюза, отправят исканията си за информация до звеното за контакт в държавата членка, в която са установени.
Заинтересованите страни, установени извън Съюза, отправят исканията си до Комисията.
Комисията уведомява компетентния орган на съответната държава членка за подадените съгласно настоящия параграф искания.
3. Без да се засяга член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, която се съдържа в Европейския централен регистър, свързана с текущи разследвания във връзка с безопасността, извършвани в съответствие с посочения регламент, не може да се разкрива на заинтересованите страни съгласно настоящия член.
4. От съображения за сигурност на заинтересованите страни не се предоставя пряк достъп до Европейския централен регистър.
Член 11
Обработване на искания и решения
1. Исканията за информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, се подават чрез формуляри, които са одобрени от звеното за контакт. Тези формуляри съдържат най-малко елементите, посочени в приложение III.
2. Звеното за контакт, което получава искане, проверява:
а)
дали искането е отправено от заинтересована страна;
б)
дали е компетентно да разгледа това искане.
Когато звеното за контакт прецени, че компетентна да разгледа искането е друга държава членка или Комисията, то го препраща на тази държава членка или на Комисията, в зависимост от случая.
3. Звеното за контакт, което получава искане, във всеки конкретен случай преценява дали искането е обосновано и изпълнимо.
Звеното за контакт може да предоставя информация на заинтересованите страни на хартиен носител или чрез сигурни електронни средства за комуникация.
4. Ако искането бъде прието, звеното за контакт определя обема и нивото на информация, която да бъде предоставена. Без да се засягат членове 15 и 16, информацията се ограничава до строго необходимото за целите на искането.
Информация, която не е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна, се предоставя само в обобщена форма или във форма, при която са заличени всички лични данни. Информация в необобщена форма може да бъде предоставена на заинтересованата страна, ако тя представи подробна писмена обосновка. Тази информация трябва да се използва в съответствие с членове 15 и 16.
5. Звеното за контакт предоставя на заинтересованите страни, посочени в буква б) от приложение II, само информация, свързана с тяхното собствено оборудване, операции или област на дейност.
6. Звеното за контакт, което получава искане от заинтересована страна, посочена в буква a) от приложение II, може да вземе решение от общ характер да предоставя редовно информация на тази заинтересована страна, при условие че:
а)
поисканата информация е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна;
б)
с решението от общ характер не се предоставя достъп до цялото съдържание на базата данни;
в)
решението от общ характер се отнася единствено до достъпа до несъдържаща лични данни информация.
7. Заинтересованата страна използва получената съгласно настоящия член информация при спазване на следните условия:
а)
заинтересованата страна използва информацията само за целта, посочена във формуляра за искането, която следва да е съвместима с целта на настоящия регламент, посочена в член 1; и
б)
заинтересованата страна не разкрива получената информация без писменото съгласие на предоставилия информацията и взема необходимите мерки, за да гарантира подходяща степен на поверителност на получената информация.
8. Решението за разпространение на информацията съгласно настоящия член се ограничава до строго необходимото за целите на нейния ползвател.
Член 12
Регистриране на искания и обмен на информация
1. Всяко звено за контакт регистрира всяко получено искане, както и предприетото в съответствие с това искане действие.
При получаване на искане и/или предприемане на действия своевременно се изпраща информация за това на Комисията.
2. Комисията предоставя на всички звена за контакт актуализирания списък на получените искания и на действията, предприети от различните звена за контакт и от самата Комисия.
Член 13
Анализ на събития и последващи действия на национално равнище
1. Всяка организация, установена в държава членка, разработва процедура за анализиране на сведенията за събития, събрани в съответствие с член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1, с цел да се открият рисковете за безопасността, свързани с установени събития или групи събития.
Въз основа на този анализ всяка организация определя всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
2. Когато в резултат на анализа по параграф 1 организация, установена в държава членка, набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тази организация:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
3. Всяка организация, установена в държава членка, редовно съобщава на своите служители и договорно нает персонал информацията, свързана с анализа и последващите действия във връзка със събития, по отношение на които са предприети превантивни или коригиращи мерки.
4. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 8 и член 5, параграф 6, организация, установена в държава членка, която не попада в обхвата на параграф 5, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на компетентния орган на държавата членка:
а)
предварителните резултати от извършения в съответствие с параграф 1 анализ, ако има такъв; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост организацията съобщава окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяване за събитието.
Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска от организациите да му предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е бил уведомен, но във връзка с което не е получил информация за последващите действия или е получил само предварителните резултати.
5. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5, организация, установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на Агенцията:
а)
предварителните резултати, ако има такива, от извършения съгласно параграф 1 анализ; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост сертифицираната или одобрената от Агенцията организация съобщава на Агенцията окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяването за събитието.
Агенцията може да поиска от организациите да ѝ предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е била уведомена, но във връзка с които не е получила информация за последващите действия или е получила само предварителните резултати.
6. Всяка държава членка и Агенцията разработват процедура за анализиране на информацията относно събития, които са им били докладвани пряко в съответствие с член 4, параграф 6 и член 5, параграфи 2 и 3, за да се открият опасностите за безопасността, свързани с тези събития. Въз основа на този анализ те определят всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
7. Когато в резултат на анализа по параграф 6 държава членка или Агенцията набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тя:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
8. Всяка държава членка и Агенцията трябва да разполагат с достъп до извършения анализ и да наблюдават по подходящ начин действията, предприети от организациите, за които съответно отговарят, по отношение на всяко събитие или група събития, наблюдавани в съответствие с параграф 4 или 5.
Ако дадена държава членка или Агенцията стигне до заключението, че изпълнението и ефективността на докладваните действия са неподходящи за справяне с действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността, тя осигурява предприемането и изпълнението на допълнителни подходящи действия от страна на съответната организация.
9. Когато е налична, информацията относно анализа и последващите действия във връзка с отделни събития или групи събития, получена съгласно настоящия член, се въвежда за съхранение в Европейския централен регистър, в съответствие с член 8, параграфи 2 и 3, своевременно и не по-късно от два месеца след въвеждането ѝ в националната база данни.
10. Държавите членки използват информацията, получена в резултат от анализа на доклади за събития, с цел набелязване на коригиращите действия, ако има такива, които да бъдат предприети в рамките на държавната програма за безопасност.
11. За да информира населението за нивото на безопасност в гражданското въздухоплаване, най-малко веднъж годишно всяка държава членка публикува преглед на безопасността. Прегледът на безопасността:
а)
съдържа обобщена и несъдържаща лични данни информация за видовете събития и друга свързана с безопасността информация, докладвана чрез нейните национални системи за задължително и доброволно докладване;
б)
отбелязва тенденциите;
в)
отбелязва предприетите действия.
12. Държавите членки могат да публикуват и несъдържащи лични данни доклади за събития и резултати от анализ на рисковете.
Член 14
Анализ на събития и последващи действия на равнището на Съюза
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат и участват редовно в обмена и анализа на информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Без да се засягат изискванията за поверителност, определени в настоящия регламент, когато е целесъобразно, могат да бъдат канени и наблюдатели след преценка на конкретния случай.
2. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат чрез мрежа от анализатори на авиационната безопасност.
Мрежата от анализатори на авиационната безопасност допринася за повишаването на авиационната безопасност в Съюза, по-специално като извършва анализи на безопасността, подпомагащи изпълнението на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
3. Агенцията оказва подкрепа на дейностите на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, като например предоставя помощ във връзка с подготовката и организацията на заседанията на мрежата.
4. Агенцията включва информация относно резултата от анализа на данните, посочен в параграф 1, в ежегодния си доклад за безопасността по член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 15
Поверителност и подходящо използване на информацията
1. Държавите членки и организациите, в съответствие с националното си право, както и Агенцията вземат необходимите мерки, за да гарантират подходяща степен на поверителност на сведенията за събития, получени от тях съгласно членове 4, 5 и 10.
Всяка държава членка, всяка организация, установена в държава членка, или Агенцията обработва личните данни само до степента, необходима за целите на настоящия регламент, и без да се засягат националните правни актове в изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
2. Без да се засягат свързаните със защитата на информацията относно безопасността разпоредби на членове 12, 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, получена от докладите за събития, се използва само за целта, за която е била събирана.
Държавите членки, Агенцията и организациите не предоставят и не използват тази информация за събития за:
а)
търсене на вина или отговорност; или
б)
друга цел, различна от поддържането или повишаването на авиационната безопасност.
3. При изпълнение на задълженията си по член 14 във връзка с информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър, Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки:
а)
осигуряват поверителността на информацията; и
б)
ограничават използването на информацията до строго необходимото с цел изпълнение на своите задължения, свързани с безопасността, без да търсят вина или отговорност. Във връзка с това посочената информация се използва по-специално за управление на риска и за анализ на тенденциите в областта на безопасността, което може да доведе до препоръки относно безопасността или действия за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността.
4. Държавите членки гарантират, че техните компетентни органи, посочени в член 6, параграф 3, и техните компетентни правораздавателни органи си сътрудничат чрез предварителни административни договорености. Тези предварителни административни договорености имат за цел осигуряването на подходящ баланс между необходимостта от добро правораздаване, от една страна, и от непрекъснато наличие на информация относно безопасността, от друга страна.
Член 16
Защита на източника на информация
1. За целите на настоящия член „лични данни“ включва по-специално имената или адресите на физически лица.
2. Всяка организация, установена в държава членка, гарантира, че всички лични данни се предоставят на разположение на служители на организацията, различни от лицата, определени в съответствие с член 6, параграф 1, само когато това е абсолютно наложително за разследването на събития с цел повишаване на авиационната безопасност.
Несъдържащата лични данни информация се разпространява в рамките на организацията, доколкото е целесъобразно.
3. Всяка държава членка гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в националната база данни, посочена в член 6, параграф 6. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни лица, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
4. Агенцията гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в базата данни на Агенцията, посочена в член 6, параграф 8. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни страни, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
5. Държавите членки и Агенцията не са възпрепятствани да предприемат каквито и да било действия с цел поддържане или повишаване на авиационната безопасност.
6. Без да се засяга действието на приложимото национално наказателно право, държавите членки трябва да се въздържат от образуване на производства по отношение на непредумишлени или неволни нарушения, които са станали известни само поради това, че са били докладвани съгласно членове 4 и 5.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10. Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или лицата, посочени в доклади за събития. По-специално държавите членки могат да прилагат това правило без изключенията, посочени в параграф 10.
7. В случай че бъдат образувани дисциплинарни или административни производства съгласно националното право, информацията, която се съдържа в докладите за събитията, не се използва срещу:
а)
докладващите; или
б)
посочените в доклади за събития лица.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10.
Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или на лицата, посочени в доклади за събития. Държавите членки могат да разширят обхвата на тази защита, по-специално по отношение на гражданските производства.
8. Държавите членки могат да приемат или да запазят законодателни разпоредби, гарантиращи степен на защита на докладващия или на лицата, посочени в доклади за събития, която да бъде по-висока от установената в настоящия регламент.
9. Освен в случаите, в които се прилага параграф 10, работодателят на служителите и договорно наетият персонал, които докладват или са посочени във връзка със събития, съобщени съгласно членове 4 и 5, или организацията, на която се предоставят услугите, не предприемат действия с неблагоприятни за тези служители и персонал последици въз основа на предоставената от докладващия информация.
