РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1257/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за осъществяване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна закрила
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 118, първа алинея от него,
като взеха предвид Решение 2011/167/ЕС на Съвета от 10 март 2011 г. за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита (1),
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Създаването на правни условия, даващи възможност на предприятията да приспособят дейностите си по производството и дистрибуцията на продукти отвъд националните граници и осигуряващи им по-голям избор и възможности, допринася за постигането на целите, установени в член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз. Единната патентна закрила в рамките на вътрешния пазар или поне в значителна част от него следва да бъде част от правните инструменти, с които разполагат предприятията.
(2)
Съгласно член 118, първа алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) мерките, които се приемат в рамките на създаването и функционирането на вътрешния пазар, следва да включват осигуряването на единна патентна закрила в целия Съюз и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол на равнището на Съюза.
(3)
На 10 март 2011 г. Съветът прие Решение 2011/167/ЕС за разрешаване на засилено сътрудничество между Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Франция, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство (наричани по-нататък „участващите държави-членки“) в областта на създаването на единна патентна закрила.
(4)
Единната патентна закрила ще насърчи научния и технически прогрес и функционирането на вътрешния пазар, като направи достъпа до патентната система по-лесен, по-евтин и сигурен от правна гледна точка. Тя също така ще подобри равнището на патентна закрила, като даде възможност за получаване на единна патентна закрила на териториите на участващите държави-членки и премахне разходите и усложненията, с които се сблъскват предприятията в целия Съюз. Единната патентна закрила следва да се предоставя на притежателите на европейски патент както от участващите държави-членки, така и от други държави, независимо от тяхното гражданство, място на пребиваване или място на установяване.
(5)
С Конвенцията за издаване на Европейски патенти от 5 октомври 1973 г., ревизирана на 17 декември 1991 г. и 29 ноември 2000 г. (наричана по-нататък „Европейската патентна конвенция“), бе създадена Европейската патентна организация, която бе натоварена със задачата да издава европейски патенти. Тази задача се изпълнява от Европейското патентно ведомство (наричано по-нататък „ЕПВ“). Издаваните от ЕПВ европейски патенти следва, при искане от страна на патентопритежателя, да се ползват с единно действие съгласно настоящия регламент в участващите държави-членки. Такива патенти по-нататък се означават като „европейски патенти с единно действие“.
(6)
В съответствие с част девета от Европейската патентна конвенция група от договарящи страни по Европейската патентна конвенция могат да предвидят издадените за тези държави европейски патенти да имат единно действие. Настоящият регламент представлява специално споразумение по смисъла на член 142 от Европейската патентна конвенция, договор за регионални патенти по смисъла на член 45, алинея 1 от Договора за патентно коопериране от 19 юни 1970 г., последно изменен на 3 февруари 2001 г., и специално споразумение по смисъла на член 19 от Конвенцията за закрила на индустриалната собственост, подписана в Париж на 20 март 1883 г. и последно изменена на 28 септември 1979 г.
(7)
Единната патентна закрила следва да бъде постигната, като се осигури единно действие на европейските патенти на етапа след издаването им съгласно настоящия регламент и по отношение на участващите държави-членки. Основната характеристика на европейските патенти с единно действие следва да бъде техният единен характер, т.е. да осигуряват единна закрила и да имат едно и също действие в участващите държави-членки. Следователно всеки европейски патент с единно действие следва да бъде ограничаван, прехвърлян или обявяван за недействителен, или действието му да се прекратява само по отношение на всички участващи държави-членки. Европейски патент с единно действие следва да може да бъде лицензиран за цялата или за част от територията на участващите държави-членки. С цел да се гарантира еднакъв материалноправен обхват на закрилата, която се предоставя чрез единната патентна закрила, единствено европейските патенти, които са издадени за участващите държави-членки с еднакъв набор от претенции, следва да се ползват от единно действие. На последно място, единното действие, предоставено на европейски патент, следва да има акцесорен характер и следва да се счита, че не се е породило, доколкото основният европейски патент е бил обявен за недействителен или ограничен.
(8)
В съответствие с общите принципи на патентното право и с член 64, параграф 1 от Европейската патентна конвенция единната патентна закрила следва да има обратно действие в участващите държави-членки, считано от датата на публикуване на съобщението за издаване на европейския патент в Европейския патентен бюлетин. При пораждане на действието на единната патентна закрила участващите държави-членки следва да гарантират, че европейският патент се счита за непородил действие като национален патент на тяхната територия, за да се избегне двойната патентна закрила.
(9)
Европейският патент с единно действие следва да предоставя на своя притежател правото да забрани на всяко трето лице да извършва действия, срещу които патентът осигурява закрила. Това следва да се постигне чрез създаването на Единен патентен съд. По въпросите, които не попадат в приложното поле на настоящия регламент или на Регламент (ЕС) № 1260/2012 на Съвета от 17 декември 2012 г. за осъществяване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна закрила по отношение на приложимите правила за превод (3), следва да се прилагат разпоредбите на Европейската патентна конвенция, Споразумението за Единен патентен съд, включително разпоредбите от него, с които се определя обхватът на правото и неговите ограничения, както и националното право, включително разпоредбите на международното частно право.
(10)
Задължителните лицензии за европейските патенти с единно действие следва да се уреждат от правото на участващите държави-членки по отношение на съответните им територии.
(11)
В доклада си относно действието на настоящия регламент Комисията следва да направи оценка на действието на приложимите ограничения и при необходимост, да направи подходящи предложения, като отчита приноса на патентната система за иновациите и техническия прогрес, законните интереси на трети лица и първостепенните обществени интереси. Споразумението за Единен патентен съд не е пречка Европейският съюз да упражнява правомощията си в тази област.
(12)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз принципът на изчерпване на правата следва да се прилага и по отношение на европейските патентни с единно действие. Следователно правата, които се предоставят с европейския патент с единно действие, не следва да се разпростират и върху действия, отнасящи се до закриляния с патента продукт, които се извършват в рамките на териториите на участващите държави-членки, след като този продукт е пуснат на пазара в Съюза от патентопритежателя.
(13)
Приложимият режим за вреди следва да се урежда от правото на участващите държави-членки, по-специално от разпоредбите за изпълнение на член 13 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (4).
(14)
Като обект на собственост даден европейски патент с единно действие следва да бъде разглеждан в своята цялост и във всички участващи държави-членки като национален патент на участващата държава-членка, определена въз основа на конкретни критерии като мястото на пребиваване, основното място на стопанска дейност или мястото на стопанска дейност на заявителя.
(15)
С цел да се насърчи и улесни използването за стопански цели на изобретенията, които са закриляни с европейски патенти с единно действие, притежателят на съответния патент следва да може да предлага лицензирането му срещу подходяща насрещна престация. За тази цел патентопритежателят следва да може да подаде до ЕПВ декларация, че е готов да предостави лиценз срещу подходяща насрещна престация. В този случай патентопритежателят следва да се ползва от намаление на таксите за поддържане, считано от момента получаване на декларацията от страна на ЕПВ.
(16)
Групата държави-членки, които прилагат разпоредбите от част девета от Европейската патентна конвенция, може да възлага на ЕПВ задачи и да създаде специален комитет към Административния съвет на Европейската патентна организация („специалният комитет“).
(17)
Участващите държави-членки следва да възложат на ЕПВ определени административни задачи, свързани с европейските патенти с единно действие, по-специално по отношение на разглеждането на исканията за единно действие, вписването на единно действие и на всяко ограничаване, лицензия, прехвърляне, обявяване на недействителност или прекратяване на действието на европейски патенти с единно действие, събирането и разпределението на таксите за поддържане, публикуването на преводите с информационна цел по време на преходен период и управлението на компенсаторната схема за възстановяване на разходите за превод, направени от заявителите, подали заявки за европейски патент, на език, различен от един от официалните езици на ЕПВ.
