РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1296/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
относно Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („EaSI“) и за изменение на Решение № 283/2010/ЕС за създаване на Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване "Прогрес"
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 46, буква г), член 149, член 153, параграф 2, буква а) и член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със съобщение на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, в което се препоръчва рационализиране и опростяване на инструментите за финансиране на Съюза и по-прецизното им насочване както към добавената стойност на Съюза, така и към въздействието и резултатите от тях, с настоящия регламент се създава Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации (наричана по-нататък „Програмата“) с цел да се осигури продължение и развитие на дейностите, провеждани на основание Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5), Решение за изпълнение № 2012/733/ЕС на Комисията (6) и Решение № 283/2010/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, с което се създаде Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване (7) (наричан по-нататък „Механизмът“).
(2)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подкрепи предложението на Комисията за стратегия „Европа 2020“ за работни места и интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж („Европа 2020“), в която се поставят пет водещи цели (три от които са насочени съответно към заетостта, борбата с бедността и социалното изключване и образованието) и седем водещи инициативи и която представлява съгласувана рамка за политиките за идното десетилетие. Европейският съвет призова за пълно мобилизиране на подходящите инструменти и политики на Съюза в подкрепа на постигането на общите цели и прикани държавите-членки да увеличат техните координирани действия.
(3)
В съответствие с член 148, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) на 21 октомври 2010 г. Съветът прие насоки за политиките в областта на заетостта, които заедно с общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза, приети в съответствие с член 121 ДФЕС, съставляват интегрираните насоки за стратегията „Европа 2020“. Програмата следва да допринесе за постигането на целите на „Европа 2020“, и по-специално на тези, свързани с намаляване на бедността и с трудовата заетост, както е определено в насоките за заетостта. За тази цел програмата следва да подкрепя изпълнението на водещите инициативи, особено на „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване“, „Програма за нови умения и работни места“ и „Младеж в движение“, както и на Пакета за младежка заетост.
(4)
Водещите инициативи на „Европа 2020“, озаглавени „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване“ и „Съюз за иновации“ определят социалните иновации като важен инструмент за справяне със социалните предизвикателства, произтичащи от застаряването на населението, бедността, безработицата, новите модели на трудова дейност и начин на живот, както и от очакванията на гражданите по отношение на социалната справедливост, образованието и здравеопазването. Програмата следва да предоставя подкрепа за увеличаване дела на социалните иновации в отговор на социалните потребности, които не са задоволени или са задоволени в недостатъчна степен, по отношение на борбата срещу бедността и социалното изключване, насърчаването на високо равнище на качествена и устойчива заетост, осигуряването на адекватна и предотвратяваща бедността социална закрила, както и подобряването на условията на труд и подобряването на достъпа до обучение за уязвими лица, като надлежно взема предвид ролята на регионалните и местните власти. Програмата също така следва да бъде катализатор за установяването на транснационални партньорства и връзки между участниците от публичния, частния и третия сектор, както и да подкрепя тяхното участие в разработването и прилагането на нови подходи към неотложните въпроси, свързани със социалните потребности и предизвикателства.
(5)
По-специално, програмата следва да съдейства за установяването и анализирането на иновационните решения и за по-широкото им използване на практика чрез експериментиране в областта на социалната политика, с цел да се подпомогнат държавите-членки, където е необходимо, да увеличат ефективността на своите пазари на труда, както и да доусъвършенстват своите политики за социална закрила и приобщаване. Експериментирането в областта на социалната политика е полево изпитание на социални иновации на проектна основа. То позволява събирането на данни относно осъществимостта на социалните иновации. Успешните идеи следва да могат да бъдат прилагани в по-широк мащаб с финансовата подкрепа на Европейския социален фонд (ЕСФ), както и на други източници.
(6)
Отвореният метод на координация, доказал гъвкавостта си и оперативната си ефективност в областта на заетостта и социалната политика, следва да бъде широко използван и да се ползва допълнително от действията, подкрепяни от програмата;
(7)
За постигане на напредък в устойчивото развитие на обществото и околната среда в Европа се изисква да се предвидят и развият нови умения и компетентности, които да водят до подобряване на условията за създаване на работни места, на качеството на заетостта и на условията на труд чрез съпътстващи мерки в областта на образованието, пазара на труда и социалните политики във връзка с промените в промишлеността и услугите. Поради това програмата следва да спомогне за насърчаване създаването на качествени и устойчиви „зелени“ и „бели“ работни места и такива в областта на ИКТ, както и за предвиждане и развиване на нови умения и компетентности за нови качествени и устойчиви работни места чрез свързване на политиките по заетостта и социалните въпроси с промишлените и структурните политики и чрез подкрепа на прехода към икономика с ефективно използване на ресурсите и ниски въглеродни емисии. Програмата следва преди всичко да действа като катализатор за проучване на потенциала за създаване на работни места на екологичните и социалните инвестиции с водеща роля на публичния сектор, и на местните и регионалните инициативи за заетост.
(8)
Когато е уместно, програмата следва да отчита териториалното измерение на безработицата, бедността и социалното изключване и преди всичко на засилващото се неравенство, което съществува между отделните региони и в самите тях, между селските райони и градовете, както и в самите градове.
(9)
Необходимо е да бъдат консолидирани социалните измерения на вътрешния пазар. Като се има предвид нуждата да се засили доверието във вътрешния пазар, включително свободното движение на услуги чрез гарантиране зачитането на правата на работниците, е необходимо да се осигури предоставянето на еднакъв статут по отношение на съответните права - както на работниците, така и на предприемачите - на свободно движение на цялата територия на Съюза.
(10)
В съответствие с „Европа 2020“ програмата следва да възприеме съгласуван подход за насърчаване на качествена и устойчива заетост, както и за противодействие и предотвратяване на социалното изключване и бедността, като отчита необходимостта да се спазва равенството между жените и мъжете. Изпълнението на програмата следва да бъде рационализирано и опростено, предимно чрез създаване на набор от общи разпоредби, включващи, inter alia, общите цели и мерките за мониторинг и оценка. Програмата следва да бъде насочена към проекти, независимо от размера им, с очевидна добавена стойност за Съюза. С цел намаляване на административните тежести програмата следва да оказва подкрепа за създаването и развитието на мрежи и партньорства. Освен това следва да се използват по-широко опростените варианти за разходите (еднократни суми или финансиране с единна ставка), по-специално за прилагането на схемите за мобилност, като се осигурява прозрачност на процедурите. Програмата следва да предлага „обслужване на едно гише“ за субектите, предоставящи микрофинансиране на равнището на Съюза, като предоставя финансиране за микрокредити и социално предприемачество, улеснява достъпа до заеми и предоставя техническа помощ.