10. Защитата по параграфи 6, 7 и 9 от настоящия член не се прилага в следните случаи:
а)
умишлено нарушение; или
б)
при наличие на явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в съответните обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
11. Всяка организация, установена в държава членка, след провеждането на консултации с представители на служителите си приема вътрешни правила, които описват как принципите на „културата на справедливост“, и по-специално принципът, посочен в параграф 9, се гарантират и прилагат в рамките на организацията.
Органът, определен съгласно параграф 12, може да поиска да прегледа вътрешните правила на организациите, установени в държавите членки, преди въвеждането на тези правила.
12. Всяка държава членка определя орган, отговарящ за прилагането на параграфи 6, 9 и 11.
Служителите и договорно наетият персонал могат да докладват на този орган за предполагаеми нарушения на установените в настоящия член правила. Служителите и договорно наетият персонал не подлежат на санкции за докладването на тези предполагаеми нарушения. Служителите и договорно наетият персонал могат да уведомяват Комисията за подобни предполагаеми нарушения.
Когато е целесъобразно, определеният орган предоставя консултации на съответните органи на своята държава членка относно правните средства за защита или санкциите съгласно член 21.
13. На 15 май 2019 г. и на всеки пет години след това всяка държава членка представя на Комисията доклад относно прилагането на настоящия член, и по-специално относно дейностите на органа, определен съгласно параграф 12. Този доклад не може да съдържа никакви лични данни.
Член 17
Актуализиране на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 с цел:
a)
да актуализира списъка със задължителните полета с данни в докладите за събития, посочени в приложение I, когато вследствие на натрупания опит от прилагането на настоящия регламент се наложат промени с цел повишаване на авиационната безопасност;
б)
да актуализира формуляра за искане на информация от Европейския централен регистър, съдържащ се в приложение III, с оглед натрупания опит и новите обстоятелства;
в)
да привежда приложенията в съответствие със софтуера Eccairs и таксономията ADREP, както и с правни актове, приети от Съюза, и с международни споразумения.
Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, предоставят на Комисията подходящо становище или становища с цел актуализиране на списъка на задължителните полета.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години от влизането в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възрази срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 6 и член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 20
Достъп до документи и защита на личните данни
1. С изключение на членове 10 и 11, които установяват по-строги правила за достъп до данните и информацията, съдържащи се в Европейския централен регистър, настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните правни актове, приети в изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушение на настоящия регламент. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки съобщават на Комисията тези разпоредби и всички последващи изменения, които ги засягат.
Член 22
Изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010
Член 19 от Регламент (ЕС) № 996/2010 се заличава.
Посоченият член продължава обаче да се прилага до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 23
Отмяна
Директива 2003/42/ЕО, Регламент (ЕО) № 1321/2007 и Регламент (ЕО) № 1330/2007 се отменят. Те продължават да се прилагат до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 24
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. До 16 ноември 2020 г. Комисията публикува доклад за оценка на изпълнението на настоящия регламент и го изпраща на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад обхваща по-специално приноса на настоящия регламент за намаляването на броя на произшествията с въздухоплавателни средства и свързаните с тях смъртни случаи. Когато е целесъобразно и въз основа на този доклад, Комисията прави предложения за изменение на настоящия регламент.
3. Настоящият регламент започва да се прилага от 15 ноември 2015 г. и не по-рано от влизането в сила на мерките за изпълнение, посочени в член 4, параграф 5. Член 7, параграф 2 се прилага от влизането в сила на делегираните актове и актовете за изпълнение, с които се определя и установява общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в член 7, параграфи 6 и 7.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 376/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 3 aprilie 2014
privind raportarea, analiza și acțiunile subsecvente cu privire la evenimentele de aviație civilă, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 996/2010 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului, și a Regulamentelor (CE) nr. 1321/2007 și (CE) nr. 1330/2007 ale Comisiei
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
În Uniune ar trebui să se asigure un nivel general ridicat de siguranță în aviația civilă și ar trebui să se depună toate eforturile pentru a reduce numărul de accidente și incidente în vederea asigurării încrederii publicului în transportul aerian.
(2)
În general, rata accidentelor mortale din aviația civilă s-a menținut relativ constantă în ultimul deceniu. Cu toate acestea, numărul de accidente ar putea crește în următoarele decenii datorită intensificării traficului aerian și creșterii complexității tehnice a aeronavelor.
(3)
Regulamentul (UE) nr. 996/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3) vizează prevenirea accidentelor prin facilitarea desfășurării prompte a unor investigații eficiente și de calitate în domeniul siguranței. Prezentul regulament nu ar trebui să interfereze cu procedurile de investigare a accidentelor și incidentelor derulate de autoritățile naționale responsabile de investigațiile privind siguranța definite în Regulamentul (UE) nr. 996/2010. În cazul unui accident sau al unui incident grav, notificarea evenimentului face, de asemenea, obiectul Regulamentului (UE) nr. 996/2010.
(4)
Actele legislative în vigoare ale Uniunii, în special Regulamentul (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și regulamentele sale de punere în aplicare, impun obligații pentru anumite organizații de a institui sisteme de raportare a evenimentelor în contextul sistemelor de management al siguranței ale acestora. Respectarea Regulamentului (CE) nr. 216/2008 și a regulamentelor sale de punere în aplicare nu ar trebui să exonereze organizațiile de obligația de a respecta prezentul regulament. În mod similar, respectarea prezentului regulament nu ar trebui să exonereze organizațiile de obligația de a respecta Regulamentul (CE) nr. 216/2008 și regulamentele sale de punere în aplicare. Totuși aceasta nu ar trebui să conducă la crearea a două sisteme de raportare paralele, iar Regulamentul (CE) nr. 216/2008, regulamentele sale de punere în aplicare și prezentul regulament ar trebui să fie considerate complementare.
(5)
Experiența a demonstrat că accidentele sunt adesea precedate de o serie de incidente legate de siguranță și deficiențe care indică existența unor pericole pentru siguranță. Informațiile privind siguranța sunt așadar o resursă importantă pentru detectarea pericolelor reale sau potențiale pentru siguranță. În plus, deși capacitatea de a învăța de pe urma accidentelor este crucială, s-a constatat că sistemele exclusiv reactive sunt limitate în ceea ce privește aducerea permanentă de îmbunătățiri. Sistemele reactive ar trebui completate așadar prin sisteme proactive, care să utilizeze alte tipuri de informații privind siguranța, pentru a îmbunătăți în mod efectiv siguranța aviației. Uniunea, statele sale membre, Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (denumită în continuare „agenția”) și organizațiile ar trebui să continue să îmbunătățească siguranța aviației civile prin introducerea unor sisteme de siguranță mai proactive și bazate pe date concrete, care se concentrează asupra prevenirii accidentelor bazată pe analiza tuturor informațiilor relevante privind siguranța, inclusiv a informațiilor referitoare la evenimente de aviație civilă.
(6)
Pentru a îmbunătăți siguranța aviației, informațiile relevante privind siguranța aviației civile ar trebui raportate, colectate, stocate, protejate, schimbate, diseminate și analizate, și ar trebui luate măsuri adecvate de siguranță pe baza informațiilor colectate. Această abordare proactivă și bazată pe dovezi ar trebui pusă în aplicare de autoritățile competente în domeniul siguranței aviației din statele membre, de organizații, ca parte a sistemului lor de management al siguranței, precum și de agenție.
(7)
Impunerea către organizații a obligațiilor de raportare a evenimentelor ar trebui să fie proporțională cu dimensiunea organizației în cauză și cu domeniul său de activitate. Prin urmare, în special organizațiile de dimensiuni mai mici ar trebui să aibă posibilitatea de a lua decizii cu privire la comasarea sau fuzionarea funcțiilor referitoare la gestionarea evenimentelor în cadrul organizației, partajarea sarcinilor de raportare a evenimentelor cu alte organizații de aceeași natură sau externalizarea activităților de colectare, evaluare, prelucrare, analiză și stocare a informațiilor detaliate privind evenimentele către entități specializate aprobate de autoritățile competente ale statelor membre. Astfel de entități ar trebui să respecte principiile protecției și confidențialității, instituite de prezentul regulament. Organizația care externalizează ar trebui să mențină un control corespunzător asupra sarcinilor externalizate și ar trebui să fie în ultimă instanță răspunzătoare și responsabilă pentru aplicarea cerințelor prevăzute de prezentul regulament.
(8)
Este necesar să se asigure că profesioniștii din prima linie din domeniul aviației raportează evenimentele care ridică un risc important pentru siguranța aviației. Sistemele de raportare voluntară ar trebui să completeze sistemele de raportare obligatorie, și ambele ar trebui să permită persoanelor să raporteze informații detaliate privind evenimentele legate de siguranța aviației. Sistemele de raportare obligatorie și voluntară ar trebui să fie instituite la nivelul organizațiilor, al agenției și al autorităților competente ale statelor membre. Informațiile colectate ar trebui transferate autorității competente pentru monitorizarea corespunzătoare, în vederea consolidării siguranței aviației. Organizațiile ar trebui să analizeze evenimentele care ar putea avea un impact asupra siguranței pentru a identifica pericolele pentru siguranță și a lua măsuri corective sau preventive. Organizațiile ar trebui să trimită rezultatele preliminare ale analizelor lor autorității competente a statului membru sau agenției și ar trebui să le trimită, de asemenea, rezultatele finale dacă acele rezultate identifică un risc real sau potențial pentru siguranța aviației. Autoritățile competente ale statelor membre și agenția ar trebui să instituie o procedură similară pentru evenimentele care le-au fost transmise direct și ar trebui să monitorizeze în mod adecvat evaluarea organizației și măsurile corective sau preventive întreprinse.
(9)
Diferitele categorii de personal care lucrează în aviația civilă sau sunt implicate în aceasta într-un alt mod sunt martore la evenimente relevante pentru prevenirea accidentelor. Prin urmare, acestea ar trebui să aibă la dispoziție instrumentele necesare pentru a raporta asemenea evenimente și ar trebui garantată protecția acestora. Pentru a încuraja personalul să raporteze evenimente și pentru a-i permite să perceapă mai bine impactul pozitiv pe care raportarea evenimentelor îl are asupra siguranței aeriene, acesta ar trebui să fie informat cu regularitate cu privire la măsurile întreprinse în cadrul sistemelor de raportare a evenimentelor.
(10)
Pericolele și riscurile în cazul aeronavelor complexe motorizate sunt foarte diferite de cele din cazul altor tipuri de aeronave. Prin urmare, întrucât prezentul regulament ar trebui să vizeze întregul sector al aviației, obligațiile impuse ar trebui să fie proporționale cu sectorul de activitate și cu complexitatea diferitelor tipuri de aeronavă. În acest sens, informațiile colectate privind evenimentele care implică aeronave, cu excepția aeronavelor complexe motorizate, ar trebui totodată să facă obiectul unor obligații de raportare simplificate care sunt mai bine adaptate la această ramură a aviației.
(11)
În plus față de sistemele prevăzute de prezentul regulament, ar trebui încurajată elaborarea altor mecanisme de colectare în paralel a informațiilor privind siguranța, pentru a colecta informații suplimentare care ar putea contribui la îmbunătățirea siguranței aviației. Atunci când organizațiile au deja sisteme funcționale de colectare a informațiilor privind siguranța, acestea ar trebui menținute în funcțiune pe lângă sistemele care urmează să fie instituite în scopul prezentului regulament.
(12)
Autoritățile responsabile de investigațiile privind siguranța și orice entitate căreia i s-a încredințat reglementarea siguranței aviației civile în interiorul Uniunii ar trebui să beneficieze de acces deplin la informațiile detaliate privind evenimentele colectate și la rapoartele de eveniment stocate de propriile state membre pentru a decide care dintre incidente necesită o investigație privind siguranța, precum și pentru a identifica lecții care pot fi învățate în interesul siguranței aviației și pentru a își îndeplini obligațiile de supraveghere.
