РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 662/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 525/2013 по отношение на техническото изпълнение на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
На 8 декември 2012 г., на Осмата сесия на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата („РКООНИК“), служеща като Среща на страните по Протокола от Киото, прие изменението от Доха, с което се установява втори период на задължения по Протокола от Киото, който започва на 1 януари 2013 г. и приключва на 31 декември 2020 г. (наричано по-долу „изменението от Доха“).
(2)
Член 4 от Протокола от Киото предвижда възможността страните по него да изпълняват задълженията си по член 3 от Протокола от Киото съвместно. При приемането на изменението от Доха Съюзът и неговите държави членки, заедно с Хърватия и Исландия, заявиха, че количествените задължения за намаляване или ограничаване на емисиите за Съюза, неговите държави членки, Хърватия и Исландия за втория период на задължения по Протокола от Киото са основани на разбирането, че ще бъдат изпълнени съвместно в съответствие с член 4 от Протокола от Киото. Тази декларация е отразена в доклада от Конференцията и беше одобрена от Съвета на 17 декември 2012 г.
(3)
Протоколът от Киото изисква от страните, които са постигнали споразумение да изпълняват задълженията си по член 3 от Протокола от Киото съвместно, да определят в посоченото споразумение съответното равнище на емисиите, разпределено за всяка от тях. Протоколът от Киото изисква от страните по споразумението за съвместно изпълнение да уведомят секретариата на РКООНИК за условията по това споразумение на датата на депозиране на техните документи за приемане.
(4)
Сключването на изменението от Доха, изпълнението на придружаващите го решения на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като Среща на страните по Протокола от Киото, и споразумение за съвместно изпълнение ще наложат установяването на правила, за да се гарантира техническото изпълнение на втория период на задължения по Протокола от Киото в Съюза, включително преходът от първия към втория период на задължения, да се даде възможност за ефективното функциониране на дадено споразумение за съвместно изпълнение и да се гарантира съответствието му с функционирането на схемата на Съюза за търговия с емисии („СТЕ на ЕС“), създадена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) и с Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
(5)
По време на първия период на задължения по Протокола от Киото международно договорените изисквания за отчитане и управление на емисиите и единиците и съвместното изпълнение от Съюза и неговите държави членки бяха изпълнявани в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), на Регламент (ЕО) № 2216/2004 на Комисията (6) и Регламент (ЕС) № 920/2010 на Комисията (7). Регламенти (ЕО) № 2216/2004 и (ЕО) № 920/2010 бяха заменени с Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията (8), който съдържа разпоредби за управлението на единици във връзка с прилагането и функционирането на СТЕ на ЕС и Решение № 406/2009/ЕО. Наскоро приетият Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), който отмени и замени Решение № 280/2004/ЕО, не съдържа правното основание, което би позволило на Комисията да приеме необходимите правила за техническото изпълнение на втория период на задължения по Протокола от Киото в съответствие с условията на изменението от Доха, решенията на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като Среща на страните по Протокола от Киото, и условията на споразумение за съвместно изпълнение.
(6)
Когато някоя държава членка се окаже в силно неравностойно положение поради специфични и извънредни обстоятелства, включително несъответствия в отчитането при съпоставяне на изпълнението на законодателството на Съюза с правилата, договорени в рамките на Протокола от Киото, без да се засяга изпълнението на задълженията на държавата членка съгласно Решение № 406/2009/ЕО, Комисията следва, при наличието на единици в края на втория период на задължения по Протокола от Киото, да приеме мерки за регулиране на тези обстоятелства чрез прехвърляне на сертифицирани единици редуцирани емисии (СЕРЕ), единици редуцирани емисии (ЕРЕ) или предписани емисионни единици (ПЕЕ), държани в регистъра на Съюза, към регистъра на въпросната държава членка.