(11)
Като се имат предвид ограничените средства, които са на разположение на програмата, и предварителното разпределение на тези средства по различни оси, приоритет за финансиране следва да се дава на развитието на структури с явен мултиплициращ ефект, които ще бъдат от полза за по-нататъшни дейности и инициативи. Също така следва да бъдат предприети подходящи мерки, за да се избегне всякаква възможност за припокриване или дублиране на финансирането с други фондове или програми, по-специално ЕСФ.
(12)
Съюзът следва да подсигури данни, основани на солиден анализ, в подкрепа на създаването на политики в областта на заетостта и социалните въпроси, като обръща специално внимание на въздействието на финансовата и икономическата криза. Една такава база данни би добавила стойност към действията на национално равнище, като им придаде измерение на равнището на Съюза и възможност за сравнение на събраните данни посредством разработването на статистически инструменти и методи и общи показатели за целите на получаване на пълна информация за ситуацията в областта на заетостта, социалната политика и условията на труд в целия Съюз, и като гарантира високо качество на оценяването на програмите и политиките от гледна точка на тяхната ефикасност и ефективност с оглед, inter alia, на постигането на целите на „Европа 2020“.
(13)
Съюзът се намира в уникалната позиция да предостави платформа за обмен на политики и взаимно обучение между държавите, участващи в програмата, в областите на заетостта, социалната закрила и социалното приобщаване, както и на социалното предприемачество. Познаването на политиките, прилагани в други държави, и на резултатите от тях, включително на резултатите, постигнати чрез експериментиране в областта на социалната политика на местно, регионално и национално равнище, разширява набора от възможности пред създателите на политиките, като по този начин стимулира разработването на нови политики.
(14)
Една от основните характеристики на социалната политика в Съюза е гарантирането на наличието на минимални стандарти и на непрекъснатото подобряване на условията на труд в Съюза. Съюзът трябва да изиграе важна роля за осигуряването на правна рамка, адаптирана към развиващите се модели на работа и към новите рискове за здравето и безопасността, в която се вземат предвид принципите на „достойния труд“ и „интелигентното регулиране“. Съюзът трябва да изиграе важна роля също така за финансирането на мерки за подобряване на съответствието с трудовите стандарти съгласно ратифицираните конвенции на Международната организация по труда (МОТ) и на Съюза в областта на защитата на правата на работниците. Това е по-конкретно случаят на мерки за повишаване на осведомеността (например чрез социален етикет), на разпространение на информация и на насърчаване на дебата относно ключовите предизвикателства и въпроси на политиката във връзка с условията на труд, включително сред социалните партньори и другите заинтересовани страни, както и за насърчаване на мерки за баланс на професионалния и личния живот, за стартиране на превантивни действия и за насърчаване на култура на превенция в областта на здравословните и безопасни условия на труд.
(15)
Социалните партньори и организациите на гражданското общество играят ключова роля за насърчаване на качествена заетост и за борба със социалното изключване и бедността, както и за борба с безработицата. Поради това социалните партньори и организациите на гражданското общество, когато е уместно, следва да участват във взаимно обучение и в създаване, прилагане и разпространяване на нови политики. Комисията следва да информира и обменя мнения със социалните партньори от Съюза и организациите на гражданското общество относно резултатите във връзка с изпълнението на програмата.
(16)
Ангажиментът на Съюза към засилване на социалното измерение на глобализацията и към борба срещу социалния дъмпинг се изразява чрез насърчаването на достойни условия и стандарти за труд не само в държавите, участващи в програмата, но също и в международен план както директно по отношение на трети държави, така и непряко чрез сътрудничество с международни организации. Съответно е необходимо да се развият подходящи отношения с трети държави, които не участват в програмата, с оглед подпомагане постигането на нейните цели, като се вземат предвид всички споразумения между такива държави и Съюза, които биха могли да имат отношение в тази връзка. Това може да включва участието на представители от такива трети държави в мероприятия от взаимен интерес (като например конференции, работни срещи и семинари), които се провеждат в държави, участващи в програмата. Освен това е необходимо засилване на сътрудничеството със съответните международни организации, по-специално с МОТ и други съответни органи на Организацията на обединените нации, Съвета на Европа и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), така че при изпълнението на програмата да бъде взета предвид ролята на тези организации.
(17)
В съответствие с членове 45 и 46 ДФЕС, с Регламент (ЕС) № 492/2011 се установяват разпоредби за осъществяването на свободно движение на работниците на недискриминационна основа, като се гарантира тясно сътрудничество между централните служби по заетостта на държавите-членки и с Комисията. EURES, която е Европейската мрежа за услуги в областта на заетостта,следва да насърчава по-доброто функциониране на пазарите на труда, като улеснява доброволната транснационална презгранична географска мобилност на работниците, предоставя по-голяма прозрачност на пазара на труда, осигурява компенсирането на предложенията и заявленията за работа и подкрепя дейности в сферата на услугите по намиране на работа, наемане на персонал и предоставянето на консултации и ориентиране на национално и трансгранично равнище, като по този начин допринася за постигане на целите на „Европа 2020“. Държавите-членки следва да бъдат насърчени да интегрират услугите на EURES, като ги направят достъпни в „обслужване на едно гише“, когато е уместно.
(18)
Обхватът на EURES би следвало да бъде разширен, за да включи разработването и подкрепата, след покани за представяне на предложения, на целеви схеми за мобилност на равнището на Съюза с оглед заемане на свободни работни места там, където са установени слабости при функционирането на пазара на труда. В съответствие с член 47 ДФЕС тези схеми следва да подкрепят улесняването на доброволната мобилност сред младите работници в Съюза. Целеви схеми за мобилност, като тези, основани на подготвителното действие „Твоята първа работа с EURES“, следва да улеснят достъпа на младите хора до възможности за работа и започването на работа в друга държава-членка, и следва също така да насърчат работодателите да създават възможности за работа за млади мобилни работници. Въпреки това схемите за мобилност не следва да възпират Съюза и държавите-членки от оказване на помощ на младите хора да намерят работа в своята държава по произход.