(13)
Existența unor date complete și de bună calitate este esențială, deoarece analizele și previziunile provenite din date inexacte pot duce la rezultate eronate și la concentrarea eforturilor pe măsuri inadecvate. Mai mult, inexactitatea datelor poate duce la pierderea încrederii în informațiile produse de sistemele de raportare a evenimentelor. Pentru a asigura calitatea rapoartelor de eveniment și pentru a facilita integralitatea acestora, acestea ar trebui să conțină un set minim de informații, care pot varia în funcție de categoria în care se înscrie evenimentul. În plus, ar trebui implementate proceduri de verificare a calității informațiilor și de evitare a neconcordanței între raportul de eveniment și informațiile detaliate cu privire la eveniment care au fost colectate inițial. În plus, este necesară elaborarea unor materiale de orientare adecvate, cu sprijinul Comisiei, în special pentru a asigura calitatea și a facilita integralitatea datelor, precum și integrarea consecventă și uniformă a datelor în bazele de date. De asemenea, ar trebui organizate, în special de către Comisie, ateliere de lucru care să furnizeze asistența necesară.
(14)
Comisia ar trebui să elaboreze un sistem comun european de clasificare a riscurilor pentru a asigura identificarea acțiunilor rapide necesare în cazul unor evenimente individuale și cu risc ridicat pentru siguranță. Sistemul respectiv ar trebui să permită, de asemenea, identificarea principalelor domenii de risc din informațiile agregate. Un astfel de sistem ar trebui să ajute entitățile relevante în evaluarea evenimentelor și pentru identificarea acelor domenii în care este cel mai potrivit să își concentreze eforturile. Un sistem comun european de clasificare a riscurilor ar trebui să faciliteze o abordare integrată și armonizată privind managementul riscurilor în întregul sistem de aviație european și astfel să permită organizațiilor, statelor membre, Comisiei și agenției să se concentreze asupra eforturilor de îmbunătățire a siguranței într-un mod armonizat.
(15)
Sistemul comun european de clasificare a riscurilor ar trebui să permită identificarea domeniilor de risc prioritare din Uniune pe baza informațiilor agregate din perspectivă europeană și să vină totodată în sprijinul activităților desfășurate în cadrul Programului european de siguranță a aviației și al Planului european de siguranță a aviației. Comisia ar trebui să acorde un sprijin adecvat pentru a asigura clasificarea în funcție de risc coerentă și uniformă în toate statele membre.
(16)
Pentru a facilita schimbul de informații, rapoartele de eveniment ar trebui stocate într-un sistem de baze de date compatibil cu Centrul european de coordonare a sistemelor de raportare a incidentelor de aviație (Eccairs) (software-ul utilizat de toate statele membre și de Fișierul european centralizat pentru stocarea rapoartelor de eveniment) și cu taxonomia ADREP [taxonomia Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI) folosită, de asemenea, în software-ul Eccairs]. Agenția și Comisia ar trebui să ofere asistență tehnică pentru interoperabilitatea sistemelor.
(17)
Organizațiile ar trebui să stocheze rapoartele de eveniment produse pe baza informațiilor detaliate referitoare la evenimente colectate pe baza sistemelor de raportare obligatorie și, după caz, voluntară, în una sau mai multe baze de date. Baza de date ar trebui să poată avea un grad de complexitate proporțional cu dimensiunea organizației în cauză și/sau cu importanța acesteia în ceea ce privește obiectivele prezentului regulament și ar trebui să includă cel puțin un fișier de date care să cuprindă câmpurile comune de date obligatorii și, după caz, câmpurile specifice de date obligatorii.
(18)
Orice eveniment în care este implicată o aeronavă înmatriculată într-un stat membru sau operată de o organizație stabilită într-un stat membru ar trebui raportat dacă a avut loc în afara teritoriului statului membru respectiv.
(19)
În cadrul Uniunii, ar trebui să existe un schimb de informații privind evenimentele, în vederea îmbunătățirii detectării pericolelor reale sau potențiale. Acest schimb de informații ar trebui, de asemenea, să permită statelor membre să aibă acces la toate informațiile referitoare la evenimente care se produc pe teritoriul lor sau în spațiul lor aerian, dar care sunt raportate unui alt stat membru. Acest lucru ar trebui să permită totodată agenției să obțină informații precise privind evenimentele și acces la toate rapoartele de eveniment colectate din Uniune, pentru a lua, după caz, măsuri corective pentru a preveni un risc identificat în cadrul Uniunii. Acest schimb de informații ar trebui să permită autorităților competente ale statelor membre să obțină informații precise privind evenimentele din spațiul lor aerian și, după caz, să ia măsuri corective pentru a preveni un risc identificat pe teritoriul acestora.
(20)
Obiectivul schimbului de informații privind evenimentele ar trebui să fie în primul rând prevenirea accidentelor și incidentelor de aviație. Acesta nu ar trebui utilizat pentru atribuirea culpei sau a răspunderii ori pentru stabilirea unor analize comparative a performanțelor din punctul de vedere al siguranței.
(21)
Modul cel mai eficient de a asigura schimbul unui volum mare de informații privind siguranța între statele membre, Comisie și agenție este Fișierul european centralizat, cu condiția ca statele membre, Comisia și agenția să aibă acces deplin la acesta.
(22)
Toate informațiile legate de siguranță care rezultă din rapoartele de eveniment colectate în Uniune ar trebui transferate, cu promptitudine, către Fișierul european centralizat. Acestea ar trebui să includă colectarea informațiilor cu privire la incidente, dar și informații cu privire la accidente și incidente grave investigate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 996/2010.
(23)
Prezentul regulament ar trebui să se aplice pentru informațiile privind evenimentele care sunt stocate în bazele de date ale organizațiilor, ale statelor membre și ale agenției.
(24)
Toate informațiile privind siguranța cuprinse în Fișierul european centralizat ar trebui să fie disponibile entităților cu atribuții de reglementare în domeniul siguranței aviației civile din cadrul Uniunii, inclusiv agenției, și autorităților responsabile cu investigarea accidentelor și incidentelor în cadrul Uniunii.
(25)
Ar trebui să fie posibil ca părțile interesate să solicite accesul la anumite informații cuprinse în Fișierul european centralizat, sub rezerva normelor referitoare la confidențialitatea acestor informații și anonimatul persoanelor implicate.
(26)
Având în vedere că punctele naționale de contact dețin cele mai bune informații în ceea ce privește părțile interesate stabilite într-un anumit stat membru, fiecare punct național de contact ar trebui să se ocupe de solicitările care provin de la părți interesate stabilite pe teritoriul respectivului stat membru. Comisia ar trebui să trateze solicitările care provin de la părți interesate din țări terțe sau de la organizații internaționale.
(27)
Ar trebui analizate informațiile cuprinse în rapoartele de eveniment și ar trebui identificate riscurile pentru siguranță. Orice măsură ulterioară adecvată pentru îmbunătățirea siguranței aviației ar trebui identificată și pusă în practică cu promptitudine. Informațiile referitoare la analiza evenimentelor și acțiunile subsecvente ar trebui să fie diseminate în cadrul organizațiilor, al autorităților competente ale statelor membre și al agenției, deoarece existența feedback-ului în urma evenimentelor care au fost raportate stimulează persoanele să raporteze evenimente. În cazurile în care acest lucru este aplicabil și posibil, informațiile referitoare la analiza evenimentelor și acțiunile subsecvente ar trebui să fie furnizate persoanelor care au raportat în mod direct evenimentele autorităților competente ale statelor membre și agenției. Acest feedback ar trebui să respecte normele privind confidențialitatea și protecția raportorului și a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment în conformitate cu prezentul regulament.
(28)
Prezentul regulament ar trebui să sprijine statele membre, agenția și organizațiile în managementul riscurilor pentru siguranța aviației. Sistemele de management al siguranței aparținând organizațiilor sunt completate de sisteme de management al siguranței ale statelor membre și ale agenției. Pe de o parte, organizațiile gestionează riscurile pentru siguranță aferente activității lor specifice, iar pe de altă parte, autoritățile competente ale statelor membre și agenția gestionează riscurile pentru siguranță pentru sistemele de aviație ale statelor membre și, respectiv, ale Uniunii în ansamblu, abordând riscurile comune pentru siguranța aviației în statul membru respectiv sau la nivelul Uniunii. Responsabilitățile agenției și ale autorităților competente ale statelor membre nu ar trebui să exonereze organizațiile de responsabilitățile lor directe de management al siguranței inerente produselor și serviciilor pe care le furnizează. În acest scop, organizațiile ar trebui să colecteze și să analizeze informațiile privind evenimentele, pentru a identifica și a atenua pericolele asociate activității lor. De asemenea, organizațiile ar trebui să evalueze riscurile pentru siguranță asociate și să aloce resurse pentru luarea cu promptitudine a unor măsuri adecvate de atenuare a riscurilor pentru siguranță. Procesul general ar trebui să fie monitorizat de autoritatea competentă relevantă care, dacă este necesar, ar trebui să solicite luarea unor măsuri suplimentare pentru a garanta faptul că deficiențele în materie de siguranță sunt abordate corect. Pe de altă parte, autoritățile competente ale statelor membre și agenția ar trebui să completeze sistemele de management al siguranței ale organizațiilor la nivelul statelor membre și, respectiv, european.
(29)
La stabilirea acțiunilor ce urmează a fi incluse în programul lor național de siguranță și în planul lor național de siguranță și pentru a garanta faptul că măsurile sunt bazate pe date concrete, statele membre ar trebui să utilizeze informațiile care rezultă din rapoartele de eveniment colectate și din analizarea acestora. Programele naționale de siguranță și planurile naționale de siguranță sunt completate la nivel european de Programul european de siguranță a aviației și de Planul european de siguranță a aviației.
(30)
Deoarece obiectivul îmbunătățirii siguranței aviației nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, deoarece sistemele de raportare operate de statele membre în mod izolat sunt mai puțin eficiente decât o rețea coordonată în care se realizează un schimb de informații care permite identificarea eventualelor probleme de siguranță și a principalelor domenii de risc la nivelul Uniunii, analiza la nivel național ar trebui completată de analiză și acțiuni subsecvente la nivelul Uniunii pentru o mai bună prevenție a accidentelor și incidentelor aviatice. La nivelul Uniunii, această sarcină ar trebui îndeplinită de o rețea de analiști în domeniul siguranței aviației, în coordonare cu Comisia și cu agenția. Rețeaua respectivă ar trebui să poată decide, prin consens, să invite observatori la reuniunile sale, inclusiv angajați sau reprezentanți ai industriei.
(31)
Programul european de siguranță a aviației și Planul european de siguranță a aviației ar trebui să beneficieze în mod special de activitatea rețelei de analiști în domeniul siguranței aviației în scopul stabilirii măsurilor necesare a fi puse în practică la nivelul Uniunii, din perspectiva unor date concrete.
(32)
Publicului larg ar trebui să i se ofere informații agregate generale cu privire la nivelul de siguranță a aviației în statele membre și în Uniune. Aceste informații ar trebui să includă în special tendințele și analizele rezultate din punerea în aplicare a prezentului regulament de către statele membre, precum și informații într-o formă agregată referitoare la conținutul Fișierului european centralizat și pot fi furnizate prin publicarea indicatorilor de performanță din punctul de vedere al siguranței (IPS).