(7)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на член 10, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 525/2013,на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(8)
Решение 1/CMP.8 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като Среща на страните по Протокола от Киото („Решение 1/CMP.8“) изменя правилата за определяне на критериите за допустимост за участие в гъвкавите механизми по време на втория период на задължения по Протокола от Киото. В него също така са определени ограниченията за пренасяне на единици от първия към втория период на задължения и е включено изискване към всяка страна да създаде партида за резерв за излишък от предходен период. Освен това посоченото решение предвижда налог в размер на 2 % от приходите от първото международно прехвърляне на ПЕЕ и върху издаването на ЕРЕ за проектите за съвместно изпълнение, веднага след преобразуването в ЕРЕ на ПЕЕ или на единици погълнати емисии (ЕПЕ), притежавани преди това от страните. Понастоящем в процес на договаряне са допълнителни правила за изпълнението на втория период на задължения по Протокола от Киото.
(9)
В делегираните актове, които трябва да се приемат в съответствие с настоящия регламент, Комисията следва да предвиди процес на уравняване в края на втория период на задължения по Протокола от Киото, при който всяко нетно прехвърляне на годишно разпределено количество емисии в съответствие с Решение № 406/2009/ЕО и всяко нетно прехвърляне на квоти с трети държави, участващи в СТЕ на ЕС, които не са страни по споразумение за съвместно изпълнение със Съюза и неговите държави членки, се следват от прехвърляне на съответен брой ПЕЕ.
(10)
Съответните международни правила за отчитане на емисиите и на напредъка към изпълнението на задълженията се очаква да бъдат приети на следващата конференция по климата в Лима през декември 2014 г. Съюзът и неговите държави членки следва да работят с трети държави, за да подпомогнат постигането на тази цел.
(11)
Съгласно Решение 1/CMP.8, което изисква страните да преразгледат най-късно до 2014 г. задълженията си за втория период на задължения, може да се обмисли анулирането на определен брой ПЕЕ, СЕРЕ и ЕРЕ, за да се повиши нивото на амбиция на техните задължения.
(12)
С цел да се установят съгласувани правила за гарантиране на техническото изпълнение на втория период на задължения по Протокола от Киото в Съюза, включително прехода от първия към втория период на задължения, да се даде възможност за ефективното функциониране на съвместното изпълнение на задълженията на Съюза, неговите държави членки и Исландия за втория период на задължения и да се гарантира съответствието му с функционирането на СТЕ на ЕС и с Решение № 406/2009/ЕО, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, считано от датата на сключването от Съюза на изменението от Доха до края на допълнителния период за изпълнение на задълженията в рамките на втория период на задължения по Протокола от Киото. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета, както и тяхната съгласуваност с международно приетите правила за отчитане, с всяко споразумение за съвместно изпълнение, сключено между Съюза, неговите държави членки и трети държави по членове 3 и 4 от Протокола от Киото, и със съответното законодателство на Съюза.
(13)
В заключенията на Съвета от 9 март 2012 г. се посочва, че количествената цел на Съюза за ограничаване и намаляване на емисиите през втория период на задължения се определя въз основа на общото за Съюза позволено равнище на емисии на парникови газове за периода 2013-2020 г. съгласно законодателния пакет на Съюза в областта на климата и енергетиката, като по този начин се отразява едностранният ангажимент на Съюза за намаление от 20 % до 2020 г., и във връзка с това се потвърждава, че с този подход задълженията за намаляване на емисиите на отделните държави членки не следва да надвишават задълженията им, приети в законодателството на Съюза.
(14)
Следва да се осигури спазване на ограниченията, установени със съответните решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото относно пренасянето на ЕРЕ и СЕРЕ от първия към втория период на задължения.
(15)
Регламент (ЕС) № 525/2013 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 525/2013 се изменя, както следва:
1)
В член 3 се вмъкват следните точки:
„13a)
„резерв за периода на задължения“ или „РПЗ“ означава резерв, създаден съгласно приложението към Решение 11/СМР.1 или други съответни решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
13б)
„резерв за излишък от предходен период“ или „РИПП“ означава партидата, създадена съгласно Решение 1/СМР.8 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като Среща на страните по Протокола от Киото („Решение 1/CMP.8“) или други съответни решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
13в)
„споразумение за съвместно изпълнение“ означава споразумение в съответствие с член 4 от Протокола от Киото, сключено между Съюза, неговите държави членки и трета държава с цел да изпълняват съвместно задълженията си по член 3 от Протокола от Киото през втория период на задължения;“.