(19)
В много гранични региони трансграничните партньорства по EURES играят важна роля в разработването на истински европейски пазар на труда. Трансграничните партньорства по EURES включват най-малко две държави-членки или една държава-членка и друга участваща държава. Вследствие на това те имат очевидно хоризонтално естество и са източник на добавена стойност за Съюза. Поради това следва да продължи подкрепата за трансграничните партньорства по EURES посредством хоризонтални дейности на Съюза, които биха могли да бъдат допълнени от национални ресурси или от ЕСФ.
(20)
Оценката на дейностите на EURES следва да взема предвид качествени и количествени критерии. Тъй като изходящи назначения в една държава-членка означават входящи назначения в друга, и зависят от постоянно променящото се положение на пазара на труда и свързаните с това модели на мобилност, оценката следва да се съсредоточи не само върху входящи или изходящи назначения в отделните държави, но и върху обобщените данни на равнището на Съюза. Освен това следва да се има предвид, че консултирането не води непременно до измерима мобилност или до назначаване на работа.
(21)
В „Европа 2020“, и по-специално в насока № 7, предвидена в Решение № 2010/707/ЕС на Съвета (8), се посочва, че самостоятелно заетите лица и предприемачеството са от ключово значение за постигането на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
(22)
Липсата на достъп до кредитиране, собствен капитал или квазикапиталови средства е една от основните пречки пред създаването на предприятия, особено сред най-отдалечените от пазара на труда лица. Необходимо е да се засилят усилията както на равнището на Съюза, така и на национално ниво с цел да се увеличи предлагането на микрофинансиране и да се улесни достъпът до него, така че да се отговори на търсенето от страна на онези, които в най-голяма степен се нуждаят от него, и по-специално безработните, жените и уязвимите лица, които желаят да създадат или да развият микропредприятие, включително като самостоятелно заети лица, но нямат достъп до кредитиране. В допълнение микропредприятията съставляват мнозинството от новооснованите дружества в Съюза. Поради това следва да бъде възможно микрокредитите да предоставят средства за придаване на добавена стойност и бързо получаване на конкретни резултати. Като първа стъпка през 2010 г. Европейският парламент и Съветът създадоха механизма. Комуникационните дейности по отношение на възможностите за микрофинансиране на равнището на Съюза и на държавите-членки следва да бъдат подобрени, за да се достига по-лесно до тези, които се нуждаят от микрофинансиране.
(23)
Микрофинансирането и подкрепата за социалното предприемачество следва да достигат до потенциалните бенефициери и следва да имат дълготрайно въздействие. Те следва да допринасят за високо равнище на качествена и устойчива заетост и да служат като катализатор както за икономическата политика, така и за политиките за местно развитие. С цел да се увеличат максимално възможностите за създаване на жизнеспособни предприятия, дейностите, включващи микрофинансиране и социално предприемачество, следва да бъдат съпътствани от програми за наставничество и обучение и от цялата относима информация, които следва да се актуализират редовно и да бъдат предоставени на обществеността от съответния предоставящ финансиране субект. За тази цел е съществено да се предоставя адекватно финансиране, по-конкретно чрез ЕСФ.
(24)
За да може микрофинансирането да бъде по-достъпно на младия пазар за микрофинансови услуги на Съюза е необходимо укрепване на институционалния капацитет на субектите, предоставящи микрофинансиране, и по-специално на небанковите институции за микрофинансиране, в съответствие със съобщение на Комисията, от 13 ноември 2007 г., озаглавено „Европейска инициатива за развитие на микрокредитирането в подкрепа на растежа и заетостта“ и доклада на Комисията от 25 юли 2008 г., озаглавен „Насърчаване на иновациите и предприемачеството сред жените“.
(25)
Социалната икономика и социалното предприемачество представляват неразделна част от европейската плуралистична социална пазарна икономика и изпълняват важна роля за осигуряване на по-голямо социално сближаване в Европа. Те се основават на принципите на солидарност и отговорност и на предимство на личността и социалните цели пред капитала, както и на насърчаване на социалната отговорност, социално сближаване и социално приобщаване. Социалните предприятия могат да бъдат водеща сила на социалния напредък, като предлагат иновационни решения, като насърчават приобщаващи пазари на труда и достъпни за всички социални услуги. По този начин те дават ценен принос за постигането на целите на „Европа 2020“. Програмата следва да подобри достъпа чрез социалните предприятия до различни видове финансиране посредством подходящи инструменти, които да отговорят на специфичните им финансови потребности през целия период на съществуването им.
(26)
За да се извлече полза от опита на субекти като групата на Европейската инвестиционна банка, действията, включващи микрофинансиране и социално предприемачество, следва да се провеждат непряко от Комисията чрез възлагане на задачите по изпълнение на бюджета на подобни субекти в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9) _("Финансов регламент"). Използването на ресурсите на Съюза позволява концентрирането на лостовия ефект от действията на международните финансови институции и другите инвеститори, създава положителни взаимодействия между действията на държавите-членки и на Съюза, и обединява подходите. По този начин подобрява достъпа до финансиране за определени рискови групи и за младите хора, както и обхватът на микрофинансирането за тях. Подобрява се достъпът до финансиране за микропредприятията, включително самостоятелно заетите лица и социалните предприятия. По този начин приносът на Съюза подпомага разрастването на възникващия сектор на социалната стопанска дейност и на пазара за микрофинансови услуги в Съюза и насърчава трансграничните дейности. Действията на Съюза следва да допълват използването от държавите-членки на финансови инструменти за микрофинансиране и социално предприемачество. Субектите, на които е възложено изпълнението на действията, следва да гарантират добавена стойност за Съюза и да не дублират друго финансиране с ресурси на Съюза.
(27)
В съответствие с„Европа 2020“, програмата следва да допринесе за решаване на наболелия проблем с безработицата сред младежта. На младите хора трябва следователно да бъде осигурено бъдеще и перспективата да изпълняват ключова роля в развитието на обществото и на икономиката в Европа, което е от особено значение във времена на криза.