(18)
В рамките на специалния комитет участващите държави-членки следва да осигурят управлението и надзора на дейностите по изпълнение на задачите, възложени на ЕПВ от участващите държави-членки, да гарантират подаването на искания за единно действие в ЕПВ в срок от един месец от датата на публикуване на съобщението за издаване в Европейския патентен бюлетин, както и да гарантират, че тези искания се подават на езика на производството пред ЕПВ, придружени от превода, предписан през определен преходен период от Регламент (ЕС) № 1260/2012. Участващите държави-членки следва също така да осигурят определянето, в съответствие с правилата за гласуване, предвидени в член 35, алинея 2 от Европейската патентна конвенция, на размера на таксите за поддържане и дела от разпределението на таксите за поддържане съгласно критериите, установени в настоящия регламент.
(19)
Патентопритежателите следва да заплащат еднократна годишна такса за поддържане на европейските патенти с единно действие. Таксите за поддържане следва да се увеличават прогресивно през целия срок на патентната закрила и, заедно с таксите, дължими на Европейската патентна организация на етапа преди издаване на патента, следва да покриват всички разходи, свързани с издаването на европейския патент и с администрирането на единната патентна закрила. Размерът на таксите за поддържане следва да бъде определен с оглед на целта да се улеснят иновациите и да се насърчи конкурентоспособността на европейските предприятия, като се отчита положението на специфични образувания като малките и средните предприятия, например под формата на по-ниски такси. Той следва да отразява също така големината на пазара, обхванат от патента, и да бъде съпоставим с размера на националните такси за поддържане на средностатистически европейски патент с действие в участващите държави-членки към момента на първоначалното определяне на размера на таксите за поддържане.
(20)
Следва да се определят подходящият размер и разпределението на таксите за поддържане, за да се гарантира във връзка с единната патентна закрила, че всички разходи за изпълнението на задачите, възложени на ЕПВ, ще бъдат изцяло покрити със средства, получени от европейски патенти с единно действие, както и че приходите от таксите за поддържане, заедно с таксите, дължими на Европейската патентна организация по време на етапа преди издаването на патента, осигуряват балансиран бюджет на Европейската патентна организация.
(21)
Таксите за поддържане следва да се заплащат на Европейската патентна организация. ЕПВ следва да задържа определена част от сумата, за да покрие разходите, възникнали за ЕПВ при изпълнението на задачите във връзка с единната патентна закрила в съответствие с член 146 от Европейската патентна конвенция. Останалата част следва да се разпределя между участващите държави-членки и да се използва за цели, свързани с патентите. Делът от разпределението следва да се определя въз основа на справедливи, обективни и относими критерии, а именно равнището на патентна активност и големината на пазара, като следва да се гарантира минимална сума, която да бъде разпределена на всяка участваща държава-членка, за да се запази балансирано и устойчиво функциониране на системата. Разпределението следва да осигури компенсация за това, че нейният официален език е различен от един от официалните езици на ЕПВ, че има непропорционално ниско равнище на патентна активност, установено въз основа на Сравнителния доклад за иновациите в Европа, и/или че относително отскоро е член на Европейската патентна организация.
(22)
Засиленото партньорство между ЕПВ и централните ведомства по индустриална собственост на държавите-членки следва да позволи на ЕПВ редовно да използва, когато е целесъобразно, резултатите от всяко проучване, извършено от централните ведомства по индустриална собственост по заявка за национален патент, посочена като приоритетна в последваща заявка за европейски патент. Всички централни ведомства по индустриална собственост, в това число онези, които не извършват проучвания в хода на националната процедура по издаване на патенти, могат да имат важна роля в рамките на засиленото партньорство, като, наред с другото, предоставят консултации и помощ на възможни заявители на патенти, по-специално на малки и средни предприятия, като приемат заявки, като препращат заявките към ЕПВ и като разпространяват патентна информация.
(23)
Настоящият регламент се допълва от Регламент (ЕС) № 1260/2012, приет от Съвета в съответствие с член 118, втора алинея ДФЕС.
(24)
Компетентността по отношение на европейските патенти с единно действие следва да се установи и уреди чрез инструмент за създаване единна система за разглеждане на патентни спорове във връзка с европейските патенти и европейските патенти с единно действие.
(25)
Създаването на Единен патентен съд, който да разглежда дела относно европейския патент с единно действие, е от решаващо значение за осигуряване на нормалното действие на патента, последователността на съдебната практика и, съответно - правната сигурност, както и икономическата ефективност за патентопритежателите. Следователно от първостепенно значение е участващите държави-членки да ратифицират Споразумението за Единния патентен съд в съответствие с националните си конституционни и парламентарни процедури и да предприемат необходимите стъпки, така че този съд да започне работа в най-кратки срокове.
(26)
Настоящият регламент не следва да засяга правата на участващите държави-членки да издават национални патенти и не следва да заменя законодателството на участващите държави-членки в областта на патентите. Следва да се запази правото на заявителите на патент да избират национален патент, европейски патент с единно действие, европейски патент с действие в една или повече договарящи страни по Европейската патентна конвенция или европейски патент с единно действие, който освен това е валиден в една или повече договарящи страни по Европейската патентна конвенция, които не са сред участващите държави-членки.
(27)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаването на единна патентна закрила, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на настоящия регламент, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки, когато е целесъобразно - чрез засилено сътрудничество, в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящият регламент се осъществява засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна закрила, разрешено с Решение 2011/167/ЕС.
2. Настоящият регламент представлява специално споразумение по смисъла на член 142 от Конвенцията за издаване на европейски патенти от 5 октомври 1973 г., ревизирана на 17 декември 1991 г. и 29 ноември 2000 г. („Европейска патентна конвенция“).
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„участваща държава-членка“ означава държава-членка, която към момента на подаване на искане за единно действие съгласно член 9 участва в засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна закрила съгласно Решение 2011/167/ЕС или съгласно решение, прието в съответствие с член 331, параграф 1, втора или трета алинея ДФЕС;
б)
„европейски патент“ означава патент, издаден от Европейското патентно ведомство (ЕПВ) съгласно правилата и процедурите, установени в Европейската патентна конвенция;
в)
„европейски патент с единно действие“ означава европейски патент, който се ползва с единно действие в участващите държави-членки съгласно настоящия регламент;
г)
„Регистър на европейските патенти“ означава регистърът, който се води от ЕПВ съгласно член 127 от Европейската патентна конвенция;
д)
„Регистър за единна патентна закрила“ означава регистърът, който е част от Регистъра на европейските патенти и в който се вписва единното действие, както и всяко ограничаване, лицензия, прехвърляне, обявяване на недействителност или прекратяване на действието на европейски патент с единно действие;
е)
„Европейски патентен бюлетин“ означава периодичното издание, предвидено в член 129 от Европейската патентна конвенция.
Член 3
Европейски патент с единно действие
1. Европейски патент с еднакъв набор от претенции по отношение на всички участващи държави-членки, се ползва от единно действие в участващите държави-членки, при условие че неговото единно действие е било вписано в Регистъра за единна патентна закрила.
Европейски патент с различни претенции за различните участващи държави-членки, не се ползва с единно действие.
2. Европейският патент с единно действие има единен характер. Той осигурява единна закрила и има едно и също действие във всички участващи държави-членки.
Той може да бъде ограничаван, прехвърлян, обявяван за недействителен или действието му да бъде прекратявано само по отношение на всички участващи държави-членки.