(33)
Sistemul de siguranță a aviației civile este stabilit pe baza feedback-ului și lecțiilor învățate care decurg din accidente și incidente. Raportarea evenimentelor și utilizarea informațiilor aferente pentru îmbunătățirea siguranței depind de existența unei relații de încredere între raportor și entitatea responsabilă cu colectarea și evaluarea informațiilor. Aceasta presupune aplicarea strictă a regulilor de confidențialitate. Protecția informațiilor privind siguranța împotriva utilizării necorespunzătoare și acordarea accesului limitat la Fișierul european centralizat exclusiv părților interesate care contribuie la îmbunătățirea siguranței aviației civile au scopul de a asigura disponibilitatea permanentă a informațiilor privind siguranța, astfel încât să se poată lua măsuri preventive adecvate și prompte și să se poată îmbunătăți siguranța aviației. În acest context, informațiile sensibile privind siguranța ar trebui protejate într-o manieră corespunzătoare, iar colectarea lor ar trebui asigurată prin garantarea confidențialității și a protecției sursei și prin câștigarea încrederii personalului din aviația civilă în sistemele de raportare a evenimentelor. Ar trebui instituite măsuri adecvate care să asigure păstrarea confidențialității informațiilor colectate prin intermediul sistemelor de raportare a evenimentelor și pentru restricționarea accesului la Fișierul european centralizat. Normele naționale privind liberul acces la informațiile de interes public ar trebui să țină cont de confidențialitatea necesară în cazul acestor informații. Informațiile colectate ar trebui protejate în mod corespunzător împotriva utilizării sau divulgării neautorizate. Ele ar trebui utilizate exclusiv în scopul menținerii sau îmbunătățirii siguranței aviației, și nu pentru atribuirea culpei sau a răspunderii.
(34)
Pentru a asigura încrederea angajaților și a personalului contractat în sistemul de raportare a evenimentelor al organizației, informațiile incluse în rapoartele de eveniment ar trebui să fie protejate în mod adecvat și nu ar trebui să fie utilizate în alte scopuri decât menținerea sau îmbunătățirea siguranței aviației. Normele interne ale „culturii juste” adoptate de organizații în temeiul prezentului regulament ar trebui să contribuie în special la îndeplinirea acestui obiectiv. În plus, limitarea transmiterii datelor de identificare sau a informațiilor care permit identificarea raportorului sau a altor persoane menționate în rapoartele de eveniment printr-o separare clară între departamentele care gestionează rapoartele de eveniment și restul organizației poate fi un mod eficient de îndeplinire a acestui obiectiv.
(35)
Raportorul sau o persoană menționată în rapoartele de eveniment ar trebui să beneficieze de protecție corespunzătoare. În acest context, ar trebui păstrat anonimatul în cazul rapoartelor de eveniment, iar informațiile detaliate referitoare la identitatea raportorului și a persoanelor menționate de rapoartele de eveniment nu ar trebui introduse în bazele de date.
(36)
În plus, sistemul aviației civile ar trebui să promoveze o „cultură a siguranței” care să faciliteze raportarea spontană a evenimentelor, promovând astfel principiul „culturii juste”. „Cultura justă” este o componentă esențială a termenului mai larg „cultura siguranței”, care constituie baza unui sistem solid de management al siguranței. Un mediu care adoptă principiile „culturii juste” nu ar trebui să împiedice luarea măsurilor necesare pentru menținerea sau îmbunătățirea nivelului de siguranță a aviației.
(37)
„Cultura justă” ar trebui să încurajeze persoanele să raporteze informații legate de siguranță. Cu toate acestea, nu ar trebui să scutească persoanele de responsabilitățile ce le revin în mod normal. În acest context, angajații și personalul contractat nu ar trebui să sufere niciun fel de prejudicii pe baza informațiilor furnizate în temeiul prezentului regulament, cu excepția cazurilor de abatere săvârșite cu intenție sau atunci când a existat o ignorare clară, gravă și serioasă a unui risc evident și o neîndeplinire gravă a responsabilității profesionale de a lua măsurile care sunt necesare în mod evident în aceste circumstanțe, provocând daune previzibile unei persoane sau unor bunuri sau care afectează grav nivelul de siguranță a aviației.
(38)
În vederea încurajării raportării evenimentelor, ar trebui să fie protejate în mod adecvat nu numai raportorii, ci și persoanele menționate în raportul de eveniment respectiv. Cu toate acestea, această protecție nu ar trebui să exonereze persoanele respective de obligațiile lor de raportare în conformitate cu prezentul regulament. În mod special, în situația în care o persoană este menționată într-un raport de eveniment, are ea însăși obligația de a raporta respectivul eveniment și nu îl raportează în mod intenționat, respectiva persoană ar trebui să nu mai beneficieze de protecție și să i se aplice sancțiuni în aplicarea prezentului regulament.
(39)
Fără a aduce atingere dreptului penal intern și bunei administrări a justiției, este important să se traseze în mod clar limita de protecție a raportorului și a altor persoane menționate în rapoartele de eveniment împotriva sancțiunilor sau a trimiterii în judecată.
(40)
Pentru a spori încrederea persoanelor în sistem, gestionarea rapoartelor de eveniment ar trebui organizată astfel încât confidențialitatea identității raportorului și a altor persoane menționate în rapoartele de eveniment să fie protejată în mod adecvat în vederea promovării unei „culturi juste”. Ori de câte ori este posibil, obiectivul ar trebui să fie facilitarea instituirii unui sistem independent de gestionare a evenimentelor.
(41)
Personalul organizațiilor, al autorităților competente ale statelor membre și al agenției care este implicat în evaluarea, prelucrarea sau analizarea evenimentelor are un rol semnificativ în identificarea pericolelor și a deficiențelor în materie de siguranță. Experiența arată că atunci când evenimentele sunt analizate retrospectiv după producerea unui accident, analiza duce la identificarea unor riscuri și deficiențe care este posibil să nu fi fost identificate altfel. Prin urmare, este posibil ca persoanele implicate în evaluarea, prelucrarea sau analizarea evenimentelor să se teamă de consecințele potențiale legate de urmărirea în justiție. Fără a aduce atingere dreptului penal intern și bunei administrări a justiției, statele membre nu ar trebui să inițieze acțiuni împotriva persoanelor care, în cadrul autorităților competente ale statelor membre, sunt implicate în evaluarea, prelucrarea sau analiza evenimentelor, cu privire la deciziile luate în exercitarea îndatoririlor lor, care ulterior și privite retrospectiv se dovedesc eronate sau ineficace, dar care, la momentul adoptării și pe baza informațiilor disponibile în momentul respectiv, erau proporționale și adecvate.
(42)
Angajații și personalul contractat ar trebui să aibă oportunitatea de a raporta încălcări ale principiilor care stau la baza protecției de care aceștia beneficiază conform prezentului regulament și nu ar trebui să facă obiectul unor sancțiuni pentru aceasta. Statele membre ar trebui să definească consecințele pentru cei care încalcă principiile protecției raportorului și a altor persoane menționate în rapoartele de eveniment și ar trebui să adopte măsuri reparatorii sau să aplice sancțiuni, după caz.
(43)
Teama de autoincriminare și de posibilele consecințe legate de urmărirea în justiție poate descuraja persoanele de la raportarea evenimentelor. Obiectivele prezentului regulament pot fi atinse fără ingerințe nejustificate în sistemele juridice ale statelor membre. În consecință, este adecvat să se prevadă faptul că încălcările fără premeditare sau involuntare ale legii, care ajung în atenția autorităților statelor membre numai prin intermediul raportării în temeiul prezentului regulament, nu ar trebui să facă obiectul acțiunilor disciplinare, administrative sau juridice, cu excepția cazului în care dreptul penal intern aplicabil prevede altfel. Totuși, dreptul terților de a iniția o acțiune civilă nu ar trebui să facă obiectul acestei interdicții și ar trebui să fie reglementat exclusiv de dreptul intern.
(44)
Cu toate acestea, în contextul dezvoltării unui mediu al „culturii juste”, statele membre ar trebui să păstreze opțiunea extinderii interdicției privind utilizarea rapoartelor de eveniment ca probe împotriva raportorilor în acțiuni administrative și disciplinare la acțiunile civile sau penale.
(45)
De asemenea, ar trebui consolidată și oficializată cooperarea între autoritățile judiciare și autoritățile competente în domeniul siguranței prin intermediul unor acorduri prealabile între acestea care să respecte un echilibru între diferitele interese publice în cauză și care ar trebui în special să cuprindă, de exemplu, accesul la rapoartele de eveniment din bazele de date naționale și utilizarea acestor rapoarte.
(46)
Pentru a sprijini responsabilitățile sporite ale agenției prin prezentul regulament, este necesar să îi fie puse la dispoziție suficiente resurse pentru a-i permite executarea cu succes a atribuțiilor suplimentare încredințate.
(47)
Pentru a completa sau modifica prezentul regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează actele delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(48)
În aplicarea prezentului regulament, Comisia ar trebui să consulte agenția și rețeaua de analiști în domeniul siguranței aviației menționată în acesta.
(49)
Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5).
(50)
În aplicarea prezentului regulament, ar trebui respectate pe deplin normele privind prelucrarea datelor cu caracter personal și protecția persoanelor prevăzute de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) și de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (7). În aplicarea prezentului regulament, ar trebui respectate pe deplin normele privind accesul la date prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (8), exceptând în ceea ce privește diseminarea datelor și informațiilor cuprinse în Fișierul european centralizat, care sunt protejate conform unor norme de acces mai stricte prevăzute de prezentul regulament.
(51)
Sancțiunile ar trebui mai ales să se aplice oricărei persoane sau entități care, prin încălcarea prezentului regulament, face abuz de informațiile protejate de prezentul regulament; acționează într-o manieră care aduce prejudicii raportorului sau altor persoane menționate în rapoartele de eveniment, cu excepția cazurilor în care se aplică derogări prevăzute în prezentul regulament; nu creează un mediu propice pentru a permite colectarea informațiilor detaliate privind evenimentele, nu analizează informațiile colectate; nu acționează în sensul rezolvării deficiențelor de siguranță reale sau potențiale constatate; sau nu împărtășește informațiile colectate în aplicarea prezentului regulament.
(52)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume instituirea unor norme comune în domeniul raportării evenimentelor din aviația civilă, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele sale în întreaga Uniune, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.
(53)
Regulamentul (UE) nr. 996/2010 ar trebui modificat în consecință.
(54)
Directiva 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9), Regulamentul (CE) nr. 1321/2007 al Comisiei (10) și Regulamentul (CE) nr. 1330/2007 al Comisiei (11) ar trebui să fie prin urmare abrogate.
(55)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și a emis un aviz la 10 aprilie 2013 (12),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiective
(1) Prezentul regulament are drept obiectiv îmbunătățirea siguranței aviației asigurând raportarea, colectarea, stocarea, protecția, schimbul, diseminarea și analizarea informațiilor relevante privind siguranța referitoare la aviația civilă.
Prezentul regulament asigură:
(a)
adoptarea cu promptitudine, atunci când este cazul, a unor măsuri de siguranță pe baza analizei informațiilor colectate;
(b)
disponibilitatea permanentă a informațiilor privind siguranța prin introducerea de norme ce vizează confidențialitatea și utilizarea corespunzătoare a informațiilor, precum și protecția armonizată și consolidată a raportorului și a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment; și
(c)
examinarea și tratarea riscurilor pentru siguranța aviației, atât la nivelul Uniunii, cât și la nivel național.