(28)
Програмата следва също така да изтъкне специалната роля и важност на малките предприятия, що се отнася до обучение, експертен опит и традиционно ноу-хау, както и да гарантира достъпа на младите хора до микрофинансиране. Програмата следва да улеснява обмена на най-добри практики между държавите-членки и други държави, участващи в програмата, във всички тези области.
(29)
Действията по програмата следва да подпомагат прилагането от държавите-членки и участниците на пазара на труда на Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. (10) за създаване на гаранция за младежта. В тази препоръка се посочва, че всички млади хора на възраст под 25 години следва да получават качествено предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца, след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование. Програмата следва да улесни обмена на най-добри практики в тази област между държавите-членки и други държави, участващи в програмата.
(30)
Съгласно член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и член 8 ДФЕС, е необходимо да се гарантира, че програмата допринася за насърчаването на равенството между жените и мъжете с всички свои оси и дейности, включително чрез интегриране на принципа за равенство между половете и когато е приложимо, чрез специфични действия за насърчаване на заетостта и социалното приобщаване на жените. В съответствие с член 10 ДФЕС програмата следва да гарантира, че осъществяването на нейните приоритети допринася за борбата с дискриминацията, основана на пол, раса или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация. Следва да се извършва наблюдение и оценка на начина, по който въпросите на борбата с дискриминацията са включени в дейностите на програмата.
(31)
Програма „Прогрес“ за периода 2007-2013 г. включва раздели, озаглавени „Недопускане на дискриминация и насърчаване на многообразието“ и „Равенство между половете“, които трябва да бъдат продължени и доразвити по програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 г. От изключително значение е обаче да се поддържа засилено внимание върху въпросите на равенството между жените и мъжете и върху борбата срещу дискриминацията във всички съответни инициативи и действия, обхванати от програмата, особено по отношение на подобряването на участието на жените в работната сила, на условията им на труд, както и насърчаването на по-добър баланс между професионалния и личния живот.
(32)
Съгласно член 9 ДФЕС и целите на „Европа 2020“ програмата следва да даде принос за осигуряването на висока степен на качествена и устойчива заетост, за осигуряването на адекватна социална закрила и за борбата срещу бедността и социалното изключване, и следва да отчита изискванията, свързани с високо равнище на защита на човешкото здраве.
(33)
Програмата следва да допълва други програми на Съюза, като същевременно отчита, че всеки инструмент следва да работи в съответствие със своите собствени специфични процедури. Съответно едни и същи допустими разходи не следва да имат за резултат двойно финансиране. С цел да се постигне добавена стойност и съществено въздействие посредством финансирането от Съюза следва да се създадат тесни положителни взаимодействия между програмата, други програми на Съюза и структурните фондове, особено ЕСФ и Инициативата за младежка заетост. Програмата следва да допълва други програми и инициативи на Съюза, които са насочени към борба срещу младежката безработица.
(34)
Програмата следва да се прилага по начин, който улеснява участието на компетентния орган или органи на всяка държава-членка в приноса за постигането на целите на програмата.
(35)
За да се осигури по-ефикасна комуникация с широката общественост и по-полезно взаимодействие между комуникационните мероприятия, предприети по инициатива на Комисията, ресурсите, разпределени за информационни и комуникационни дейности съгласно настоящата програма, следва също така да допринасят за институционалната комуникация и за предоставянето на информация във връзка с политическите приоритети на Съюза, свързани с общите цели на настоящата програма.
(36)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата, който представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение [от 2 декември 2013 г.] между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (11) за Европейския парламент и Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(37)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, включително предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, погрешно платени или неправилно използвани средства и където е необходимо, налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(38)
За да се гарантира, че програмата е достатъчно гъвкава, за да реагира на променящите се нужди и съответните политически приоритети в рамките на срока си на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на преразпределянето на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на осите на програмата. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(39)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(40)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се създава програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации (наричана по-нататък „програмата“), която има за цел да допринесе за изпълнението на „Европа 2020“, включително на нейните водещи цели, интегрирани насоки и водещи инициативи, като предоставя финансова подкрепа за целите на Съюза за насърчаване на висока степен на качествена и устойчива заетост, осигуряване на адекватна и достойна социална закрила, борба срещу социалното изключване и бедността и подобряване на условията на труд.
2. Срокът на действие на програмата е от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„социално предприятие“ означава предприятие, независимо от правната му форма, което:
а)
в съответствие със своя учредителен договор, устав или друг правен документ за създаването му, има за основна цел постигането на измеримо, положително социално въздействие, а не генерирането на печалба за своите собственици, членове и акционери, и което:
(i)
предоставя услуги или стоки, които генерират социална възвръщаемост и/или
(ii)
използва метод за производство на стоки или услуги, който въплъщава неговата социална цел;
б)
използва своята печалба на първо място за постигането на основната си цел и е въвело предварително определени процедури и правила относно всяко разпределяне на печалба между акционери и собственици, което гарантира, че това разпределяне не накърнява основната цел; и
в)
се управлява по предприемачески, отчетен и прозрачен начин, по-специално чрез включване в управлението на работници, клиенти и заинтересовани страни, засегнати от стопанската му дейност;
2)
„микрокредит“ означава заем в размер до 25 000 EUR;
3)
„микропредприятие“ означава предприятие, включително самостоятелно заети лица, в което работят по-малко от 10 лица и чийто годишен оборот или общ годишен счетоводен баланс не надхвърля 2 милиона евро в съответствие с Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (13);
4)
„микрофинансиране“ включва гаранции, микрокредити, собствен капитал и квазикапиталови средства, от които могат да се ползват физически лица и микропредприятия, които изпитват затруднения с достъпа до кредитиране;
5)
„социални иновации“ са иновации, които са социални както по отношение на целите, така и на средствата си, по-конкретно тези, които се отнасят до разработването и прилагането на нови идеи (относно продукти, услуги и модели), които едновременно отговарят на социални нужди и създават нови социални взаимоотношения или сътрудничества, като така се създават ползи за обществото и се увеличава способността му за действие;
6)
„експериментиране в областта на социалната политика” означава политически интервенции, които предлагат иновативен отговор на социални нужди, които се прилагат в малък мащаб и при условия, които дават възможност за измерване на тяхното въздействие преди да бъдат повторени в по-широк мащаб, ако резултатите се окажат убедителни.