Той може да бъде лицензиран по отношение на цялата или на част от територията на участващите държави-членки.
3. Счита се, че единното действие на европейския патент не се е породило, в степента, в която европейският патент е бил обявен за недействителен или ограничен.
Член 4
Дата на пораждане на действие
1. Европейският патент с единно действие поражда действие в участващите държави-членки на датата на публикуване от ЕПВ на съобщението за издаването на европейския патент в Европейския патентен бюлетин.
2. Участващите държави-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че когато единното действие на даден европейски патент е било вписано и се разпростира на тяхната територия, същият европейски патент не поражда действие като национален патент на тяхната територия към датата на публикуване на съобщението за издаването в Европейския патентен бюлетин.
ГЛАВА II
ПОСЛЕДИЦИ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАТЕНТ С ЕДИННО ДЕЙСТВИЕ
Член 5
Единна закрила
1. Европейският патент с единно действие дава на своя притежател правото да забрани на трети лица да извършват действия, срещу които патентът осигурява закрила, на цялата територия на участващите държави-членки, в които патентът има единно действие, при спазване на приложимите ограничения.
2. Обхватът на това право и неговите ограничения са еднакви във всички участващи държави-членки, в които патентът има единно действие.
3. Действията, срещу които патентът осигурява закрила, посочени в параграф 1, и приложимите ограничения се определят от правото, приложимо към европейските патенти с единно действие в участващата държава-членка, чието национално право е приложимо към европейския патент с единно действие като обект на собственост съгласно член 7.
4. В доклада си по член 16, параграф 1 Комисията прави оценка на действието на приложимите ограничения и, при необходимост, прави подходящи предложения.
Член 6
Изчерпване на правата, предоставени от европейски патент с единно действие
Правата, предоставени от европейския патент с единно действие, не се разпростират върху действия, които се отнасят до закриляния с патента продукт, извършени в участващите държави-членки, в които съответният патент има единно действие, след пускането на продукта на пазара в Съюза от патентопритежателя или с неговото съгласие, освен ако патентопритежателят има основателни причини да се противопостави на последващата търговия с продукта.
ГЛАВА III
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАТЕНТ С ЕДИННО ДЕЙСТВИЕ КАТО ОБЕКТ НА СОБСТВЕНОСТ
Член 7
Третиране на европейския патент с единно действие като национален патент
1. Европейският патент с единно действие, като обект на собственост, се счита в своята цялост и във всички участващи държави-членки за национален патент на участващата държава-членка, в която съответният патент има единно действие и в която съгласно Регистъра на европейските патенти:
а)
се намира мястото на пребиваване или основното място на стопанска дейност на заявителя към датата на подаване на заявката за европейски патент; или
б)
когато буква а) не се прилага - заявителят е имал място на стопанска дейност към датата на подаване на заявката за европейски патент.
2. Когато две или повече лица са вписани в Регистъра на европейските патенти като съзаявители, параграф 1, буква а) се прилага за съзаявителя, който е вписан първи. Когато това не е възможно, параграф 1, буква а) се прилага за следващия посочен съзаявител по реда на вписване. Когато параграф 1, буква а) не се прилага за нито един от съзаявителите, се прилага съответно параграф 1, буква б).
3. Когато мястото на пребиваване, основното място на стопанска дейност или мястото на стопанска дейност на нито един от съзаявителите не се намира в участваща държава-членка, в която съответният патент има единно действие, за целите на параграф 1 или 2 европейският патент с единно действие, като обект на собственост, се третира в своята цялост и във всички участващи държави-членки като национален патент на държавата, в която се намира седалището на Европейската патентна организация в съответствие с член 6, параграф 1 от Европейската патентна конвенция.
4. Придобиването на право не може да зависи от вписване в национален патентен регистър.
Член 8
Лицензионна готовност
1. Притежателят на европейски патент с единно действие може да подаде до ЕПВ декларация, че е готов да разреши на всяко лице да използва изобретението като лицензополучател срещу подходяща насрещна престация.
2. Лицензията, получена съгласно настоящия регламент, се счита за договорна лицензия.
ГЛАВА IV
ИНСТИТУЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 9
Административни задачи в рамките на Европейската патентна организация
1. Участващите държави-членки възлагат, по смисъла на член 143 от Европейската патентна конвенция, на ЕПВ следните задачи, които се изпълняват в съответствие с вътрешния правилник на ЕПВ:
а)
административно обслужване на исканията за единно действие на притежатели на европейски патенти;
б)
включване на Регистъра за единна патентна закрила в Регистъра на европейските патенти и административно обслужване на Регистъра за единна патентна закрила;
в)
приемане и вписване на декларации за лицензиране по член 8, тяхното оттегляне и лицензионни ангажименти, поети от притежателя на европейския патент с единно действие в международни органи по стандартизация;
г)
публикуване на преводите, посочени в член 6 от Регламент (ЕС) № 1260/2012, през посочения в същия член преходен период;
д)
събиране и управление на таксите за поддържане на европейски патенти с единно действие за годините след годината, в която съобщението за издаването му е публикувано в Европейския патентен бюлетин; събиране и управление на допълнителни такси за забавено плащане на такси за поддържане, когато забавеното плащане е направено в рамките на шест месеца от падежа, както и разпределение на част от събраните такси за поддържане в полза на участващите държави-членки;
е)
управление на компенсаторната схема за възстановяване на разходите за превод, посочена в член 5 от Регламент (ЕС) № 1260/2012;
ж)
гарантиране, че исканията за единно действие се подават от притежателя на европейски патент на езика на производството по смисъла на член 14, алинея 3 от Европейската патентна конвенция най-късно един месец след публикуване на съобщението за издаването в Европейския патентен бюлетин; както и
з)
гарантиране, че единното действие се отбелязва в Регистъра за единна патентна закрила, когато е било подадено искане за единно действие и по време на преходния период, предвиден в член 6 от Регламент (ЕС) № 1260/2012, че искането е било представено заедно с преводите, посочени в същия член, както и че ЕПВ бива уведомено за всякакви ограничавания, лицензии, прехвърляния и случаи на обявяване на недействителност на европейски патенти с единно действие.
2. Участващите държави-членки гарантират спазването на настоящия регламент при изпълнението на международните задължения, които са поели с Европейската патентна конвенция, и си сътрудничат за тази цел. В качеството си на договарящи страни по Европейската патентна конвенция участващите държави-членки гарантират управлението и надзора на дейностите по изпълнение на задачите по параграф 1 от настоящия член и осигуряват определянето на размера на таксите за поддържане съгласно член 12 от настоящия регламент и определянето на дела от разпределението на таксите за поддържане съгласно член 13 от настоящия регламент.
За тази цел те създават специален комитет към Административния съвет на Европейската патентна организация (наричан по-нататък „специалният комитет“) по смисъла на член 145 от Европейската патентна конвенция.
Специалният комитет се състои от представителите на участващите държави-членки и един представител на Комисията в качеството му на наблюдател, както и от техните заместници, които ги представляват в тяхно отсъствие. Членовете на специалния комитет могат да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
Специалният комитет взема решения, като отчита надлежно позицията на Комисията и като спазва правилата, установени в член 35, алинея 2 от Европейската патентна конвенция.
3. Участващите държави-членки осигуряват ефективна правна защита пред компетентен съд на една или няколко участващи държави-членки срещу решения, взети от ЕПВ при изпълнение на задачите, посочени в параграф 1.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Принцип относно разходите
Разходите, направени от ЕПВ при изпълнение на допълнителните задачи, възложени му по смисъла на член 143 от Европейската патентна конвенция, от участващите държави-членки, се покриват от таксите, събрани от европейските патенти с единно действие.