(2) Unicul obiectiv al raportării evenimentelor este prevenirea accidentelor și incidentelor, și nu stabilirea culpei sau a răspunderii.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„raportor” înseamnă persoana fizică care raportează un eveniment sau alte informații legate de siguranță în temeiul prezentului regulament;
2.
„aeronavă” înseamnă orice aparat care se poate susține în atmosferă datorită reacțiilor aerului, altele decât reacțiile aerului asupra suprafeței Pământului;
3.
„incident” înseamnă un incident în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 996/2010;
4.
„incident grav” înseamnă un incident grav în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 996/2010;
5.
„accident” înseamnă accident în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 996/2010;
6.
„informații din care sunt eliminate date de identificare” înseamnă informații provenite din rapoarte de eveniment din care au fost eliminate toate datele cu caracter personal, cum ar fi numele sau adresele persoanelor fizice;
7.
„eveniment” înseamnă orice eveniment legat de siguranță care pune în pericol sau care, dacă nu este remediat sau abordat, ar putea pune în pericol o aeronavă, ocupanții acesteia sau orice altă persoană și include în special accidentele și incidentele grave;
8.
„organizație” înseamnă orice organizație care furnizează produse în domeniul aviației și/sau care utilizează, contractează sau recurge la serviciile persoanelor care sunt obligate să raporteze evenimentele în conformitate cu articolul 4 alineatul (6);
9.
„asigurarea anonimatului” înseamnă eliminarea din rapoartele de eveniment a tuturor datelor de identificare referitoare la raportor și la persoanele menționate în rapoartele de eveniment și a oricăror detalii, inclusiv numele organizației (organizațiilor) implicate în eveniment, care pot dezvălui identitatea raportorului sau a unor terți ori care pot determina deducerea informațiilor din raportul de eveniment;
10.
„pericol” înseamnă o situație sau un obiect care poate cauza moartea sau vătămarea unei persoane, avarierea unui echipament sau a unei structuri, pierderea de materiale sau reducerea capacității unei persoane de a îndeplini o funcție prevăzută;
11.
„autoritate responsabilă de investigațiile privind siguranța” înseamnă autoritatea națională permanentă responsabilă de investigațiile privind siguranța aviației civile, care efectuează sau supervizează investigațiile în domeniul siguranței, astfel cum este menționată la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 996/2010;
12.
„cultură justă” înseamnă un regim în care operatorii din prima linie sau alte persoane nu sunt sancționate pentru acțiuni, omisiuni sau decizii care sunt proporționale cu experiența sau pregătirea lor, dar în care neglijențele grave, încălcările deliberate și actele de distrugere nu sunt tolerate;
13.
„punct de contact” înseamnă:
(a)
autoritatea competentă desemnată de fiecare stat membru în conformitate cu articolul 6 alineatul (3), în cazul în care informațiile sunt solicitate de către o parte interesată stabilită într-un stat membru;
(b)
Comisia, în cazul în care informațiile sunt solicitate de către o parte interesată stabilită în afara Uniunii;
14.
„parte interesată” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ori organism oficial, cu sau fără personalitate juridică, care este în măsură să contribuie la îmbunătățirea siguranței aviației prin accesul la informațiile privind evenimentele pe care statele membre și le comunică reciproc și care este inclusă în una dintre categoriile de părți interesate stabilite în anexa II;
15.
„Programul național de siguranță” înseamnă un pachet integrat de acte juridice și activități destinat managementului siguranței aviației civile dintr-un stat membru;
16.
„Planul european de siguranță a aviației” înseamnă analiza aspectelor legate de siguranță și planul de acțiune aferent la nivel european;
17.
„Programul european de siguranță a aviației” înseamnă setul integrat de regulamente la nivelul Uniunii, împreună cu activitățile și procedurile utilizate pentru managementul comun al siguranței aviației civile la nivel european;
18.
„sistem de management al siguranței” înseamnă o abordare sistematică a managementului siguranței aviației, inclusiv structurile organizatorice, responsabilitățile, politicile și procedurile necesare, și include orice sistem de management care abordează managementul siguranței, în mod independent sau integrat cu alte sisteme de management ale organizației.
Articolul 3
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește norme privind:
(a)
raportarea evenimentelor care pun în pericol sau care, dacă nu sunt remediate sau abordate, ar pune în pericol o aeronavă, ocupanții acesteia, orice altă persoană, echipament sau instalație care joacă un rol în exploatarea aeronavelor, precum și raportarea altor informații relevante legate de siguranță în acest context;
(b)
analiza și acțiunile subsecvente cu privire la evenimentele raportate și alte informații legate de siguranță;
(c)
protecția personalului aeronautic;
(d)
utilizarea corespunzătoare a informațiilor legate de siguranță colectate;
(e)
integrarea informațiilor în Fișierul european centralizat; și
(f)
diseminarea către părțile interesate a informațiilor care permit asigurarea anonimatului, în scopul furnizării către aceste părți interesate de informații de care au nevoie pentru a îmbunătăți siguranța aviației.
(2) Prezentul regulament se aplică evenimentelor și altor informații legate de siguranță care implică aeronavele civile, cu excepția aeronavelor menționate în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 216/2008. Statele membre pot decide să aplice prezentul regulament și evenimentelor și altor informații legate de siguranță care implică aeronavele menționate în anexa II la regulamentul respectiv.
Articolul 4
Raportarea obligatorie
(1) Evenimentele care pot reprezenta un risc semnificativ pentru siguranța aviației și care sunt cuprinse în următoarele categorii sunt raportate de persoanele enumerate la alineatul (6) prin sistemele de raportare obligatorie a evenimentelor în temeiul prezentului articol:
(a)
evenimente legate de funcționarea aeronavei, cum ar fi:
(i)
evenimente legate de coliziuni;
(ii)
evenimente legate de decolare și aterizare;
(iii)
evenimente legate de combustibil;
(iv)
evenimente survenite în timpul zborului;
(v)
evenimente legate de comunicații;
(vi)
evenimente legate de vătămări, situații de urgență și alte situații critice;
(vii)
incapacitatea echipajului și alte evenimente legate de echipaj;
(viii)
condițiile meteorologice sau evenimente legate de securitate;
(b)
evenimente legate de condițiile tehnice, întreținerea și repararea aeronavei, cum ar fi:
(i)
defecte structurale;
(ii)
funcționarea necorespunzătoare a sistemelor;
(iii)
probleme de întreținere și reparație;
(iv)
probleme de propulsie (inclusiv motoare, elice și sisteme cu rotor) și probleme ale unităților auxiliare de alimentare;
(c)
evenimente legate de serviciile și instalațiile de navigație aeriană, cum ar fi:
(i)
coliziuni, cvasicoliziuni sau potențial de coliziuni;
(ii)
evenimente specifice legate de managementul traficului aerian și servicii de navigație aeriană (ATM/ANS);
(iii)
evenimente operaționale legate de ATM/ANS;
(d)
evenimente legate de aerodromuri și servicii la sol, cum ar fi:
(i)
evenimente legate de activitățile și instalațiile de aerodrom;
(ii)
evenimente legate de transbordarea pasagerilor, manipularea bagajelor, a corespondenței și a mărfii;
(iii)
evenimente legate de handling și servicii asociate.
(2) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru instituie un sistem de raportare obligatorie pentru a facilita colectarea de informații detaliate privind evenimentele menționate la alineatul (1).
(3) Fiecare stat membru instituie un sistem de raportare obligatorie pentru a facilita colectarea de informații detaliate privind evenimentele, inclusiv colectarea informațiilor detaliate privind evenimentele, colectate de organizații în temeiul alineatului (2).
(4) Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (denumită în continuare „agenția”) instituie un sistem de raportare obligatorie pentru a facilita colectarea de informații detaliate privind evenimentele, inclusiv colectarea de informații detaliate privind evenimentele colectate în temeiul alineatului (2) de organizațiile care au fost certificate sau aprobate de agenție.
(5) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, o listă de clasificare a evenimentelor care urmează să fie menționate în cazul raportării evenimentelor în temeiul alineatului (1). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 19 alineatul (2).
Comisia include în actele de punere în aplicare respective o listă separată de clasificare a evenimentelor care se aplică aeronavelor, cu excepția aeronavelor complexe motorizate. Această listă este o versiune simplificată a listei menționate la primul paragraf și este adaptată la specificul sectorului aviatic respectiv, după caz.
(6) Persoanele fizice enumerate în continuare raportează evenimentele menționate la alineatul (1) prin intermediul sistemului instituit în conformitate cu alineatul (2) de organizația care a angajat, a contractat sau a utilizat serviciile raportorului sau, alternativ, prin intermediul sistemului instituit în conformitate cu alineatul (3) de statul membru în care este stabilită organizația lor sau de statul care a eliberat, validat sau convertit licența de pilot, sau prin intermediul sistemului instituit în conformitate cu alineatul (4) de agenție:
(a)
pilotul comandant sau, în cazul în care pilotul comandant nu poate raporta evenimentul, orice alt membru al echipajului care urmează în lanțul de comandă al unei aeronave înmatriculate în Uniune sau al unei aeronave înmatriculate în afara Uniunii, dar utilizate de un operator ale cărui operațiuni fac obiectul supravegherii de către un stat membru sau de un operator stabilit în Uniune;
(b)
orice persoană implicată în proiectarea, fabricarea, monitorizarea continuității navigabilității, întreținerea sau modificarea unei aeronave sau a oricărui echipament sau a oricărei părți a acesteia, sub supravegherea unui stat membru sau a agenției;
(c)
orice persoană care semnează un certificat de examinare a navigabilității sau o autorizare a dării în exploatare pentru o aeronavă sau pentru orice echipament sau parte a acesteia, sub supravegherea unui stat membru sau a agenției;
(d)
orice persoană care îndeplinește o funcție pentru care are nevoie, din partea unui stat membru, de autorizație ca membru al unui echipaj al unui prestator de servicii pentru traficul aerian având responsabilități legate de serviciile de navigație aeriană sau de dispecer al serviciului de informare pentru zbor;
(e)
orice persoană care îndeplinește o funcție legată de managementul siguranței unui aeroport care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (13);
(f)
orice persoană care îndeplinește o funcție legată de instalarea, modificarea, întreținerea, repararea, revizia, verificarea în zbor sau inspecția instalațiilor de navigație aeriană pentru care un stat membru asigură supravegherea;
(g)
orice persoană care îndeplinește o funcție legată de handlingul la sol al aeronavelor, inclusiv alimentarea cu combustibil, deservirea, întocmirea fișelor de încărcare, încărcarea, degivrarea și tractarea într-un aeroport care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1008/2008.
(7) Persoanele menționate la alineatul (6) raportează evenimentele în termen de 72 de ore de la momentul în care au luat cunoștință de eveniment, cu excepția situațiilor excepționale care le împiedică să facă aceasta.
(8) În urma notificării unui eveniment, orice organizație stabilită într-un stat membru care nu face obiectul alineatului (9) raportează autorității competente a statului membru respectiv, menționată la articolul 6 alineatul (3), informațiile detaliate privind evenimentele colectate conform alineatului (2) din prezentul articol, în cel mai scurt timp posibil și în orice caz nu mai târziu de 72 de ore de la luarea la cunoștință a evenimentului.
(9) În urma notificării unui eveniment, fiecare organizație stabilită într-un stat membru care este certificată sau aprobată de agenție raportează agenției informațiile detaliate privind evenimentele colectate conform alineatului (2), în cel mai scurt timp posibil și în orice caz nu mai târziu de 72 de ore de la luarea la cunoștință a evenimentului.