Член 3
Структура на програмата
1. Програмата се състои от следните три взаимно допълващи се оси:
а)
ос „Прогрес“, по която се подпомагат разработването, изпълнението, наблюдението и оценяването на инструментите и политиките, посочени в член 1 и съответното право на Съюза, и по която се насърчават основано на данни формулиране на политики, социални иновации и социален напредък в партньорство със социалните партньори, организациите на гражданското общество и публични и частни субекти;
б)
ос „EURES“, по която се подпомагат дейностите, осъществявани от EURES, а именно специализираните услуги, определени от държавите от ЕИП, и Конфедерация Швейцария, заедно със социалните партньори, с други доставчици на услуги по заетостта и с други заинтересовани страни, за развиването на обмен и разпространяване на информация и други форми на сътрудничество, като например трансгранични партньорства, с оглед насърчаване на доброволната географска мобилност на работници на справедлива основа и принос към високо равнище на качествена и устойчива заетост;
в)
ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, чрез която се разширява достъпът и се повишава наличието на финансиране за юридически и физически лица съгласно член 26.
2. Общите разпоредби, предвидени в настоящия дял, се прилагат за трите оси, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), в допълнение към специфичните разпоредби на Дял II.
Член 4
Общи цели на програмата
1. Програмата има за задача постигането на следните общи цели:
а)
засилване на ангажираността сред създателите на политики на всички равнища и осъществяване на конкретни, координирани и иновативни действия както на равнището на Съюза, така и на това на държавите-членки по отношение на целите на Съюза в областите, посочени в член 1, в тясно сътрудничество със социалните партньори, както и с организациите на гражданското общество и публичните и частните субекти;
б)
подпомагане на разработването на подходящи, достъпни и ефективни системи за социална закрила и пазари на труда и способстване за реформата на политиката в областите, посочени в член 1, по-специално чрез насърчаване на достойния труд и достойните условия на труд, култура на превенция в областта на здравословните и безопасни условия на труд, по-здравословен баланс между професионалния и личния живот, и доброто управление за социални цели, включително конвергенцията, както и взаимното обучение и социалните иновации;
в)
гарантиране на ефективното прилагане на законодателството на Съюза по въпросите, свързани с областите, посочени в член 1, и при необходимост допринасяне за модернизацията на законодателството на Съюза в съответствие с принципите на достоен труд, като се вземат предвид принципите на интелигентното регулиране;
г)
насърчаване на доброволната географска мобилност на работниците на справедлива основа и увеличаване на възможностите за работа чрез изграждане на висококачествени и приобщаващи пазари на труда в Съюза, които са отворени и достъпни за всички, като същевременно се спазват правата на работниците в целия Съюз, включително свободата на движение;
д)
насърчаване на заетостта и социалното приобщаване чрез увеличаване на наличността и достъпността на микрофинансирането за уязвимите хора, които желаят да създадат микропредприятие, както и за съществуващите микропредприятия, и чрез осигуряване на по-голям достъп до финансиране за социалните предприятия.
2. За постигането на посочените цели програмата с всички свои оси и действия се стреми да:
а)
обръща особено внимание на уязвимите групи, като например младите хора;
б)
насърчава равенството между жените и мъжете, включително чрез интегриране на принципа на равенство между половете и когато е уместно, чрез вземане предвид на тази проблематика при изготвянето на бюджети;
в)
се бори срещу дискриминацията, основана на пол, раса или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация;
г)
при определянето и изпълняването на политиките и дейностите на Съюза насърчава високо равнище на качествена и устойчива заетост, гарантира адекватна и достойна социална закрила, бори се срещу дългосрочната безработица, бедността и социалното изключване.
Член 5
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 919 469 000 EUR по текущи цени.
2. За осите, предвидени в член 3, параграф 1, се отпускат следните индикативни проценти:
а)
61 % за ос „Прогрес“;
б)
18 % за ос „EURES“;
в)
21 % за ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“.
3. Комисията може да използва до 2 % от финансовия пакет, посочен в параграф 1, за финансиране на оперативни разходи за подкрепа на изпълнението на програмата.
4. Комисията може да използва финансовия пакет, посочен в параграф 1, за финансиране на техническа и/или административна помощ, по-специално свързана с одитиране, възлагане на преводи на външни изпълнители, заседания на експерти и информационни и комуникационни дейности, които са от взаимна полза за Комисията и бенефициерите.
5. Европейският парламент и Съветът дават разрешение за отпускането на годишните бюджетни кредити при спазване на ограниченията в многогодишната финансова рамка.
Член 6
Съвместно действие
Действията, допустими за финансиране по програмата, могат да бъдат изпълнявани съвместно с други инструменти на Съюза, при условие че тези действия отговарят на целите както на програмата, така и на съответните други инструменти.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
1. Комисията, като си сътрудничи с държавите-членки, гарантира, че извършваните в рамките на програмата дейности са съгласувани и с други действия на Съюза и ги допълват, като например европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ), както се посочва в Общата стратегическа рамка, предвидена в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от … (14), и по-специално по ЕСФ.
2. Програмата допълва други програми на Съюза, без да се засягат специфичните процедури на тези програми. Едни и същи допустими разходи не могат да имат за резултат двойно финансиране, а се установява тясно положително взаимодействие между програмата, други програми на Съюза и ЕСИФ, по-специално ЕСФ.
3. Подкрепяните от програмата действия са в съответствие със законодателството на Съюза и с националните законодателства, в това число правилата за държавна помощ и основните конвенции на МОТ.
4. Съгласуваността и взаимното допълване са гарантирани и чрез тясното включване на местните и регионалните органи.
Член 8
Сътрудничество с компетентни структури
Комисията установява необходимите връзки с Комитета по заетостта, Комитета за социална закрила, Консултативния комитет за здравословни и безопасни условия на труд, групата на генералните директори за колективни трудови правоотношения и Консултативния комитет за свободното движение на работници с цел да гарантира, че те са информирани редовно и по подходящ начин за напредъка при изпълнението на програмата. Комисията информира също така други комитети, които се занимават с политики, инструменти и действия от значение за програмата.
Член 9
Разпространяване на резултатите и комуникация
1. Комисията информира заинтересованите страни в Съюза, включително социалните партньори и организациите на гражданското общество, за резултатите от изпълнението на програмата и ги кани за размяна на мнения по тези теми.