Член 11
Такси за поддържане
1. Патентопритежателите заплащат на Европейската патентна организация такси за поддържане на европейските патенти с единно действие и допълнителни такси за забавено плащане. Тези такси са дължими за годините след годината, в която в Регистъра на европейските патенти е публикувано съобщението за издаването на европейски патент, който се ползва с единно действие.
2. Действието на европейския патент с единно действие се прекратява, ако таксата за поддържане и, когато е приложимо, някоя от допълнителните такси не е платена навреме.
3. Таксите за поддържане, дължими след получаване на декларацията, посочена в член 8, параграф 1, се намаляват.
Член 12
Размер на таксите за поддържане
1. Таксите за поддържане на европейски патенти с единно действие са:
а)
прогресивно нарастващи през целия срок на единната патентна закрила;
б)
достатъчни за покриване на всички разходи, свързани с издаването на европейския патент и администрирането на единната патентна закрила; и
в)
достатъчни, заедно с таксите, които се заплащат на Европейската патентна организация на етапа преди издаването, за да се гарантира балансиран бюджет на Европейската патентна организация.
2. Размерът на таксите за поддържане се определя при отчитане, наред с останалото, на положението на специфични образувания като малките и средните предприятия с цел:
а)
да се улеснят иновациите и да се насърчи конкурентоспособността на европейските предприятия;
б)
да се отчете големината на пазара, обхванат от патента; както и
в)
да е съпоставим с размера на националните такси за поддържане на средностатистически европейски патент, който поражда действие в участващите държави-членки към момента на първоначално определяне на размера на таксите за поддържане.
3. С оглед постигане на целите, установени в настоящата глава, се определя размер на таксите за поддържане, който:
а)
е равностоен на размера на таксите за поддържане, заплащани за средното географско покритие на действащи европейски патенти;
б)
отразява степента на поддържане на действащи европейски патенти;
в)
отразява броя на исканията за единно действие.
Член 13
Разпределение
1. ЕПВ задържа 50 процента от таксите за поддържане по член 11, платени за европейски патенти с единно действие. Останалата част от сумата се разпределя на участващите държави-членки в съответствие с дела от разпределението на таксите за поддържане, определен съгласно член 9, параграф 2.
2. За да се постигнат целите, установени в настоящата глава, делът от разпределението на таксите за поддържане между участващите държави-членки се определя въз основа на следните справедливи, обективни и относими критерии:
а)
брой на заявките за патенти;
б)
големината на пазара, като при това се гарантира минимална сума, която да бъде разпределена на всяка участваща държава-членка,
в)
компенсация за участващите държави-членки с:
i)
официален език, различен от един от официалните езици на ЕПВ,
ii)
непропорционално ниско равнище на патентна активност, и/или
iii)
относително скорошно членство в Европейската патентна организация.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Сътрудничество между Комисията и ЕПВ
Комисията установява посредством работно споразумение тясно сътрудничество с ЕПВ в областите на приложение на настоящия регламент. Това сътрудничество включва редовен обмен на мнения относно действието на работното споразумение и по-специално по въпроса за таксите за поддържане и въздействието им върху бюджета на Европейската патентна организация.
Член 15
Прилагане на правото в областта на конкуренцията и на нелоялната конкуренция
Настоящият регламент не засяга прилагането на правото в областта на конкуренцията и на нелоялната конкуренция.
Член 16
Доклад за действието на настоящия регламент
1. Най-късно три години след датата на пораждане на действие на първия европейски патент с единно действие и на всеки пет години след това Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за действието на настоящия регламент и при необходимост прави подходящи предложения за изменението му.
2. Комисията редовно представя на Европейския парламент и на Съвета доклади за действието на таксите за поддържане, посочени в член 11, като отделя особено внимание на спазването на член 12.
Член 17
Уведомления от страна на участващите държави-членки
1. До началната дата на прилагане на настоящия регламент участващите държави-членки уведомяват Комисията относно мерките, приети в съответствие с член 9.
2. Всяка участваща държава-членка уведомява Комисията за мерките, приети в съответствие с член 4, параграф 2, до началната дата на прилагане на настоящия регламент или в случай на участваща държава-членка, в която Единният патентен съд няма изключителна компетентност по отношение на европейските патенти с единно действие към началната дата на прилагане на настоящия регламент, до датата, от която Единният патентен съд получи такава изключителна компетентност в тази участваща държава-членка.
Член 18
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от по-късната от следните дати: 1 януари 2014 г. или датата на влизане в сила на Споразумението за Единен патентен съд („Споразумението“).
Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 и член 4, параграф 1 европейски патент, за който е вписано единно действие в Регистъра за единна патентна закрила, има единно действие единствено в тези участващи държави-членки, в които Единният патентен съд има изключителна компетентност по отношение на европейските патенти с единно действие към датата на вписването.
3. Всяка участваща държава-членка уведомява Комисията за ратифицирането на споразумението в момента на депозиране на своя документ за ратификация. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз датата на влизане в сила на споразумението и списък на държавите-членки, ратифицирали споразумението към датата на влизането му в сила. Впоследствие Комисията актуализира редовно списъка на участващите държави-членки, ратифицирали споразумението, и публикува актуализирания списък в Официален вестник на Европейския съюз.
4. Участващите държави-членки осигуряват въвеждането на мерките, предвидени в член 9, до началната дата на прилагане на настоящия регламент.
5. Всяка участваща държава-членка гарантира, че мерките, посочени в член 4, параграф 2, са въведени до началната дата на прилагане на настоящия регламент или, в случай на участваща държава-членка, в която Единният патентен съд няма изключителна компетентност по отношение на европейските патенти с единно действие към началната дата на прилагане на настоящия регламент, до датата, от която Единният патентен съд получи такава изключителна компетентност в тази участваща държава-членка.
6. Единна патентна закрила може да бъде поискана за всеки европейски патент, издаден на началната дата на прилагане на настоящия регламент или след това.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в участващите държави-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1257/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2012
de punere în aplicare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 118 primul paragraf,
având în vedere Decizia 2011/167/UE a Consiliului din 10 martie 2011 de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Crearea condițiilor juridice care permit întreprinderilor să își adapteze activitățile de producție și distribuție dincolo de frontierele naționale și care le oferă mai multe opțiuni și oportunități contribuie la atingerea obiectivelor Uniunii prevăzute la articolul 3 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Protecția uniformă prin brevet în cadrul pieței interne, sau cel puțin în cadrul unei părți semnificative din această piață, ar trebui să figureze printre instrumentele juridice pe care întreprinderile le au la dispoziție.
(2)
În temeiul articolului 118 primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), măsurile care se iau în contextul instituirii și funcționării pieței interne includ crearea unei protecții uniforme prin brevet pe întregul teritoriu al Uniunii și înființarea unor sisteme centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii.
(3)
La 10 martie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/167/UE de autorizare a unei cooperări consolidate între Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Danemarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Franța, Cipru, Letonia, Lituania, Luxemburg, Ungaria, Malta, Țările de Jos, Austria, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Slovacia, Finlanda, Suedia și Regatul Unit (denumite în continuare „state membre participante”) în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet.
(4)
Protecția unitară prin brevet va încuraja progresul științific și tehnic, precum și buna funcționare a pieței interne, prin acces mai simplu la sistemul de brevetare, mai puțin costisitor și sigur din punct de vedere juridic. Aceasta va îmbunătăți de asemenea nivelul de protecție prin brevet, oferind posibilitatea de a obține protecție uniformă prin brevet pe teritoriile statelor membre participante și de eliminare a costurilor și a complexității pentru întreprinderi în întreaga Uniune. Protecția unitară ar trebui să fie disponibilă pentru titularii de brevete europene atât din statele membre participante, cât și din alte state, indiferent de naționalitate, reședință sau loc de stabilire.