2)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„Съюзът и държавите членки поотделно, в съответните си регистри, създадени съгласно първата алинея, отчитат съответните си предписани количества през втория период на задължения по Протокола от Киото и извършват трансакциите по първата алинея, в съответствие с Решение 1/СМР.8 или други съответни решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото и в съответствие със споразумение за съвместно изпълнение. За тази цел Съюзът и всяка държава членка поотделно и в съответните си регистри:
-
създават и управляват партиди за налични емисионни единици на страна, включително партида за депозиране, и издават количество ПЕЕ, отговарящо на съответните им предписани количества за втория период на задължения по Протокола от Киото в тези партиди за налични емисионни единици на страна;
-
отчитат издаването, притежаването, прехвърлянето, придобиването, анулирането, отмяната, замяната или промяната на срока на валидност на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ, в зависимост от случая, държани в съответните им регистри за втория период на задължения по Протокола от Киото;
-
създават и поддържат резерв за периода на задължения;
-
пренасят ПЕЕ, СЕРЕ и ЕРЕ, държани в съответните им регистри, от първия към втория период на задължения по Протокола от Киото, както и създават резерв за излишък от предходен период и управляват наличните в него ПЕЕ;
-
отчитат прехвърлянето на ПЕЕ или ЕРЕ като дял от приходите вследствие на издаването на ЕРЕ и при първото международно прехвърляне на ПЕЕ.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„5. На Комисията се предоставя също правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 25, с цел да се даде ход, чрез регистрите на Съюза и на държавите членки, на необходимото техническо изпълнение на Протокола от Киото съгласно Решение 1/СМР.8, или други съответни решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото и споразумение за съвместно изпълнение, в съответствие с параграф 1.
6. На Комисията се предоставя и правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 25, с цел да се гарантира, че:
-
всяко нетно прехвърляне на годишно разпределено количество емисии в съответствие с Решение № 406/2009/ЕО и всяко нетно прехвърляне на квоти с трети държави, участващи в установената с Директива 2003/87/ЕО схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Съюза, които не са страни по споразумение за съвместно изпълнение, се следват от прехвърляне на съответен брой ПЕЕ чрез процес на уравняване в края на втория период на задължения по Протокола от Киото;
-
се осъществяват трансакциите, необходими за обвързване на прилагането на ограниченията, въведени с решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, за пренасяне на ЕРЕ и СЕРЕ от първия към втория период на задължения по Протокола от Киото, с прилагането на член 11а от Директива 2003/87/ЕО; тези трансакции не засягат способността на държавите членки да пренасят и други ЕРЕ и СЕРЕ от първия към втория период на задължения за други цели, при условие че не се надхвърлят ограниченията за пренасяне на ЕРЕ и СЕРЕ от първия към втория период на задължения по Протокола от Киото.
7. Когато някоя държава членка се окаже в силно неравностойно положение поради специфични и извънредни обстоятелства, включително несъответствия в отчитането при съпоставяне на изпълнението на законодателството на Съюза с правилата, договорени в рамките на Протокола от Киото, Комисията може, при наличието на единици в края на втория период на задължения по Протокола от Киото, да приеме мерки за регулиране на тези обстоятелства. За тази цел на Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за прехвърляне на ПЕЕ, ЕРЕ или СЕРЕ, държани в регистъра на Съюза, към регистъра на въпросната държава членка. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Правомощието да приема тези актове за изпълнение се предоставя на Комисията, считано от датата на сключването от страна на Съюза на изменението от Доха към Протокола от Киото.