Articolul 5
Raportarea voluntară
(1) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru instituie un sistem de raportare voluntară pentru a facilita colectarea:
(a)
informațiilor detaliate privind evenimentele care pot să nu fie captate prin sistemul de raportare obligatorie;
(b)
alte informații legate de siguranță care sunt percepute de raportor ca fiind un pericol real sau potențial pentru siguranța aviației.
(2) Fiecare stat membru instituie un sistem de raportare voluntară pentru a facilita colectarea:
(a)
informațiilor detaliate privind evenimentele care pot să nu fie captate prin sistemul de raportare obligatorie;
(b)
alte informații legate de siguranță care sunt percepute de raportor ca fiind un pericol real sau potențial pentru siguranța aviației.
Acest sistem include, de asemenea, colectarea informațiilor transferate de organizații în temeiul alineatului (6), fără a se limita la aceasta.
(3) Agenția instituie un sistem de raportare voluntară pentru a facilita colectarea de:
(a)
informații detaliate privind evenimentele care pot să nu fie captate prin sistemul de raportare obligatorie;
(b)
alte informații legate de siguranță care sunt percepute de raportor ca fiind un pericol real sau potențial pentru siguranța aviației.
Acest sistem include, de asemenea, colectarea informațiilor transferate de organizațiile certificate sau aprobate de agenție în temeiul alineatului (5), fără a se limita la aceasta.
(4) Sistemele de raportare voluntară sunt utilizate pentru facilitarea colectării de informații detaliate cu privire la evenimente și informații legate de siguranță:
(a)
a căror raportare nu este obligatorie în temeiul articolului 4 alineatul (1);
(b)
raportate de către persoane care nu sunt enumerate la articolul 4 alineatul (6).
(5) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru și care este certificată sau aprobată de agenție raportează agenției, cu promptitudine, informațiile detaliate privind evenimentele și alte informații legate de siguranță care au fost colectate în temeiul alineatului (1) și care pot presupune un risc real sau potențial pentru siguranța aviației.
(6) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru care nu este certificată sau aprobată de agenție raportează, cu promptitudine, autorității competente a statului membru respectiv, desemnată în temeiul articolului 6 alineatul (3), informațiile detaliate privind evenimentele și alte informații legate de siguranță care au fost colectate în temeiul alineatului (1) din prezentul articol și care pot presupune un risc real sau potențial pentru siguranța aviației. Statele membre pot solicita oricărei organizații stabilite pe teritoriul lor să raporteze informațiile detaliate privind orice evenimente colectate în temeiul alineatului (1) din prezentul articol.
(7) Statele membre, agenția și organizațiile pot să instituie alte sisteme de colectare și prelucrare a informațiilor privind siguranța pentru a colecta informații detaliate privind evenimentele care ar putea să nu fie captate prin sistemele de raportare menționate la articolul 4 și la alineatele (1), (2) și (3) de la prezentul articol. Astfel de sisteme pot include raportarea către alte entități decât cele prevăzute la articolul 6 alineatul (3) și pot implica participarea activă a:
(a)
sectorului industriei aviatice;
(b)
organizațiilor profesionale ale personalului din sectorul aviației.
(8) Informațiile primite în urma raportării voluntare și obligatorii pot fi integrate într-un sistem unic.
Articolul 6
Colectarea și stocarea informațiilor
(1) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru desemnează una sau mai multe persoane care să gestioneze în mod independent colectarea, evaluarea, prelucrarea, analiza și stocarea informațiilor detaliate privind evenimentele raportate în temeiul articolelor 4 și 5.
Gestionarea rapoartelor este realizată pentru a se preveni utilizarea informațiilor în alte scopuri decât siguranța și asigură în mod corespunzător confidențialitatea identității raportorului și a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment în vederea promovării unei „culturi juste”.
(2) Cu acordul autorității competente, organizațiile mici pot institui un mecanism simplificat pentru colectarea, evaluarea, prelucrarea, analizarea și stocarea informațiilor detaliate privind evenimentele. Organizațiile mici pot partaja aceste sarcini cu organizații de aceeași natură, respectând totodată normele privind confidențialitatea și protecția în conformitate cu prezentul regulament.
(3) Fiecare stat membru desemnează una sau mai multe autorități competente care să instituie un mecanism care să efectueze în mod independent colectarea, evaluarea, prelucrarea, analizarea și stocarea informațiilor detaliate privind evenimentele raportate în temeiul articolelor 4 și 5.
Gestionarea rapoartelor este realizată pentru a se preveni utilizarea informațiilor în alte scopuri decât siguranța și asigură în mod corespunzător confidențialitatea identității raportorului și a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment în vederea promovării unei „culturi juste”.
Autoritățile care pot fi desemnate în temeiul primului paragraf, împreună sau separat, sunt următoarele:
(a)
autoritatea națională pentru aviația civilă; și/sau
(b)
autoritatea responsabilă de investigațiile privind siguranța; și/sau
(c)
orice alt organism independent sau entitate independentă stabilit(ă) în Uniune căruia (căreia) i s-a încredințat această funcție.
În cazul în care un stat membru desemnează mai mult de un organism sau de o entitate, acesta desemnează pe unul/una dintre acestea ca punct de contact pentru transferul informațiilor menționat la articolul 8 alineatul (2).
(4) Agenția desemnează una sau mai multe persoane care să instituie un mecanism care să efectueze în mod independent colectarea, evaluarea, prelucrarea, analizarea și stocarea informațiilor detaliate privind evenimentele raportate în temeiul articolelor 4 și 5.
Gestionarea rapoartelor este realizată pentru a se preveni utilizarea informațiilor în alte scopuri decât siguranța și asigură în mod corespunzător confidențialitatea identității raportorului și a persoanelor menționate în raportul de eveniment în vederea promovării unei „culturi juste”.
(5) Organizațiile stochează într-una sau mai multe baze de date rapoartele de eveniment elaborate pe baza informațiilor detaliate privind evenimentele colectate în temeiul articolelor 4 și 5.
(6) Autoritățile competente menționate la alineatul (3) stochează într-o bază de date națională rapoartele de eveniment elaborate pe baza informațiilor detaliate privind evenimentele colectate în temeiul articolelor 4 și 5.
(7) Informațiile relevante privind accidente și incidente grave colectate sau emise de autoritățile responsabile de investigațiile privind siguranța sunt, de asemenea, stocate în baza de date națională.
(8) Agenția stochează într-o bază de date rapoartele de eveniment elaborate pe baza informațiilor detaliate privind evenimentele colectate în temeiul articolelor 4 și 5.
(9) Autoritățile responsabile de investigațiile privind siguranța au acces deplin la baza de date națională menționată la alineatul (6) în vederea îndeplinirii responsabilităților ce le revin în temeiul articolului 5 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 996/2010.
(10) Autoritățile de aviație civilă din statele membre au acces deplin la baza de date națională menționată la alineatul (6) pentru îndeplinirea sarcinilor ce le revin în legătură cu siguranța.
Articolul 7
Calitatea și conținutul rapoartelor de eveniment
(1) Rapoartele de eveniment menționate la articolul 6 conțin cel puțin informațiile enumerate în anexa I.
(2) Rapoartele de eveniment menționate la articolul 6 alineatele (5), (6) și (8) includ o clasificare a riscului evenimentului în cauză. Clasificarea respectivă este reexaminată și modificată dacă este cazul, și aprobată de autoritatea competentă a statului membru sau de agenție, în conformitate cu sistemul comun european de clasificare a riscurilor menționat la alineatul (5) din prezentul articol.
(3) Organizațiile, statele membre și agenția instituie proceduri de verificare a calității datelor în vederea îmbunătățirii coerenței datelor, în special între informațiile colectate inițial și raportul stocat în baza de date.
(4) Bazele de date menționate la articolul 6 alineatele (5), (6) și (8) utilizează formate care sunt:
(a)
standardizate pentru a facilita schimbul de informații; și
(b)
compatibile cu software-ul Eccairs și taxonomia ADREP.
(5) Comisia, în strânsă cooperare cu statele membre și cu agenția, prin intermediul rețelei de analiști în domeniul siguranței aviației menționată la articolul 14 alineatul (2), elaborează un sistem comun european de clasificare a riscurilor care să permită organizațiilor, statelor membre și agenției să clasifice evenimentele din punctul de vedere al riscului. În acest scop, Comisia ține cont de necesitatea ca acest sistem să fie compatibil cu sistemele existente de clasificare a riscurilor.
Comisia elaborează sistemul respectiv până la 15 mai 2017.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 18 pentru definirea sistemului comun european de clasificare a riscurilor.
(7) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, procedurile de implementare a sistemului comun european de clasificare a riscurilor. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 19 alineatul (2).
(8) Comisia și agenția acordă sprijin autorităților competente din statele membre în îndeplinirea atribuțiilor lor privind integrarea datelor, inclusiv, de exemplu, pentru:
(a)
integrarea setului minim de informații menționat la alineatul (1);
(b)
clasificarea riscului evenimentelor menționată la alineatul (2); și
(c)
instituirea procedurilor de verificare a calității datelor menționată la alineatul (3).
Comisia și agenția acordă acest sprijin în așa fel încât să contribuie la armonizarea procedurilor de introducere a datelor din statele membre și în special prin furnizarea personalului care lucrează în cadrul organismelor sau al entităților menționate la articolul 6 alineatele (1), (3) și (4) de:
(a)
materiale de orientare;
(b)
ateliere de lucru; și
(c)
formare adecvată.
Articolul 8
Fișierul european centralizat
(1) Comisia administrează un fișier european centralizat pentru stocarea tuturor rapoartelor de eveniment colectate în Uniune.
(2) De comun acord cu Comisia, fiecare stat membru actualizează fișierul european centralizat prin transferarea în fișier a tuturor informațiilor legate de siguranță stocate în bazele de date naționale menționate la articolul 6 alineatul (6).
(3) Agenția stabilește de comun acord cu Comisia protocoalele tehnice pentru transferarea către Fișierul european centralizat a tuturor rapoartelor de eveniment colectate de agenție în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 216/2008 și cu normele sale de aplicare, în special pentru evenimentele stocate în sistemul intern de raportare a evenimentelor (IORS), precum și a informațiilor colectate în temeiul articolului 4 alineatul (9) și articolului 5 alineatul (5).
(4) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, procedurile pentru administrarea Fișierului european centralizat astfel cum este menționat la alineatele (1) și (2). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 19 alineatul (2).
Articolul 9
Schimbul de informații
(1) Statele membre și agenția participă la un schimb de informații, punând la dispoziția autorităților competente din celelalte state membre, a agenției și a Comisiei, prin intermediul Fișierului european centralizat, toate informațiile legate de siguranță stocate în bazele lor de date de raportare.
Rapoartele de eveniment sunt transferate către Fișierul european centralizat în termen de 30 de zile de la introducerea lor în baza de date națională.
Rapoartele de eveniment se actualizează cu informații suplimentare legate de siguranță, ori de câte ori este necesar.
(2) Statele membre transferă, de asemenea, informațiile referitoare la accidente și incidente grave către Fișierul european centralizat după cum urmează:
(a)
în timpul desfășurării unei investigații, se transferă informațiile faptice preliminare cu privire la un accident sau un incident grav;
(b)
la terminarea investigației se transferă:
(i)
raportul final de investigație; și
(ii)
un rezumat în limba engleză al acestuia, atunci când este disponibil.