(5)
Convenția privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973, astfel cum a fost modificată la 17 decembrie 1991 și la 29 noiembrie 2000 (denumită în continuare „CBE”), a înființat Organizația Europeană de Brevete, căreia i-a încredințat sarcina de a elibera brevete europene. Această sarcină se efectuează de către Oficiul European de Brevete (denumit în continuare „OEB”). Un brevet european acordat de OEB ar trebui, la cererea titularului brevetului, să beneficieze de efect unitar în temeiul prezentului regulament în statele membre participante. Un astfel de brevet este denumit în continuare „brevet european cu efect unitar”.
(6)
În conformitate cu partea IX din CBE, un grup de state contractante la CBE poate prevedea că brevetele europene acordate pentru aceste state au un caracter unitar. Prezentul regulament reprezintă un acord special în sensul articolului 142 din CBE, un tratat regional privind brevetele, în sensul articolului 45 alineatul (1) din Tratatul de cooperare în domeniul brevetelor din 19 iunie 1970, astfel cum a fost modificat ultima dată la 3 februarie 2001, și un acord special în sensul articolului 19 din Convenția pentru protecția proprietății industriale, semnată la Paris la 20 martie 1883 și modificată ultima dată la 28 septembrie 1979.
(7)
Protecția unitară prin brevet ar trebui realizată prin conferirea unui efect unitar brevetelor europene în faza postacordare în temeiul prezentului regulament, pentru toate statele membre participante. Principala caracteristică a unui brevet european cu efect unitar ar trebui să fie caracterul său unitar, adică să asigure o protecție uniformă și să aibă același efect în toate statele membre participante. Prin urmare, un brevet european cu efect unitar poate fi limitat, transferat sau revocat sau poate expira numai în ansamblu, pentru toate statele membre participante. Ar trebui să fie posibil ca un brevet european cu efect unitar să facă obiectul licenței pentru întregul teritoriu al statelor membre participante sau pentru o parte a acestuia. Pentru a asigura un domeniu uniform de aplicare a protecției conferite de protecția unitară prin brevet, numai brevetele europene care au fost acordate pentru toate statele membre participante cu același ansamblu de revendicări ar trebui să beneficieze de efect unitar. În final, efectul unitar atribuit unui brevet european ar trebui să aibă un caracter accesoriu și să se considere a nu fi existat, în măsura în care brevetul european de bază a fost revocat sau limitat.
(8)
În conformitate cu principiile generale din dreptul brevetelor și cu articolul 64 alineatul (1) din CBE, protecția unitară prin brevet ar trebui să aibă efect retroactiv în statele membre participante, de la data publicării mențiunii de acordare a brevetului european în Buletinul european de brevete. Atunci când protecția unitară a brevetului își produce efecte, statele membre participante ar trebui să se asigure că brevetul european se consideră a nu fi intrat în vigoare ca brevet național pe teritoriul lor, pentru a se evita orice dublare a protecției prin brevet.
(9)
Brevetul european cu efect unitar ar trebui să confere titularului său dreptul de a împiedica orice terț să înfăptuiască acte față de care brevetul asigură protecție. Acest lucru ar trebui asigurat prin înființarea unei instanțe unice în materie de brevete. Cu privire la aspectele care nu sunt reglementate de prezentul regulament sau de Regulamentul (UE) nr. 1260/2012 al Consiliului din 17 decembrie 2012 de punere în aplicare a cooperării consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în ceea ce privește dispozițiile aplicabile în materie de traducere (3), ar trebui să se aplice dispozițiile CBE, ale Acordului privind curtea unică în materie de brevete, inclusiv dispozițiile acestuia din urmă care privesc domeniul de aplicare al exercitării dreptului respectiv și limitările sale, și dreptul național, inclusiv normele de drept internațional privat.
(10)
Licențele obligatorii pentru brevetele europene cu efect unitar ar trebui reglementate de legislațiile statelor membre participante, pe teritoriile lor respective.
(11)
În raportul său privind funcționarea prezentului regulament, Comisia ar trebui să evalueze modul în care operează limitările aplicabile și, după caz, să facă propuneri adecvate, ținând seama de contribuția sistemului de brevete la inovare și progresul tehnologic, de interesele legitime ale terților și de interesele fundamentale ale societății. Acordul privind curtea unică în materie de brevete nu împiedică Uniunea Europeană să își exercite competențele în acest domeniu.
(12)
În conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, principiul epuizării drepturilor ar trebui să se aplice și în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar. Prin urmare, nici drepturile conferite de un brevet european cu efect unitar nu ar trebui să se extindă la acte privind produsul care face obiectul respectivului brevet care sunt efectuate în statele membre participante după ce produsul respectiv a fost introdus pe piață în Uniune de către titularul brevetului.
(13)
Regimul aplicabil daunelor este reglementat de legislațiile statelor membre participante, în special de dispozițiile de punere în aplicare a articolului 13 al Directivei 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (4).
(14)
Ca obiect de proprietate, un brevet european cu efect unitar se consideră, în totalitatea sa și în toate statele membre participante, ca un brevet național acordat de statul membru participant determinat în conformitate cu criterii specifice, precum reședința, locul principal de desfășurare a activității sau locul de desfășurare a activității ale solicitantului.
(15)
Pentru promovarea și facilitarea exploatării economice a unei invenții protejate prin brevet european cu efect unitar, titularul brevetului respectiv ar trebui să aibă posibilitatea de a permite ca acesta să facă obiectul unei licențe în schimbul unei contribuții adecvate. În acest scop, titularul brevetului ar trebui să poată depune o declarație la OEB prin care să ateste că este dispus să acorde o licență în schimbul unei contribuții adecvate. În acest caz, titularul brevetului ar trebui să beneficieze de o reducere a taxelor de menținere în vigoare, de la primirea de către OEB a declarației respective.
(16)
Grupul de state membre care recurg la prevederile părții IX a CBE poate conferi sarcini către OEB și poate institui un comitet restrâns în cadrul consiliului de administrație al Organizației Europene de Brevete (denumit în continuare „comitetul restrâns”).
(17)
Statele membre participante ar trebui să confere către OEB anumite sarcini administrative referitoare la brevetele europene cu efect unitar, în special în ceea ce privește administrarea cererilor de efect unitar, înregistrarea efectului unitar, a oricărei limitări și licențe, a transferului, revocării sau expirării brevetelor europene cu efect unitar, precum și în ceea ce privește colectarea și distribuirea taxelor de menținere în vigoare, publicarea traducerilor în scop informativ în timpul unei perioade de tranziție și administrarea unui sistem de compensare pentru rambursarea costurilor de traducere pentru solicitanții care depun cereri de brevet european în altă limbă decât una dintre limbile oficiale ale OEB.
(18)
În cadrul comitetului restrâns, statele membre participante ar trebui să asigure guvernanța și supravegherea activităților legate de sarcinile încredințate OEB de statele membre participante, să se asigure că cererile de efect unitar sunt depuse la OEB în termen de o lună de la data publicării mențiunii acordării brevetului european în Buletinul european de brevete și să se asigure că aceste cereri sunt depuse în limba de procedură în fața OEB, împreună cu traducerea prevăzută, pe parcursul unei perioade de tranziție, prin Regulamentul (UE) nr. 1260/2012. Statele membre participante ar trebui să asigure de asemenea stabilirea, în conformitate cu regulile de vot prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din CBE, nivelul taxelor de menținere în vigoare și cota de distribuire a taxelor de menținere în vigoare, în conformitate cu criteriile stabilite în prezentul regulament.