8. При приемането на делегираните актове по параграфи 5 и 6, Комисията гарантира съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение 406/2009/ЕО и последователно прилагане на международно приетите правила за отчитане, оптимизира прозрачността и гарантира точността на отчитането на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ от страна на Съюза и държавите членки, като същевременно, доколкото е възможно, избягва административната тежест и разходите, включително разходите, свързани с дяла от приходите и развитието и поддръжката на информационни технологии. Особено важно е преди приемането на тези делегирани актове, Комисията да следва обичайната си практика и да провежда консултации на експертно равнище, включително с експерти от държавите членки.“
3)
В член 11 се добавя следният параграф:
„3. Съюзът и държавите членки поотделно, в края на втория период на задължения по Протокола от Киото и в съответствие с Решение 1/СМР.8 или други съответни решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, и споразумение за съвместно изпълнение, отменят от съответните си регистри ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ или дСЕРЕ, равностойни на емисиите на парникови газове от източници и отстраняване от поглътители, обхванати от съответните им предписани количества.“
4)
Член 25 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 първото изречение се заменя със следното:
„Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 6, 7 и член 10, параграф 4 се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 8 юли 2013 г.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 10, параграфи 5 и 6, се предоставя на Комисията, считано от датата на сключване от Съюза на изменението от Доха на Протокола от Киото до края на допълнителния период за изпълнение на задълженията в рамките на втория период на задължения по Протокола от Киото.“
5)
В член 26 се добавя следният параграф:
„3. В случая на член 10, параграф 7, когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 662/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 mai 2014
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 în ceea ce privește punerea în aplicare la nivel tehnic a Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
La 8 decembrie 2012, în cadrul celei de a opta sesiuni, Conferința părților la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (denumită în continuare „CCONUSC”), având rolul de reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto, a adoptat Amendamentul de la Doha, prin care s-a stabilit cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, începând la 1 ianuarie 2013 și încheindu-se la 31 decembrie 2020 (denumit în continuare „Amendamentul de la Doha”).
(2)
Articolul 4 din Protocolul de la Kyoto prevede posibilitatea ca părțile să își îndeplinească în comun angajamentele care le revin în temeiul articolului 3 din Protocolul de la Kyoto. În momentul adoptării Amendamentului de la Doha, Uniunea și statele sale membre, împreună cu Croația și Islanda, au declarat că angajamentele cuantificate de limitare și de reducere a emisiilor pentru Uniune, pentru statele sale membre, pentru Croația și pentru Islanda aferente celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto se bazează pe interpretarea că acestea vor fi îndeplinite în comun în conformitate cu articolul 4 din Protocolul de la Kyoto. Declarația respectivă se regăsește în Raportul conferinței și a fost avizată de Consiliu la 17 decembrie 2012.
(3)
Protocolul de la Kyoto solicită părților care au ajuns la un acord privind îndeplinirea în comun a angajamentelor asumate în temeiul articolului 3 din Protocolul de la Kyoto să stabilească în acordul respectiv nivelul de emisii alocat fiecărei părți. Protocolul de la Kyoto impune ca părțile la un acord de îndeplinire în comun să notifice secretariatului CCONUSC condițiile acordului respectiv la data depunerii instrumentelor lor de acceptare.
(4)
Adoptarea Amendamentului de la Doha, punerea în aplicare a deciziilor conexe ale Conferinței părților la CCONUSC având rolul de reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto și un acord de îndeplinire în comun vor necesita stabilirea unor norme care să asigure punerea în aplicare la nivel tehnic în Uniune a celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, inclusiv tranziția de la prima perioadă de angajament la a doua perioadă de angajament, pentru a permite funcționarea efectivă a unui acord de îndeplinire în comun și pentru a asigura alinierea acestuia la funcționarea sistemului Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii („EU ETS”) instituit prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) și prin Decizia nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4).
(5)
În prima perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, cerințele convenite la nivel internațional privind contabilizarea și gestionarea emisiilor și a unităților și îndeplinirea în comun de către Uniune și statele sale membre au fost puse în aplicare în conformitate cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), cu Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 al Comisiei (6) și cu Regulamentul (UE) nr. 920/2010 al Comisiei (7). Regulamentele (CE) nr. 2216/2004 și (UE) nr. 920/2010 au fost înlocuite prin Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei (8), care cuprinde dispoziții privind gestionarea unităților în contextul punerii în aplicare și al funcționării EU ETS și al Deciziei nr. 406/2009/CE. Regulamentul (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (9), recent adoptat, care a abrogat și a înlocuit Decizia nr. 280/2004/CE, nu conține baza juridică care să permită Comisiei să adopte normele tehnice de punere în aplicare necesare pentru cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto în conformitate cu condițiile din Amendamentul de la Doha, cu deciziile Conferinței părților la CCONUSC având rolul de reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto și cu condițiile unui acord de îndeplinire în comun.