(3) Un stat membru sau agenția înaintează toate informațiile relevante legate de siguranță către autoritățile relevante ale statelor membre sau către agenție în cel mai scurt timp posibil dacă, atunci când colectează informații detaliate privind evenimentele sau când stochează rapoarte de eveniment sau o analiză efectuată în conformitate cu articolul 13 alineatul (6), identifică probleme de siguranță pe care le consideră:
(a)
de interes pentru alte state membre sau pentru agenție; sau
(b)
ca necesitând eventual luarea unor măsuri de siguranță de către alte state membre sau agenție.
Articolul 10
Diseminarea informațiilor stocate în Fișierul european centralizat
(1) Entitățile cu atribuții de reglementare în domeniul siguranței aviației civile sau autoritățile responsabile de investigațiile privind siguranța din cadrul Uniunii au acces online deplin securizat la informațiile privind evenimentele cuprinse în Fișierul european centralizat.
Informațiile sunt utilizate în conformitate cu articolele 15 și 16.
(2) Părțile interesate enumerate în anexa II pot solicita accesul la anumite informații cuprinse în Fișierul european centralizat.
Părțile interesate stabilite în Uniune adresează solicitările de informații punctului de contact al statului membru în care sunt stabilite.
Părțile interesate care sunt stabilite în afara Uniunii își adresează solicitările Comisiei.
Comisia informează autoritatea competentă a statului membru în cauză atunci când este adresată o solicitare în temeiul prezentului alineat.
(3) Sub rezerva articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 996/2010, informațiile cuprinse în Fișierul european centralizat cu privire la investigațiile în curs în domeniul siguranței desfășurate în conformitate cu regulamentul respectiv nu sunt divulgate părților interesate în temeiul prezentului articol.
(4) Din motive de securitate, părțile interesate nu beneficiază de acces direct la Fișierul european centralizat.
Articolul 11
Prelucrarea solicitărilor și deciziile
(1) Solicitările de informații cuprinse în Fișierul european centralizat se transmit utilizând formularele aprobate de punctul de contact. Aceste formulare conțin cel puțin elementele prevăzute în anexa III.
(2) Punctul de contact care primește o solicitare verifică dacă:
(a)
solicitarea provine de la o parte interesată;
(b)
este competent să trateze această solicitare.
Atunci când punctul de contact stabilește că un alt stat membru sau Comisia are competența de a trata solicitarea, acesta transferă solicitarea statului membru respectiv sau Comisiei, după caz.
(3) Punctul de contact care primește o solicitare evaluează, în fiecare caz în parte, dacă solicitarea este justificată și realizabilă.
Punctele de contact pot furniza informații către părțile interesate pe hârtie sau utilizând mijloace de comunicare electronice sigure.
(4) În cazul în care solicitarea este acceptată, punctul de contact stabilește volumul și nivelul de informații care urmează să fie furnizate. Fără a aduce atingere articolelor 15 și 16, informațiile se limitează la ceea ce este strict necesar pentru a servi scopului solicitării.
Informațiile care nu privesc domeniul de activitate, echipamentele sau operațiunile părții interesate se furnizează numai în formă agregată sau cu asigurarea anonimatului. Informațiile în formă neagregată pot fi furnizate dacă partea interesată prezintă o justificare scrisă detaliată. Aceste informații sunt utilizate în conformitate cu articolele 15 și 16.
(5) Punctele de contact furnizează părților interesate enumerate în anexa II litera (b) doar informații referitoare la domeniul de activitate, echipamentele sau operațiunile proprii.
(6) Punctul de contact care primește o solicitare de la o parte interesată care figurează în lista din anexa II litera (a) poate lua o decizie generală pentru furnizarea de informații în mod regulat către partea interesată respectivă, în următoarele condiții:
(a)
informațiile solicitate sunt legate de echipamentele și operațiunile proprii ale părții interesate sau domeniul său de activitate;
(b)
decizia generală nu acordă acces la întregul conținut al bazei de date;
(c)
decizia generală se referă numai accesul la informații care permit asigurarea anonimatului.
(7) Partea interesată utilizează informațiile primite în temeiul prezentului articol sub rezerva următoarelor condiții:
(a)
partea interesată utilizează informațiile exclusiv în scopul specificat în formularul de solicitare, care ar trebui să fie compatibil cu obiectivul prezentului regulament, enunțat la articolul 1; și
(b)
partea interesată nu dezvăluie informațiile primite fără consimțământul scris al persoanei care le-a furnizat și ia măsurile necesare pentru a asigura confidențialitatea necesară a informațiilor primite.
(8) Decizia de a disemina informații în temeiul prezentului articol se limitează la ceea ce este strict necesar pentru a servi scopului utilizatorului lor.
Articolul 12
Înregistrarea solicitărilor și schimbul de informații
(1) Punctele de contact înregistrează fiecare solicitare primită și acțiunea întreprinsă în temeiul solicitării respective.
Informațiile respective se transmit Comisiei în timp util ori de câte ori se primește o solicitare și/sau se întreprinde o acțiune.
(2) Comisia pune la dispoziția tuturor punctelor de contact o listă actualizată a solicitărilor primite și a acțiunilor întreprinse de către diversele puncte de contact și de către Comisie.
Articolul 13
Analiza evenimentelor și acțiunile subsecvente la nivel național
(1) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru elaborează o procedură pentru analizarea evenimentelor colectate în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) și articolul 5 alineatul (1), pentru a identifica pericolele pentru siguranță asociate cu evenimentele sau grupurile de evenimente identificate.
Pe baza respectivei analize, fiecare organizație stabilește măsurile corective sau preventive corespunzătoare, necesare pentru îmbunătățirea siguranței aviației.
(2) Dacă, în urma analizei menționată la alineatul (1), o organizație stabilită într-un stat membru identifică o măsură corectivă sau preventivă necesară pentru rezolvarea deficiențelor de siguranță a aviației reale sau potențiale, aceasta:
(a)
pune în aplicare măsura respectivă în mod prompt; și
(b)
stabilește o procedură de monitorizare a punerii în aplicare și a eficacității acțiunii.
(3) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru comunică periodic angajaților săi și personalului contractual informații privind analiza și acțiunile subsecvente cu privire la evenimentele pentru care sunt luate măsuri preventive sau corective.
(4) Atunci când o organizație stabilită într-un stat membru, care nu face obiectul alineatului (5), identifică un risc real sau potențial pentru siguranța aviației ca urmare a analizei evenimentelor sau grupului de evenimente raportate în temeiul articolului 4 alineatul (8) și articolului 5 alineatul (6), aceasta transmite autorității competente a statului membru respectiv, în termen de 30 de zile de la data notificării evenimentului de către raportor, următoarele informații:
(a)
rezultatele preliminare ale analizei efectuate în temeiul alineatului (1), dacă există; și
(b)
orice măsură care urmează a fi luată în temeiul alineatului (2).
Organizația raportează rezultatele finale ale analizei, atunci când sunt certe, imediat ce sunt disponibile și, în principiu, în termen de maximum trei luni de la data notificării evenimentului.
Autoritatea competentă a unui stat membru poate solicita unei organizații să îi transmită rezultatele preliminare sau rezultatele finale ale analizei oricărui eveniment cu privire la care a fost notificată, dar pentru care nu a primit informații subsecvente sau a primit numai rezultatele preliminare.
(5) Atunci când o organizație stabilită într-un stat membru și certificată sau aprobată de agenție identifică un risc real sau potențial pentru siguranța aviației ca urmare a analizei evenimentelor sau grupului de evenimente raportate în temeiul articolului 4 alineatul (9) și articolului 5 alineatul (5), aceasta transmite agenției, în termen de 30 de zile de la data notificării evenimentului de către raportor, următoarele informații:
(a)
rezultatele preliminare ale analizei efectuate în temeiul alineatului (1), dacă există; și
(b)
orice acțiune care urmează a fi întreprinsă în temeiul alineatului (2).
Organizația certificată sau aprobată de agenție transmite agenției rezultatele finale ale analizei, după caz, imediat ce sunt disponibile și, în principiu, în termen de maximum trei luni de la data notificării evenimentului.
Agenția poate solicita organizațiilor să îi transmită rezultatele preliminare sau rezultatele finale ale analizei oricărui eveniment cu privire la care a fost notificată, dar în legătură cu care a primit informații subsecvente sau a primit numai rezultatele preliminare.
(6) Fiecare stat membru și agenția elaborează o procedură pentru analizarea informațiilor privind evenimentele care le sunt semnalate în mod direct în conformitate cu articolul 4 alineatul (6) și articolul 5 alineatele (2) și (3), pentru a identifica pericolele pentru siguranță pe care le implică evenimentele respective. Pe baza acestei analize, acestea stabilesc măsurile corective sau preventive necesare pentru îmbunătățirea siguranței aviației.
(7) Atunci când în urma analizei menționate la alineatul (6), un stat membru sau agenția identifică măsuri corective sau preventive necesare pentru rezolvarea deficiențelor de siguranță reale sau potențiale, acestea:
(a)
pun în aplicare măsura respectivă în mod prompt; și
(b)
stabilesc o procedură de monitorizare a punerii în aplicare și a eficacității măsurii.
(8) Pentru fiecare eveniment sau grup de evenimente monitorizate în conformitate cu alineatul (4) sau (5), fiecare stat membru și agenția au acces la analiza efectuată și monitorizează în mod corespunzător măsurile luate de organizațiile de care răspund.
În cazul în care un stat membru sau agenția stabilește că punerea în aplicare și eficacitatea măsurilor transmise sunt inadecvate pentru rezolvarea deficiențelor de siguranță reale sau potențiale, acesta/aceasta se asigură că organizația relevantă adoptă și pune în aplicare măsuri suplimentare corespunzătoare.
(9) În cazul în care sunt disponibile, informațiile referitoare la analiza fiecărui eveniment sau a grupurilor de evenimente și la acțiunile subsecvente întreprinse, obținute în temeiul prezentului articol, se stochează în Fișierul european centralizat, conform articolului 8 alineatele (2) și (3), în mod prompt și în termen de două luni de la introducerea lor în baza de date națională.
(10) Statele membre utilizează informațiile obținute în urma analizării rapoartelor de eveniment pentru a identifica eventualele măsuri de remediere ce trebuie luate în cadrul programului național de siguranță.
(11) În vederea informării publicului cu privire la nivelul de siguranță al aviației civile, fiecare stat membru publică, cel puțin o dată pe an, un raport privind siguranța, care:
(a)
conține informații în formă agregată și care permit asigurarea anonimatului privind tipul de evenimente și informații legate de siguranță raportate prin intermediul sistemelor lor naționale de raportare obligatorie și voluntară;
(b)
identifică tendințele;
(c)
identifică măsurile adoptate.
(12) Statele membre pot publica, de asemenea, rapoarte de eveniment, cu asigurarea anonimatului, precum și rezultatele analizelor de risc.
Articolul 14
Analiza evenimentelor și acțiunile subsecvente la nivelul Uniunii
(1) Comisia, agenția și autoritățile competente ale statelor membre colaborează și participă periodic la schimbul și analiza informațiilor cuprinse în Fișierul european centralizat.
Fără a aduce atingere cerințelor de confidențialitate prevăzute de prezentul regulament, pot fi invitați observatori, în funcție de fiecare caz în parte, atunci când se dovedește oportun.
(2) Comisia, agenția și autoritățile competente ale statelor membre colaborează prin intermediul unei rețele de analiști în domeniul siguranței aviației.