(19)
Titularii brevetelor ar trebui să plătească o singură taxă anuală de menținere în vigoare pentru un brevet european cu efect unitar. Taxele de menținere în vigoare ar trebui să fie progresive pe toată durata protecției conferite de brevet și, împreună cu taxele care trebuie plătite către Organizația Europeană de Brevete în etapa premergătoare acordării brevetului, ar trebui să acopere toate costurile asociate cu acordarea brevetului european și cu administrarea protecției unitare prin brevet. Nivelul taxelor de menținere în vigoare ar trebui să fie stabilit astfel încât să faciliteze inovarea și să încurajeze competitivitatea întreprinderilor europene și, ținând seama de situația unor entități specifice, precum întreprinderile mici și mijlocii, de exemplu, sub forma unor taxe mai mici. Acesta ar trebui să reflecte, de asemenea, dimensiunea pieței căreia i se adresează brevetul și să fie similar cu nivelul taxelor naționale de menținere în vigoare pentru un brevet european mediu care produce efecte în statele membre participante în momentul în care nivelul taxelor de menținere în vigoare este stabilit pentru prima dată.
(20)
Nivelul adecvat și distribuirea taxelor de menținere în vigoare ar trebui determinate pentru a garanta că, în ceea ce privește protecția unitară prin brevet, toate costurile pe care le implică sarcinile încredințate OEB sunt în întregime acoperite prin resursele generate de brevetele europene cu efect unitar și că veniturile obținute din taxele de menținere în vigoare, împreună cu taxele care urmează să fie plătite către Organizația Europeană de Brevete în etapa premergătoare acordării brevetului, asigură un buget echilibrat al Organizației Europene de Brevete.
(21)
Taxele de menținere în vigoare ar trebui plătite către Organizația Europeană de Brevete. OEB ar trebui să rețină o sumă pentru a acoperi cheltuielile generate la OEB pentru îndeplinirea sarcinilor referitoare la protecția unitară prin brevet în conformitate cu articolul 146 din CBE. Suma rămasă ar trebui distribuită între statele membre participante și ar trebui utilizată în scopuri referitoare la brevete. Cotele de distribuire ar trebui să fie stabilite pe baza unor criterii corecte, echitabile și pertinente, și anume nivelul activității de brevetare și dimensiunea pieței, și să garanteze o sumă minimă care să fie distribuită fiecărui stat membru participant, pentru a se menține o funcționare echilibrată și durabilă a sistemului. Distribuirea ar trebui să prevadă compensații pentru statele cu o altă limbă oficială decât una dintre limbile oficiale ale OEB, pentru cele cu o activitate de brevetare disproporționat de redusă stabilită pe baza Tabelei europene de evaluare privind inovarea și/sau pentru cele care au dobândit calitatea de membru al Organizației Europene de Brevete relativ recent.
(22)
Un parteneriat consolidat între OEB și oficiile centrale în domeniul proprietății industriale din statele membre ar trebui să permită OEB să utilizeze cu regularitate, dacă este cazul, rezultatele oricăror cercetări efectuate de oficiile centrale în domeniul proprietății industriale cu privire la o cerere de brevet național a cărei prioritate este revendicată într-o cerere ulterioară de brevet european. Toate oficiile centrale în domeniul proprietății industriale, inclusiv cele care nu efectuează cercetări în cursul procedurii de acordare a brevetelor naționale, pot avea un rol esențial în cadrul parteneriatului consolidat, inter alia, prin consiliere și sprijin acordat potențialilor solicitanți de brevete, în special întreprinderilor mici și mijlocii, prin primirea de cereri, prin transmiterea cererilor către OEB și prin diseminarea informațiilor privind brevetele.
(23)
Prezentul regulament este completat prin Regulamentul (UE) nr. 1260/2012, adoptat de Consiliu în conformitate cu articolul 118 al doilea paragraf din TFUE.
(24)
Competența în privința brevetelor europene cu efect unitar ar trebui stabilită și reglementată de un instrument care să instituie un sistem unificat de soluționare a litigiilor pentru brevetele europene și brevetele europene cu efect unitar.
(25)
Este esențială înființarea unei instanțe unice pentru brevete care să audieze cazuri privind brevetul european cu efect unitar, pentru a asigura buna funcționare a brevetului respectiv, coerența jurisprudenței și, astfel, certitudinea juridică și eficiența costurilor pentru titularii de brevete. Prin urmare, este de o importanță primordială ca statele membre participante să ratifice Acordul privind înființarea unei instanțe unice pentru brevete, în conformitate cu procedurile lor constituționale și parlamentare naționale, și să ia măsurile necesare pentru ca aceasta să devină operațională cât mai curând posibil.
(26)
Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere dreptului statelor membre participante de a acorda brevete naționale și nu ar trebui să se substituie legislațiilor statelor membre participante în materie de brevete. Solicitanții de brevete ar trebui să dispună în continuare de libertatea de a obține un brevet național, un brevet european cu efect unitar, un brevet european care produce efecte în unul sau mai multe state contractante la CBE sau un brevet european cu efect unitar validat suplimentar în unul sau mai multe state contractante la CBE care nu se numără printre statele membre participante.
(27)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume crearea unei protecții unitare prin brevet, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere amploarea și efectele prezentului regulament, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, după caz, prin intermediul unei forme de cooperare consolidată, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
(1) Prezentul regulament pune în aplicare cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet, autorizată prin Decizia 2011/167/UE.
(2) Prezentul regulament constituie un acord special în sensul articolului 142 din Convenția privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973, astfel cum a fost modificată la 17 decembrie 1991 și la 29 noiembrie 2000 (denumită în continuare „CBE”).
Articolul 2
Definiții
În înțelesul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„stat membru participant” înseamnă un stat membru care participă la cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în temeiul Deciziei 2011/167/UE, sau în temeiul unei decizii adoptate în conformitate cu articolul 331 alineatul (1) al doilea sau al treilea paragraf din TFUE, la data depunerii unei cereri de efect unitar, astfel cum se menționează la articolul 9;
(b)
„brevet european” înseamnă un brevet acordat de Oficiul European de Brevete (denumit în continuare „OEB”) în conformitate cu normele și procedurile prevăzute în CBE;
(c)
„brevet european cu efect unitar” înseamnă un brevet european care beneficiază de efect unitar în statele membre participante în temeiul prezentului regulament;
(d)
„Registrul european de brevete” înseamnă registrul ținut de OEB în temeiul articolului 127 din CBE;
(e)
„Registrul pentru protecție unitară prin brevet” înseamnă registrul ce face parte din Registrul european de brevete în care se înregistrează efectul unitar și orice limitare, licență, transfer, revocare sau expirare a unui brevet european cu efect unitar;
(f)
„Buletinul european de brevete” înseamnă publicația periodică prevăzută la articolul 129 din CBE.
Articolul 3
Brevetul european cu efect unitar
(1) Un brevet european acordat cu același set de revendicări în toate statele membre participante beneficiază de efect unitar în statele membre participante, cu condiția ca efectul său unitar să fi fost înregistrat în Registrul pentru protecție unitară prin brevet.
Un brevet european acordat cu seturi diferite de revendicări în diferite state membre participante nu beneficiază de efect unitar.
(2) Un brevet european cu efect unitar are un caracter unitar. Acesta asigură o protecție uniformă și produce aceleași efecte în toate statele membre participante.