(6)
În cazul în care un stat membru este dezavantajat în mod grav de o situație specifică și excepțională, inclusiv de incoerențele contabile legate de corelarea punerii în aplicare a legislației Uniunii cu normele convenite în temeiul Protocolului de la Kyoto, Comisia ar trebui, fără a aduce atingere îndeplinirii obligațiilor care revin statelor membre în temeiul Deciziei nr. 406/2009/CE și sub rezerva disponibilității unităților la sfârșitul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, să adopte măsuri de redresare a situației, prin transferul unor reduceri de emisii certificate (CER), unități de reducere a emisiilor (ERU) sau unități ale cantității atribuite (AAU) înscrise în registrul Uniunii către registrul statului membru respectiv.
(7)
Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare a articolului 10 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 525/2013, ar trebui să i se confere Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (10).
(8)
Decizia 1/CMP.8 adoptată de Conferința părților la CCONUSC având rolul de reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto (denumită în continuare „Decizia 1/CMP.8”) modifică normele privind stabilirea eligibilității pentru participarea la mecanismele flexibile în cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto. Aceasta stabilește, de asemenea, limite privind reportarea unităților din prima în cea de a doua perioadă de angajament și include cerința ca fiecare parte să stabilească un cont pentru rezerva de unități excedentare din perioada anterioară. În plus, decizia respectivă prevede prelevarea unei cote de 2 % din primele transferuri internaționale de AAU și din emiterea de ERU pentru proiecte de punere în aplicare în comun imediat după conversia în ERU a AAU sau a unităților de eliminare (RMU) deținute anterior de către părți. În prezent, sunt în curs de negociere norme suplimentare de punere în aplicare a celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto.
(9)
În actele delegate care urmează să fie adoptate în conformitate cu prezentul regulament, Comisia ar trebui să prevadă un proces de compensare la sfârșitul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, prin care orice transfer net al nivelurilor anuale de emisii alocate în conformitate cu Decizia nr. 406/2009/CE și orice transfer net de certificate cu țările terțe participante la EU ETS, care nu sunt părți la un acord de îndeplinire în comun cu Uniunea și cu statele sale membre, să fie urmat de transferul unei cantități corespunzătoare de AAU.
(10)
Normele internaționale relevante menite să reglementeze contabilizarea emisiilor și realizarea de progrese în direcția îndeplinirii angajamentelor urmează să fie adoptate cu ocazia următoarei conferințe privind schimbările climatice din decembrie 2014 care urmează să aibă loc la Lima. Uniunea și statele sale membre ar trebui să colaboreze cu țările terțe în acest sens.
(11)
În conformitate cu Decizia 1/CMP.8, care impune părților să își revadă, până în 2014, angajamentele pentru cea de a doua perioadă de angajament, ar putea fi luată în considerare anularea unor AAU, CER sau ERU în vederea creșterii nivelului de ambiție al angajamentelor părților.
(12)
Pentru a stabili norme coerente menite să asigure punerea în aplicare la nivel tehnic în Uniune a celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, incluzând tranziția de la prima la cea de a doua perioadă de angajament, pentru a permite funcționarea efectivă a acordului de îndeplinire în comun a angajamentelor Uniunii, ale statelor sale membre și ale Islandei pentru cea de a doua perioadă de angajament, precum și pentru a asigura alinierea sa la aplicarea EU ETS și a Deciziei nr. 406/2009/CE, Comisiei ar trebui să îi fie delegată competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, de la data adoptării de către Uniune a Amendamentului de la Doha până la sfârșitul perioadei suplimentare pentru îndeplinirea angajamentelor în temeiul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante Parlamentului European și Consiliului, precum și concordanța acestora cu cerințele de contabilizare convenite la nivel internațional, cu un acord de îndeplinire în comun încheiat între Uniune, statele sale membre și țări terțe în temeiul articolelor 3 și 4 din Protocolul de la Kyoto și cu legislația relevantă a Uniunii.