2. Резултатите от действията, извършени по програмата, се съобщават и разпространяват редовно и по подходящ начин на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, както и на социалните партньори и на обществеността с цел максимално увеличаване на тяхното въздействие, на устойчивостта и добавената стойност на Съюза.
3. Комуникационните дейности също допринасят за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те се отнасят до общите цели на настоящия регламент и предоставят информация за тези приоритети на обществеността.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Комисията управлява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. В споразумението за отпускане на безвъзмездни средства се посочва коя част от финансовото участие на Съюза ще се основава на възстановяване на реалните допустими разходи и коя част ще се основава на единни ставки, единични разходи или еднократни суми.
Член 11
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи превантивни мерки, за да гарантира, че при изпълнението на финансирани по настоящата програма действия финансовите интереси на Съюза са защитени от измами, корупция и всякакви други незаконосъобразни дейности чрез извършване на ефективни проверки и - в случай че бъдат констатирани нередности, ресурсите се възстановяват, предимно посредством приспадане, на погрешно изплатените суми, но когато е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в съответствие с член 325 ДФЕС, Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (15) и Финансовия регламент.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити, проверки по документи и на място по отношение на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки на място и контрол, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 (17), с цел да се установи дали е била извършена измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, или договор, финансирани по програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящата програма, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат одитите и разследванията, предвидени в посочените параграфи, в съответствие със съответните техни компетенции.
Член 12
Мониторинг
С оглед редовното наблюдение на програмата и извършването на всякакви корекции, необходими за нейните приоритети в политиката или във финансирането, Комисията изготвя първоначален количествен и качествен доклад за наблюдение, обхващащ първата година, последван от три доклада, обхващащи период от две последователни години и изпраща тези доклади на Европейския парламент и Съвета. За сведение докладите се предават също така на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите. Докладите обхващат резултатите от програмата и степента, в която принципите на равенството между жените и мъжете и интегрирането на тези принципи са били прилагани, както и начина, по който въпросите на борбата с дискриминацията, включително въпросите, свързани с достъпността, са засегнати в дейностите по програмата. Докладите се оповестяват публично с цел да се повиши прозрачността на програмата.
Член 13
Оценка
1. До 1 юли 2017 г. се извършва междинна оценка на програмата с цел да се измери на количествена и качествена основа напредъкът към постигането на целите на програмата, да се разгледат социалната среда в Съюза и евентуални значителни промени, въведени от законодателството на Съюза, да се определи дали ресурсите на програмата са били използвани ефективно и да се оцени нейната добавена стойност за Съюза. Резултатите от тази междинната оценка се представят на Европейския парламент и на Съвета.
2. Ако оценка, посочена в параграф 1 от настоящия член, или оценка, извършена в съответствие с член 19 от Решение № 1672/2006/ЕО или член 9 от Решение № 283/2010/ЕС, разкрие, че програмата има сериозни недостатъци, Комисията по целесъобразност представя предложение на Европейския парламент и на Съвета, включително подходящи изменения към програмата,за да вземе предвид резултатите от оценката.
3. Преди да представи предложение за продължаване на програмата след 2020 г., Комисията представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите оценка от концептуална гледна точка на силните и слабите страни на програмата през периода 2014-2020 г.
4. До 31 декември 2022 г. Комисията извършва последваща оценка на въздействието и добавена стойност за Съюза на програмата и изпраща доклад, съдържащ оценката до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите. Докладите се оповестяват публично.
ДЯЛ II
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ОСИТЕ НА ПРОГРАМАТА
ГЛАВА I
Ос „Прогрес“
Член 14
Тематични раздели и финансиране
1. По ос „Прогрес“ се подкрепят дейности в един или няколко от следните тематични раздели, изброени в букви а), б) и в). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква а), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
заетост, по-конкретно за борба с младежката безработица: 20 %;
б)
социална закрила, социално приобщаване и намаляване и предотвратяване на бедността: 50 %;
в)
условия на труд: 10 %.
Остатъкът се разпределя за един или повече от тематичните раздели, посочени в букви а), б) или в) или за комбинация от тях.
2. От цялата отпусната сума за ос „Прогрес“ и в рамките на различните тематични раздели 15 % до 20 % се отпуснат за насърчаване на социалното експериментиране като метод за изпитване и оценяване на иновационни решения с оглед тяхното по-широко използване.
Член 15
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „Прогрес“ са:
а)
развиване и разпространение на висококачествени сравнителни аналитични знания, за да се гарантира, че политиките на Съюза в областите, посочени в член 1, се основават на надеждни данни и отговарят на потребностите, предизвикателствата и условията в отделните държави-членки и в други държави, участващи в програмата;
б)
улесняване на ефективния и приобщаващ обмен на информация, взаимно обучение и диалог по политиките на Съюза в областите, посочени в член 1, на равнището на Съюза, на национално и на международно равнище с цел подпомагане на държавите-членки и на други държави, участващи в програмата, при разработването на техните политики и на държавите-членки при прилагането на законодателството на Съюза.
в)
предоставяне на финансова подкрепа, за да могат да се направят изпитвания на иновации в областта на социалната политика и на политиката по отношение на пазара на труда, и при необходимост да се повиши капацитетът на основните действащи лица за проектиране и осъществяване на експериментиране в социалната политика и да се предоставя достъп до съответните знания и експертен опит;
г)
предоставяне на финансова подкрепа за организации на Съюза и за национални организации за увеличаване на техния капацитет за развиване, насърчаване и подпомагане на прилагането на инструментите и политиките, посочени в член 1 и на относимото право на Съюза.
Член 16
Видове действия
По ос „Прогрес“ могат да се финансират следните видове действия:
1.
Аналитични дейности:
а)
събиране на данни и статистика, като се вземат предвид както качествените, така и количествените критерии, както и разработване на общи методологии, класификации, микросимулации, индикатори и целеви показатели, разпределени по пол и възрастова група, когато е уместно;
б)
проучвания, изследвания, анализи и доклади, включително чрез финансирането на мрежи от експерти и натрупване на експертен опит по тематичните раздели;
в)
качествени и количествени оценявания и оценки на въздействието, извършвани както от публични, така и от частни субекти;
г)
наблюдение и оценяване на транспонирането и прилагането на правото на Съюза;
д)
подготовка и прилагане на експериментиране в сферата на социалната политика като метод за изпитване и оценяване на иновативни решения с оглед на тяхното по-широко използване;
е)
разпространение на резултатите от посочените аналитични дейности.