Un brevet european cu efect unitar poate fi limitat, transferat, revocat sau poate expira numai în ansamblu pentru toate statele membre participante.
Un brevet european cu efect unitar poate face obiectul unei licențe pe întregul sau o parte a teritoriilor statelor membre participante.
(3) Efectul unitar al unui brevet european se consideră a nu fi existat în măsura în care brevetul european a fost revocat sau limitat.
Articolul 4
Data producerii de efecte
(1) Un brevet european cu efect unitar produce efecte în statele membre participante de la data publicării de către OEB a mențiunii de acordare a brevetului european în Buletinul european de brevete.
(2) Statele membre participante iau măsurile necesare pentru a se asigura că, în cazul în care efectul unitar al unui brevet european a fost înregistrat și se extinde la teritoriul lor, brevetul european respectiv se consideră că nu produce efecte ca brevet național pe teritoriul lor la data publicării mențiunii acordării brevetului în Buletinul european de brevete.
CAPITOLUL II
EFECTELE BREVETULUI EUROPEAN CU EFECT UNITAR
Articolul 5
Protecție uniformă
(1) Brevetul european cu efect unitar conferă titularului său dreptul de a împiedica orice terț de a înfăptui acte față de care brevetul respectiv asigură protecție pe teritoriul statelor membre participante în care brevetul are efect unitar, sub rezerva limitărilor aplicabile.
(2) Domeniul de aplicare a acestui drept și limitările sale sunt uniforme în toate statele membre participante în care brevetul are efect unitar.
(3) Actele față de care brevetul asigură protecție, menționate la alineatul (1), și limitările aplicabile sunt cele definite de dreptul aplicat brevetelor europene cu efect unitar în statul membru participant a cărui legislație națională este aplicabilă brevetului european cu efect unitar ca obiect de proprietate, în conformitate cu articolul 7.
(4) În raportul său menționat la articolul 16 alineatul (1), Comisia evaluează modul în care funcționează limitările aplicabile și face, după caz, propuneri adecvate.
Articolul 6
Epuizarea drepturilor conferite de brevetul european cu efect unitar
Drepturile conferite de un brevet european cu efect unitar nu se extind la acte privind produsul care face obiectul respectivului brevet care sunt efectuate în statele membre participante în care brevetul respectiv are efect unitar după ce produsul respectiv a fost introdus pe piață în Uniune de către titularul brevetului sau cu consimțământul acestuia, cu excepția cazului în care există motive justificate pentru ca titularul să se opună comercializării ulterioare a produsului.
CAPITOLUL III
UN BREVET EUROPEAN CU EFECT UNITAR CA OBIECT DE PROPRIETATE
Articolul 7
Tratarea unui brevet european cu efect unitar ca brevet național
(1) Un brevet european cu efect unitar ca obiect de proprietate se consideră, în totalitatea sa și în toate statele membre participante în care brevetul respectiv are efect unitar, drept brevet național acordat de statul membru participant și în care, conform Registrului european de brevete:
(a)
solicitantul își are reședința sau locul principal de desfășurare a activității la data depunerii cererii de brevet european; sau
(b)
în cazul în care litera (a) nu se aplică, solicitantul are un punct de lucru la data depunerii cererii de brevet european.
(2) În cazul în care două sau mai multe persoane sunt înscrise în Registrul european de brevete în calitate de cosolicitanți, alineatul (1) litera (a) se aplică primului cosolicitant menționat. În cazul în care acest lucru nu este posibil, alineatul (1) litera (a) se aplică următorului cosolicitant în ordinea menționării. În cazul în care alineatul (1) litera (a) nu se aplică niciunuia dintre cosolicitanți, alineatul (1) litera (b) se aplică în mod corespunzător.
(3) În cazul în care niciunul dintre solicitanți nu are reședința, locul principal de desfășurare a activității sau un punct de lucru într-un stat membru participant în care brevetul respectiv are efect unitar în sensul alineatului (1) sau (2), brevetul european cu efect unitar ca obiect de proprietate se consideră, în totalitatea sa și în toate statele membre participante, drept brevet național al statului în care se află sediul Organizației Europene de Brevete în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din CBE.
(4) Dobândirea unui drept nu trebuie să depindă de nicio înscriere într-un registru național de brevete.
Articolul 8
Drepturi ce fac obiectul licenței
(1) Titularul unui brevet european cu efect unitar poate depune o declarație la OEB prin care să ateste că este pregătit să permită oricărei persoane să utilizeze invenția în calitate de deținător al unei licențe în schimbul unei contribuții adecvate.
(2) O licență obținută în temeiul prezentului regulament este tratată drept licență contractuală.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII INSTITUȚIONALE
Articolul 9
Sarcinile administrative în cadrul Organizației Europene de Brevete
(1) Statele membre participante conferă OEB, în sensul articolului 143 din CBE, următoarele sarcini care vor fi efectuate în conformitate cu normele interne ale OEB:
(a)
să administreze cererile de efect unitar depuse de titularii brevetelor europene;
(b)
să includă Registrul pentru protecție unitară prin brevet în Registrul european de brevete și să administreze Registrul pentru protecție unitară prin brevet;
(c)
să primească și să înregistreze declarațiile privind acordarea de licențe menționate la articolul 8, retragerea lor și angajamentele în ceea ce privește acordarea de licențe asumate de titularul brevetului european cu efect unitar în cadrul organismelor internaționale de standardizare;
(d)
să publice traducerile prevăzute la articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012 în perioada de tranziție menționată la articolul respectiv;
(e)
să colecteze și să administreze taxele de menținere în vigoare pentru brevetele europene cu efect unitar, în ceea ce privește anii următori celui în care se publică în Buletinul european de brevete mențiunea privind acordarea brevetului; să colecteze și să administreze taxele suplimentare în caz de plată întârziată a taxelor de menținere în vigoare, atunci când această plată întârziată are loc în termen de șase luni de la data scadenței, precum și să distribuie o parte din taxele de menținere în vigoare colectate către statele membre participante;
(f)
să administreze un sistem de compensare pentru rambursarea costurilor de traducere menționate la articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012;
(g)
să se asigure că o cerere de efect unitar din partea titularului unui brevet european este depusă în limba de procedură, în sensul articolului 14 alineatul (3) din cadrul CBE, în termen de cel mult o lună de la publicarea mențiunii de acordare a brevetului în Buletinul european de brevete; și
(h)
să se asigure că efectul unitar se indică în Registrul pentru protecție unitară prin brevet, în cazul în care a fost depusă o cerere de efect unitar și, în perioada de tranziție prevăzută la articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012, a fost prezentată împreună cu traducerile menționate la articolul respectiv, iar OEB este informat cu privire la toate limitările, licențele, transferurile sau revocările brevetelor europene cu efect unitar.
(2) Statele membre participante asigură respectarea prezentului regulament în îndeplinirea obligațiilor lor internaționale asumate prin CBE și cooperează în acest scop. În calitate de state contractante la CBE, statele membre participante asigură guvernanța și supravegherea activităților legate de sarcinile menționate la alineatul (1) din prezentul articol și asigură stabilirea nivelului taxelor de menținere în vigoare în conformitate cu articolul 12 din prezentul regulament și stabilirea cotelor de distribuire a taxelor de menținere în vigoare în conformitate cu articolul 13 din prezentul regulament.
În acest scop, ele instituie un comitet restrâns al consiliului de administrație al Organizației Europene de Brevete (denumit în continuare „comitetul restrâns”) în sensul articolului 145 din CBE.
În componența comitetului restrâns intră reprezentanți ai statelor participante și un reprezentant al Comisiei ca observator, precum și supleanții acestora care îi vor reprezenta în absență. Membrii comitetului restrâns pot fi sprijiniți de consilieri sau experți.