(13)
În concluziile Consiliului din 9 martie 2012 se afirmă că obiectivul cuantificat al Uniunii de limitare sau de reducere a emisiilor în cea de a doua perioadă de angajament este stabilit pe baza emisiilor totale de gaze cu efect de seră ale Uniunii permise în perioada 2013-2020 în temeiul pachetului său legislativ privind clima și energia, reflectându-se astfel angajamentul unilateral al Uniunii de a-și reduce cu 20 % emisiile până în 2020, și se confirmă, în acest context, că obligațiile de reducere a emisiilor de către fiecare stat membru în parte nu ar trebui să depășească obligațiile acestora convenite în cadrul legislației Uniunii.
(14)
Ar trebui asigurată respectarea limitelor stabilite prin deciziile relevante ale organismelor care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto privind reportarea ERU și a CER din prima în cea de a doua perioadă de angajament.
(15)
Regulamentul (UE) nr. 525/2013 ar trebui să fie modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (UE) nr. 525/2013 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 3 se introduc următoarele puncte:
„13a.
«rezervă pentru perioada de angajament» sau «CPR» înseamnă rezerva creată în temeiul anexei la Decizia 11/CMP.1 sau al altor decizii relevante adoptate de organisme care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto;
13b.
«rezerva de unități excedentare din perioada anterioară» sau «PPSR» înseamnă contul înființat în temeiul Deciziei 1/CMP.8 a Conferinței părților la CCONUSC având rolul de reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto (denumită în continuare «Decizia 1/CMP.8») sau al altor decizii relevante adoptate de organisme care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto;
13c.
«acord de îndeplinire în comun» înseamnă condițiile unui acord, în temeiul articolului 4 din Protocolul de la Kyoto, între Uniune, statele sale membre și oricare țară terță în scopul îndeplinirii în comun a angajamentelor asumate de acestea în temeiul articolului 3 din Protocolul de la Kyoto, pentru cea de a doua perioadă de angajament;”.
2.
Articolul 10 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
„Uniunea și statele sale membre contabilizează, fiecare în parte, în respectivele lor registre stabilite în temeiul primului paragraf, cantitățile respective atribuite lor în cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto și efectuează tranzacțiile menționate la primul paragraf, în conformitate cu Decizia 1/CMP.8 sau cu alte decizii relevante adoptate de organisme care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto și cu un acord de îndeplinire în comun. În acest scop, Uniunea și fiecare stat membru efectuează, fiecare în respectivele lor registre, următoarele:
-
înființează și gestionează conturi de depozit ale părții și emit o cantitate de AAU care corespunde cantităților respective atribuite lor pentru cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto în aceste conturi de depozit ale părții;
-
contabilizează emiterea, deținerea, transferul, achiziționarea, anularea, retragerea, reportarea, înlocuirea sau schimbarea datei expirării a AAU, RMU, ERU, CER, tCER și lCER, după caz, înscrise în respectivele lor registre pentru cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto;
-
stabilesc și mențin o rezervă pentru perioada de angajament;
-
reportează AAU, CER și ERU înscrise în respectivele lor registre din prima în cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto și creează o rezervă de unități excedentare din perioada anterioară și gestionează AAU deținute în aceasta;
-
contabilizează transferul de AAU sau de ERU, ca parte din procedurile ce urmează a fi efectuate după emiterea de ERU și din primul transfer internațional de AAU.”;
(b)
se adaugă următoarele alineate:
„(5) Comisia este, de asemenea, împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 25, în scopul realizării, prin registrele Uniunii și ale statelor membre, a punerii în aplicare necesare la nivel tehnic a Protocolului de la Kyoto, în temeiul Deciziei 1/CMP.8 sau al altor decizii relevante adoptate de organisme care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto, precum și al unui acord de îndeplinire în comun, în conformitate cu alineatul (1).