2.
Дейности, свързани с взаимното обучение, осведомеността и разпространението:
а)
обмен и разпространение на добри практики, иновативни подходи и опит, партньорски оценки, бенчмаркинг и взаимно обучение на европейско равнище;
б)
мероприятия, конференции и семинари, организирани от председателството на Съвета;
в)
обучение на лица, практикуващи в областта на правото и на политиките;
г)
изготвяне и публикуване на наръчници, доклади и образователни материали и на мерки, свързани с информацията, комуникацията и медийното отразяване за инициативите, подкрепяни от програмата;
д)
информационни и комуникационни дейности;
е)
разработване и поддръжка на информационни системи с цел обмен и разпространение на информация за политиката и законодателството на Съюза, за пазара на труда.
3.
Подкрепа по отношение на:
а)
оперативните разходи на ключовите мрежи на равнището на Съюза, чиито дейности са свързани с целите на ос „Прогрес“ и допринасят за тях;
б)
изграждане на капацитет на националните администрации и специализираните служби, отговарящи за насърчаването на географската мобилност, определени от държавите-членки, и на субекти, предоставящи микрокредитиране;
в)
организиране на работни групи от национални държавни служители, които да наблюдават прилагането на правото на Съюза;
г)
установяване на връзки и сътрудничество между специализирани структури и други съответни заинтересовани страни, национални, регионални и местни органи и служби по заетостта на европейско равнище;
д)
финансиране на центрове за наблюдение на европейско равнище, включително по ключови тематични раздели;
е)
обмен на персонал между националните администрации.
Член 17
Съфинансиране от Съюза
Когато дейности в рамките на оста „Прогрес“ са финансирани вследствие на покана за представяне на предложения, те могат да получат съфинансиране от Съюза, което като общо правило не надхвърля 80 % от общите допустими разходи. Евентуална финансова подкрепа, надхвърляща този таван, се предоставя единствено при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
Член 18
Участие
1. Участието в ос „Прогрес“ е отворено за:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от ЕИП, в съответствие със споразумението за ЕИП, и държавите-членки на ЕАСТ;
в)
държавите кандидатки и потенциалните кандидати в съответствие с общите принципи и общите условия, установени в рамковите споразумения, сключени с тях за участието им в програми на Съюза.
2. Ос „Прогрес“ е отворена за всички публични и/или частни субекти, участници и институции, и по-специално за:
а)
националните, регионалните и местните органи;
б)
службите по заетостта;
в)
специализираните органи, предвидени съгласно правото на Съюза;
г)
социалните партньори;
д)
неправителствените организации;
е)
висшите учебни заведения и научноизследователските институти;
ж)
експертите по оценяването и по оценките на въздействието;
з)
националните статистически служби;
и)
медиите.
3. Комисията може да си сътрудничи с международни организации, и по-специално със Съвета на Европа, ОИСР, МОТ и с други структури на ООН, както и със Световната банка.
4. Комисията може да си сътрудничи с трети държави, които не участват в програмата. Представители от такива трети държави могат да участват в мероприятия от взаимен интерес (като например конференции, работни срещи и семинари), които се провеждат в държави, участващи в програмата, като разходите за участието им могат да бъдат покрити от програмата.
ГЛАВА II
Ос „EURES“
Член 19
Тематични раздели и финансиране
По оста „EURES“ се подкрепят действия в един или повече тематични раздели, изброени в букви а), б) и в). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква б), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
прозрачност на свободните работни места, заявленията за работа и всяка свързана с това информация за потенциалните кандидати и за работодателите: 32 %;
б)
развиване на услугите по наемането и намирането на работа на работници чрез компенсиране на предложенията и заявленията за работа на равнище на Съюза, и по-специално целеви схеми за мобилност: 30 %;
в)
трансгранични партньорства: 18 %.
Остатъкът се разпределя за един или повече от тематичните раздели, посочени в букви а), б) или в) или за комбинация от тях.
Член 20
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „EURES“ са:
а)
гарантиране, че се създава прозрачност на свободните работни места и заявленията за работа и на съответната информация и съвети, като например относно условията на живот и труд, съответно за потенциалните кандидати и за работодателите. Това се постига чрез обмена и разпространението на тази информация на транснационално, междурегионално и трансгранично равнище посредством използването на стандартни форми на оперативна съвместимост за свободни работни места и заявления за работа,и посредством други подходящи средства, като индивидуално консултиране и наставничество, особено за ниско квалифицираните лица;
б)
подкрепа за предоставянето на услугите на EURES за наемането и намирането на работа на работници на качествена и устойчива работа чрез компенсиране на предложенията и заявленията за работа; подкрепата за предоставянето на услугите на EURES включва различни етапи на намирането на работа, от подготовката преди наемането до подпомагането след намирането на работа с оглед на успешното интегриране на кандидата на пазара на труда; такива помощни услуги могат да включват целеви схеми за мобилност за заемане на свободни работни места в определени сектори, професии, държави или групи държави или за определени групи работници, като млади хора с предразположение да бъдат мобилни, когато е установена ясна икономическа необходимост.
Член 21
Видове действия
Ос „EURES“ може да бъде използвана за финансиране на действия за насърчаване на доброволната мобилност на физически лица в Съюза на справедлива основа и за премахване на пречките пред мобилността, и по-конкретно:
а)
развиването и дейностите на трансгранични партньорства по EURES, когато това се изисква от службите, териториално отговорни за граничните райони;
б)
предоставянето на услуги за информиране, консултиране, намиране на работа и наемане за трансгранични работници;
в)
разработването на многоезичната цифрова платформа за компенсиране на предложения и заявления за работа;
г)
разработването на целеви схеми за мобилност, след покани за представяне на предложения, с цел заемане на свободни работни места там, където са установени слабости при функционирането на пазара на труда и/или за подпомагане на работници с предразположение да бъдат мобилни, когато е установена ясна икономическа необходимост;
д)
взаимно обучение между участниците в EURES и обучение на съветници по EURES, включително съветници в трансграничните партньорства по EURES;
е)
информационни и комуникационни дейности за повишаване на осведомеността за ползите от географската и професионалната мобилност като цяло, както и за дейностите и услугите, предоставяни от EURES.