Rețeaua de analiști în domeniul siguranței aviației contribuie la îmbunătățirea siguranței aviației în Uniune, în special prin derularea unor activități de analiză a siguranței în sprijinul Programului european de siguranță a aviației și al Planului european de siguranță a aviației.
(3) Agenția sprijină activitățile rețelei de analiști în domeniul siguranței aviației, prin acordarea, de exemplu, de asistență pentru pregătirea și organizarea reuniunilor rețelei.
(4) Agenția include informații despre rezultatele analizei informațiilor menționate la alineatul (1) în raportul anual privind siguranța menționat la articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 216/2008.
Articolul 15
Confidențialitatea și utilizarea adecvată a informațiilor
(1) Statele membre și organizațiile, în conformitate cu dreptul intern, precum și agenția iau măsurile necesare pentru a garanta un nivel adecvat de confidențialitate pentru informațiile detaliate privind evenimentele pe care acestea le primesc în temeiul articolelor 4, 5 și 10.
Statele membre, organizațiile stabilite în statele membre sau agenția prelucrează date cu caracter personal numai în măsura în care acest lucru este necesar în scopul prezentului regulament și fără a aduce atingere actelor juridice naționale de punere în aplicare a Directivei 95/46/CE.
(2) Fără a aduce atingere dispozițiilor referitoare la protecția informațiilor privind siguranța de la articolele 12, 14 și 15 din Regulamentul (UE) nr. 996/2010, informațiile provenite din rapoartele de eveniment sunt utilizate exclusiv în scopul pentru care au fost colectate.
Statele membre, agenția și organizațiile nu pun la dispoziție sau nu utilizează informațiile despre evenimente pentru:
(a)
stabilirea culpei sau răspunderii; sau
(b)
orice alt scop decât menținerea sau îmbunătățirea siguranței aviației.
(3) La îndeplinirea obligațiilor prevăzute la articolul 14 referitoare la informațiile incluse în Fișierul european centralizat, Comisia, agenția și autoritățile competente ale statelor membre:
(a)
asigură confidențialitatea informațiilor; și
(b)
limitează utilizarea informațiilor la ceea ce este strict necesar pentru a-și îndeplini obligațiile în domeniul siguranței, fără a atribui culpa sau răspunderea; în acest sens, informațiile sunt utilizate în special în vederea gestionării riscurilor și a analizării tendințelor în domeniul siguranței, ceea ce poate duce la recomandări sau acțiuni în domeniul siguranței, abordând deficiențele de siguranță reale sau potențiale.
(4) Statele membre se asigură că autoritățile lor competente menționate la articolul 6 alineatul (3) și autoritățile lor judiciare cooperează pe baza unor acorduri administrative prealabile. Aceste acorduri administrative prealabile urmăresc asigurarea unui echilibru corect între necesitatea unei bune administrări a justiției, pe de o parte, și nevoia de a avea întotdeauna la dispoziție informații privind siguranța, pe de altă parte.
Articolul 16
Protecția surselor de informații
(1) În sensul prezentului articol, „datele de identificare” includ în special numele sau adresa persoanelor fizice.
(2) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru se asigură că toate datele de identificare sunt puse la dispoziția personalului organizației respective, cu excepția persoanelor desemnate în conformitate cu articolul 6 alineatul (1), numai atunci când acest lucru este absolut necesar pentru investigarea evenimentelor în vederea consolidării siguranței aviației.
În cadrul organizației, se diseminează, după caz, informații din care sunt eliminate datele de identificare.
(3) Fiecare stat membru se asigură că datele de identificare nu sunt niciodată înregistrate în baza de date națională menționată la articolul 6 alineatul (6). Părților relevante li se pun la dispoziție informații din care sunt eliminate datele de identificare, de exemplu pentru a le permite acestora să își îndeplinească obligațiile în legătură cu îmbunătățirea siguranței aviației.
(4) Agenția se asigură că datele de identificare nu sunt niciodată înregistrate în baza de date a agenției menționată la articolul 6 alineatul (8). Părților relevante li se pun la dispoziție informații din care sunt eliminate datele de identificare, de exemplu pentru a le permite acestora să își îndeplinească obligațiile în legătură cu îmbunătățirea siguranței aviației.
(5) Statele membre și agenția nu sunt împiedicate să adopte măsurile necesare în vederea menținerii sau a îmbunătățirii siguranței aviației.
(6) Fără a aduce atingere dreptului penal intern aplicabil, statele membre se abțin de la introducerea unor acțiuni în justiție pentru încălcări ale legii săvârșite fără premeditare sau fără intenție despre care iau cunoștință numai datorită raportării acestora în temeiul articolelor 4 și 5.
Primul paragraf nu se aplică în cazurile menționate la alineatul (10). Statele membre pot menține sau pot adopta măsuri de consolidare a raportorilor sau a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment, putând aplica în special această normă fără excepțiile menționate la alineatul (10).
(7) În cazul introducerii unor acțiuni disciplinare sau administrative în temeiul dreptului intern, informațiile cuprinse în rapoartele de eveniment nu sunt utilizate împotriva:
(a)
raportorilor; sau
(b)
persoanelor menționate în rapoartele de eveniment.
Primul paragraf nu se aplică în cazurile menționate la alineatul (10).
Statele membre pot menține sau pot adopta măsuri de consolidare a protecției raportorilor sau a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment. Statele membre pot extinde această protecție în special asupra acțiunilor civile sau penale.
(8) Statele membre pot să adopte sau să mențină dispoziții legislative care asigură un nivel de protecție a raportorilor sau a persoanelor menționate în rapoartele de eveniment, superior nivelului stabilit prin prezentul regulament.
(9) Cu excepția cazurilor în care se aplică alineatul (10), angajații și personalul contractat care raportează sau care sunt menționați în rapoartele de evenimente colectate în conformitate cu articolele 4 și 5 nu pot face obiectul niciunui fel de prejudicii din partea angajatorilor lor sau a organizației pentru care furnizează servicii pe baza informațiilor furnizate de raportor.
(10) Protecția în baza alineatelor (6), (7) și (9) din prezentul articol nu se aplică în următoarele situații:
(a)
în cazul abaterilor săvârșite cu intenție;
(b)
atunci când a fost o ignorare clară, gravă și serioasă a unui risc evident și o neîndeplinire gravă a responsabilității profesionale de a lua măsurile care sunt necesare în mod evident în aceste circumstanțe, provocând daune previzibile unei persoane sau unor bunuri sau care afectează grav nivelul de siguranță a aviației.
(11) Fiecare organizație stabilită într-un stat membru adoptă, după consultarea cu reprezentanții personalului, norme interne prin care se descrie modul în care se garantează și se aplică în cadrul organizației respective principiile „culturii juste”, în special principiul menționat la alineatul (9).
Organismul desemnat în temeiul alineatului (12) din prezentul articol poate solicita reexaminarea normelor interne ale organizațiilor stabilite în statul membru de care depinde, anterior punerii în aplicare a normelor respective.
(12) Fiecare stat membru desemnează un organism responsabil cu punerea în aplicare a alineatelor (6), (9) și (11).
Angajații și personalul contractual pot raporta acestui organism presupusele încălcări ale normelor prevăzute la prezentul articol. Angajații și personalul contractual nu pot fi sancționați pentru raportarea presupuselor încălcări. Angajații și personalul contractual pot informa Comisia în cazul în care raportează aceste presupuse încălcări.
Organismul desemnat oferă consultanță, dacă este cazul, autorităților relevante ale statului său membru cu privire la măsurile reparatorii sau la sancțiunile în aplicarea articolului 21.
(13) La 15 mai 2019 și ulterior o dată la cinci ani, fiecare stat membru transmite Comisiei un raport privind aplicarea prezentului articol, mai ales referitor la activitățile organismului desemnat în temeiul alineatului (12). Raportul nu conține date cu caracter personal.
Articolul 17
Actualizarea anexelor
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 18, pentru:
(a)
actualizarea listei câmpurilor de date obligatorii în rapoartele de eveniment prevăzute în anexa I, în cazul în care, având în vedere experiența acumulată pe parcursul aplicării prezentului regulament, schimbările se dovedesc a fi necesare în vederea îmbunătățirii siguranței aviației;
(b)
actualizarea formularului de solicitare de informații din Fișierul european centralizat prevăzut la anexa III, pentru a ține seama de experiența acumulată și de noile evoluții;
(c)
a alinia oricare dintre anexe la software-ul Eccairs și taxonomia ADREP, precum și la alte acte juridice adoptate de Uniune și la acordurile internaționale.
În vederea actualizării listei câmpurilor obligatorii, agenția și rețeaua de analiști în domeniul siguranței aviației menționată la articolul 14 alineatul (2) pun la dispoziția Comisiei avizul (avizele) necesar (necesare).
Articolul 18
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta actele delegate menționată la articolul 7 alineatul (6) și la articolul 17 se conferă Comisiei pentru o perioadă de cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. Cel târziu cu nouă luni înainte de sfârșitul perioadei de cinci ani, Comisia elaborează un raport referitor la delegarea de competențe. Delegarea de competențe se prelungește tacit pentru perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri în termen de cel mult trei luni înainte de sfârșitul fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 7 alineatul (6) și la articolul 17 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară specificată în cuprinsul său. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 7 alineatul (6) și al articolului 17 intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au exprimat obiecții în termen de două luni de la notificarea respectivului act către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea acestei perioade, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 19
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul instituit prin articolul 65 din Regulamentul (CE) nr. 216/2008. Respectivul comitet este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. În cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 20
Accesul la documente și protecția datelor cu caracter personal
(1) Cu excepția articolelor 10 și 11, care stabilesc norme mai stricte pentru accesul la datele și informațiile cuprinse în Fișierul european centralizat, prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1049/2001.
(2) Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere actelor juridice naționale de punere în aplicare a Directivei 95/46/CE și în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
Articolul 21
Sancțiuni
Statele membre stabilesc normele referitoare la sancțiunile aplicabile în cazul încălcării prezentului regulament. Sancțiunile prevăzute sunt eficace, proporționale și au efect de descurajare. Statele membre informează Comisia în legătură cu aceste dispoziții și cu orice modificare ulterioară a acestora.
Articolul 22
Modificarea Regulamentului (UE) nr. 996/2010
Articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 996/2010 se elimină.
Cu toate acestea, acest articol rămâne aplicabil până la data aplicării prezentului regulament, în conformitate cu articolul 24 alineatul (3).
Articolul 23
Abrogări
Directiva 2003/42/CE, Regulamentul (CE) nr. 1321/2007 și Regulamentul (CE) nr. 1330/2007 se abrogă. Aceste acte rămân aplicabile până la data aplicării prezentului regulament, în conformitate cu articolul 24 alineatul (3).
Articolul 24
Intrare în vigoare și aplicare
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Până la 16 noiembrie 2020, Comisia publică și transmite Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare privind punerea în aplicare a prezentului regulament. Acest raport se referă în special la contribuția adusă de prezentul regulament la reducerea numărului de accidente în care sunt implicate aeronave și a numărului de decese în astfel de accidente. Dacă este cazul și pe baza acestui raport, Comisia face propuneri de modificare a prezentului regulament.
(3) Prezentul regulament se aplică de la 15 noiembrie 2015 și nu înainte de intrarea în vigoare a măsurilor de punere în aplicare menționate la articolul 4 alineatul (5). Articolul 7 alineatul (2) se aplică odată cu intrarea în vigoare a actelor delegate și a actelor de punere în aplicare care specifică și elaborează sistemul comun european de clasificare a riscurilor menționat la articolul 7 alineatele (6) și (7).
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 3 aprilie 2014.