(6) Comisia este împuternicită, de asemenea, să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 25, pentru a asigura că:
-
orice transfer net al nivelurilor anuale de emisii alocate în conformitate cu Decizia nr. 406/2009/CE și orice transfer net de certificate cu țările terțe participante la sistemul de comercializare a certificatelor de emisii în cadrul Uniunii stabilit prin Directiva 2003/87/CE, care nu sunt părți la un acord de îndeplinire în comun, sunt urmate de un transfer al unei cantități corespunzătoare de AAU prin intermediul unui proces de compensare la sfârșitul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto;
-
sunt efectuate acele tranzacții care sunt necesare pentru alinierea aplicării limitelor stabilite prin deciziile adoptate de organisme care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto privind reportarea ERU și a CER din prima în cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto la punerea în aplicare a articolului 11a din Directiva 2003/87/CE; aceste tranzacții nu aduc atingere capacității statelor membre de a reporta și alte ERU și CER din prima în cea de a doua perioadă de angajament, în alte scopuri, cu condiția ca limitele pentru reportarea ERU și a CER din prima în cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto să nu fie depășite.
(7) În cazul în care un stat membru este dezavantajat în mod grav de o situație specifică și excepțională, inclusiv de incoerențele contabile legate de corelarea punerii în aplicare a legislației Uniunii cu normele convenite în temeiul Protocolului de la Kyoto, Comisia poate, sub rezerva disponibilității unităților la sfârșitul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto, să adopte măsuri de redresare a situației respective. În acest scop, Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare pentru transferul în registrul statului membru în cauză CER, ERU sau al AAU înscrise în registrul Uniunii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 26 alineatul (2). Competența de a adopta aceste acte de punere în aplicare se conferă Comisiei de la data adoptării de către Uniune a Amendamentului de la Doha la Protocolul de la Kyoto.
(8) Atunci când adoptă actele delegate menționate la alineatele (5) și (6), Comisia asigură coerența cu Directiva 2003/87/CE și cu Decizia nr. 406/2009/CE, precum și o punere în aplicare coerentă a cerințelor convenite la nivel internațional în materie de contabilizare, optimizează transparența și asigură exactitatea contabilizării AAU, RMU, ERU, CER, tCER și lCER de către Uniune și de către statele membre, evitând, pe cât posibil, sarcinile administrative și costurile, inclusiv cele legate de împărțirea procedurilor și de dezvoltarea și mentenanța sistemelor informatice. Este deosebit de important ca, înainte de adoptarea actelor delegate respective, Comisia să urmeze practica curentă și să desfășoare consultări cu experți, inclusiv cu experții din statele membre.”
3.
La articolul 11 se adaugă următorul alineat:
„(3) La sfârșitul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto și în conformitate cu Decizia 1/CMP.8, sau cu alte decizii relevante adoptate de organisme care țin de CCONUSC sau de Protocolul de la Kyoto, precum și cu un acord de îndeplinire în comun, Uniunea și statele membre retrag fiecare din registrele lor respective AAU, RMU, ERU, CER, tCER sau lCER echivalente emisiilor de gaze cu efect de seră din surse și eliminărilor de către absorbanți a gazelor cu efect de seră incluse în cantitățile lor atribuite respective.”
4.
Articolul 25 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2), prima teză se înlocuiește cu următorul text:
„Competența de a adopta acte delegate menționată la articolele 6 și 7 și la articolul 10 alineatul (4) este conferită Comisiei pe o perioadă de cinci ani, începând cu 8 iulie 2013.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(2a) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 10 alineatele (5) și (6) se conferă Comisiei, de la data adoptării de către Uniune a Amendamentului de la Doha la Protocolul de la Kyoto până la sfârșitul perioadei suplimentare pentru îndeplinirea angajamentelor asumate în temeiul celei de a doua perioade de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto.”
5.
La articolul 26 se adaugă următorul alineat:
„(3) În cazul articolului 10 alineatul (7), atunci când comitetul nu emite niciun aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre
Adoptat la Bruxelles, 15 mai 2014.