Comitetul restrâns adoptă hotărârile sale ținând seama în mod corespunzător de poziția Comisiei și în acord cu reglementările prevăzute la articolul 35 alineatul (2) din CBE.
(3) Statele membre participante asigură protecție juridică eficientă în fața unei instanțe competente a unuia sau mai multor state membre participante împotriva deciziilor luate de OEB în îndeplinirea atribuțiilor prevăzute la alineatul (1).
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII FINANCIARE
Articolul 10
Principiu privind cheltuielile
Cheltuielile suportate de către OEB în realizarea sarcinilor suplimentare care i-au fost alocate, în sensul articolului 143 din CBE, de către statele membre participante sunt acoperite din taxele generate de brevetele europene cu efect unitar.
Articolul 11
Taxele de menținere în vigoare
(1) Taxele de menținere în vigoare pentru brevetele europene cu efect unitar și taxele suplimentare pentru plata cu întârziere a taxelor de menținere în vigoare sunt plătite Organizației Europene de Brevete de către titularul brevetului. Taxele sunt exigibile pentru anii următori celui în care se publică în Buletinul european de brevete mențiunea privind acordarea brevetului european care beneficiază de efect unitar.
(2) Un brevet european cu efect unitar expiră atunci când o taxă de menținere în vigoare și, dacă este cazul, orice altă taxă suplimentară nu au fost plătite în termenul prescris.
(3) Taxele de menținere în vigoare care sunt scadente după primirea declarației prevăzute la articolul 8 alineatul (1) se reduc.
Articolul 12
Nivelul taxelor de menținere în vigoare
(1) Taxele de menținere în vigoare pentru brevetele europene cu efect unitar sunt:
(a)
progresive pe întreaga durată a protecției unitare prin brevet;
(b)
suficiente pentru acoperirea tuturor costurilor asociate acordării brevetului european și administrării protecției unitare prin brevet; și
(c)
suficiente, împreună cu taxele care trebuie plătite către Organizația Europeană de Brevete în perioada premergătoare acordării brevetului, pentru a se asigura un buget echilibrat al Organizației Europene de Brevete.
(2) Nivelul taxelor de menținere în vigoare se stabilește luând în considerare, printre altele, situația unor entități specifice, precum întreprinderile mici și mijlocii, cu scopul de:
(a)
a facilita inovarea și de a încuraja competitivitatea întreprinderilor europene;
(b)
a reflecta dimensiunea pieței căreia i se adresează brevetul; și
(c)
a fi similar cu nivelul taxelor naționale de menținere în vigoare pentru un brevet european mediu care intră în vigoare în statele membre participante în momentul în care nivelul taxelor de menținere în vigoare este stabilit pentru prima dată.
(3) Pentru atingerea obiectivelor stabilite în prezentul capitol, nivelul taxelor de menținere în vigoare este stabilit la un nivel care:
(a)
este echivalent nivelului de taxe de menținere în vigoare plătite pentru aria medie de acoperire geografică a brevetelor europene actuale;
(b)
reflectă rata actuală de menținere în vigoare a brevetelor europene; și
(c)
reflectă numărul de solicitări de efect unitar.
Articolul 13
Distribuire
(1) OEB reține 50 % din taxele de menținere în vigoare prevăzute la articolul 11 plătite pentru brevetele europene cu efect unitar. Suma rămasă se distribuie statelor membre participante în conformitate cu cota de distribuire a taxelor de menținere în vigoare stabilită în conformitate cu articolul 9 alineatul (2).
(2) Pentru atingerea obiectivelor stabilite în prezentul capitol, cota de distribuire a taxelor de menținere în vigoare între statele membre participante se stabilește pe baza următoarelor criterii corecte, echitabile și pertinente:
(a)
numărul de cereri de brevete;
(b)
dimensiunea pieței, asigurându-se totodată o sumă minimă care să fie distribuită fiecărui stat membru participant;
(c)
compensații pentru statele membre participante care:
(i)
au o altă limbă oficială decât una dintre limbile oficiale ale OEB;
(ii)
au o activitate de brevetare disproporționat de redusă; și/sau
(iii)
au dobândit calitatea de membru al Organizației Europene de Brevete relativ recent.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 14
Cooperarea dintre Comisie și OEB
Comisia instituie o cooperare strânsă, prin intermediul unui acord de lucru cu OEB în domeniile reglementate de prezentul regulament. Această cooperare include schimburi periodice de opinii cu privire la funcționarea acordului de lucru și în special referitoare la problema taxelor de menținere în vigoare și la impactul lor asupra bugetului Organizației Europene de Brevete.
Articolul 15
Aplicarea legislației în domeniul concurenței și a legislației în materie de concurență neloială
Prezentul regulament nu aduce atingere punerii în aplicare a legislației Uniunii în domeniul concurenței și a legislației în materie de concurență neloială.
Articolul 16
Raportul privind funcționarea prezentului regulament
(1) În termen de cel mult trei ani de la data la care primul brevet european cu efect unitar produce efecte și, ulterior, o dată la cinci ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind funcționarea prezentului regulament și, în cazul în care este necesar, prezintă propuneri adecvate de modificare a acestuia.
(2) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului rapoarte privind funcționarea taxelor de menținere în vigoare menționate la articolul 11, cu un accent deosebit pe respectarea articolului 12.
Articolul 17
Notificarea de către statele membre participante
(1) Statele membre participante informează Comisia în legătură cu măsurile adoptate în conformitate cu articolul 9 până la data aplicării prezentului regulament.
(2) Fiecare stat membru participant notifică Comisia cu privire la măsurile adoptate în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) până la data aplicării prezentului regulament sau, în cazul unui stat membru participant în care instanța unică pentru brevete nu are competență exclusivă în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar la data aplicării prezentului regulament, până la data de la care instanța unică pentru brevete are jurisdicție exclusivă în respectivul stat membru participant.
Articolul 18
Intrare în vigoare și aplicare
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Prezentul regulament se aplică de la 1 ianuarie 2014 sau de la data intrării în vigoare a Acordului privind instanța unică pentru brevete (denumit în continuare „acordul”), oricare este data mai îndepărtată.
Prin derogare de la articolul 3 alineatele (1) și (2) și articolul 4 alineatul (1), un brevet european pentru care efectul unitar este înregistrat în Registrul pentru protecția unitară prin brevet are efect unitar în acele state membre participante în care instanța unică pentru brevete are competență exclusivă în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar la data înregistrării.
(3) Fiecare stat membru participant notifică Comisia cu privire la ratificarea acordului la momentul depunerii instrumentului său de ratificare. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene data intrării în vigoare a acordului și o listă a statelor membre care au ratificat acordul la data intrării în vigoare. Comisia actualizează apoi periodic lista statelor membre participante care au ratificat acordul și publică lista astfel actualizată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(4) Statele membre participante se asigură că măsurile prevăzute la articolul 9 sunt în vigoare până la data aplicării prezentului regulament.
(5) Fiecare stat membru participant se asigură că măsurile menționate la articolul 4 alineatul (2) sunt în vigoare până la data aplicării prezentului regulament sau, în cazul unui stat membru participant în care instanța unică pentru brevete nu are competență exclusivă în ceea ce privește brevetele europene cu efect unitar la data aplicării prezentului regulament, până la data de la care instanța unică pentru brevete are competență exclusivă în respectivul stat membru participant.
(6) Protecția unitară prin brevet poate fi solicitată pentru orice brevet european acordat la sau după data aplicării prezentului regulament.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre participante în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2012.