Член 22
Съфинансиране от Съюза
Когато дейности в рамките на оста „EURES“ са финансирани вследствие на покана за представяне на предложения, те могат да получат съфинансиране от страна на Съюза, което като общо правило не надхвърля 95 % от общите допустими разходи. Евентуална финансова подкрепа, надхвърляща този таван, се предоставя единствено при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
Член 23
Наблюдение на моделите на мобилност
За да се открият и предотвратят отрицателните последици във връзка с географската мобилност в рамките на Съюза, Комисията заедно с държавите-членки, в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 492/2011, извършва редовно наблюдение на потоците и моделите на мобилност.
Член 24
Участие
1. Участието в ос „EURES“ е отворено за:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от ЕИП в съответствие със споразумението за ЕИП и Конфедерация Швейцария в съответствие със споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора (18).
2. Ос „EURES“ е отворена за всички структури, участници и институции, определени от държава-членка или от Комисията, които отговарят на условията за участие в EURES, както е посочено в Решение за изпълнение 2012/733/ЕО на Комисията. Тези структури, участници и институции включват по-специално:
а)
националните, регионалните и местните органи;
б)
службите по заетостта;
в)
организации на социалните партньори и други заинтересовани лица.
ГЛАВА III
Ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“
Член 25
Тематични раздели и финансиране
По оста „Микрофинансиране и социално предприемачество“ се подкрепят дейности в един или няколко от следните тематични раздели, изброени в букви а) и б). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква в), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
микрофинансиране за уязвими групи и за микропредприятия: 45 %;
б)
социално предприемачество: 45 %.
Остатъкът се разпределя за тематичните раздели, посочени в букви а) или б) или за комбинация от тях.
Член 26
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ са:
а)
увеличаване на достъпа до микрофинансиране и неговата наличност за:
i)
уязвими лица, които са загубили или за които съществува риск да загубят работата си, или изпитват затруднения при навлизането или завръщането си на пазара на труда, или за които съществува риск от социално изключване или са социално изключени и са в неравностойно положение по отношение на достъпа до традиционния кредитен пазар и желаят да започнат или допълнително да развият дейност със свое собствено микропредприятие;
ii)
микропредприятия, които се намират на фаза стартиране или развитие, особено микропредприятия, в които работят лица, посочени в подточка i);
б)
изграждане на институционалния капацитет на субектите, предоставящи микрокредитиране;
в)
подпомагане на развитието на пазара на социалните инвестиции и улесняване на достъпа до финансиране за социални предприятия чрез предоставяне на собствен капитал, частично собствен капитал, кредитни инструменти и безвъзмездни средства в размер до 500 000 EUR на социални предприятия, чийто годишен оборот не надхвърля 30 милиона евро или чиято обща годишен счетоводен баланс не надхвърля 30 милиона евро и които не са дружества за колективно инвестиране.
За да се гарантира взаимно допълване, Комисията и държавите-членки координират тясно тези действия в своите съответни области на компетентност с действията, предприети в рамките на политиката на сближаване и националните политики.
Член 27
Видове действия
Подкрепа за микрофинансирането и социалното предприемачество, включително за изграждане на институционален капацитет, по-специално чрез финансовите инструменти, предвидени в част първа, дял VIII от Финансовия регламент, и безвъзмездни средства могат да бъдат предоставени по ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“.
Член 28
Участие
1. Участието в ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ е отворено за публични и частни субекти, които са създадени на национално, регионално или местно равнище в държавите, посочени в член 18, параграф 1, и които предоставят в посочените държави:
a)
микрофинансиране за физически лица и за микропредприятия; и/или
б)
финансиране за социални предприятия.
2. Комисията осигурява достъпността до оста за всички публични и частни субекти в държавите членки, без дискриминация.
3. За да достигнат до крайните бенефициери и създадат конкурентоспособни и жизнеспособни микропредприятия, публичните и частните субекти, които извършват посочените в параграф 1, буква а) дейности, си сътрудничат тясно с организации, включително организации на гражданското общество, представляващи интересите на крайните бенефициери на микрокредити, и с организации, по-специално подкрепяните от ЕСФ, и осигуряват програми за наставничество и обучение за посочените крайни бенефициери. В този смисъл се осигурява проследяване в достатъчна степен на бенефициери преди и след създаването на микропредприятието.
4. Публичните и частните субекти, които извършват дейностите по параграф 1, буква а), се придържат към високи стандарти относно управлението, ръководството и защитата на потребителите в съответствие с принципите на Европейския кодекс за добри практики при предоставянето на микрокредити и се стремят да предотвратят свръхзадлъжняването на физическите лица и предприятията, например в резултат от отпускането на кредити за тях с високи лихвени проценти или при условия, които е вероятно да доведат до тяхната несъстоятелност.
Член 29
Финансово участие
Освен в случай на провеждане на съвместни действия, финансовите кредити, отпуснати за ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, покриват пълния размер на разходите за действията, изпълнени чрез финансови инструменти, включително задължения за плащане към финансови посредници, като например загуби от гаранции, такси за управлението за субектите, които управляват участието на Съюза, и всички други допустими разходи.
Член 30
Управление
1. За да приложи инструментите и безвъзмездните средства, посочени в член 27, Комисията може да сключва споразумения със субектите, изброени в член 139, параграф 4 от Финансовия регламент, и по-специално с Европейската инвестиционна банка и Европейския инвестиционен фонд. Посочените споразумения съдържат подробни разпоредби за изпълнението на задачите, възложени на тези субекти, включително разпоредби, определящи необходимостта да се гарантира допълняемост и координация със съществуващите финансови инструменти на Съюза и с националните финансови инструменти и ресурсите да се разпределят балансирано между държавите-членки и останалите участващи държави. Финансовите инструменти по част първа, дял VIII от Финансовия регламент могат да се предоставят чрез специален инвестиционен механизъм, който може да се финансира със средства от програмата,от други инвеститори или и по двата начина.
2. Специалният инвестиционен механизъм, посочен в параграф 1, може да предоставя, inter alia, заеми, собствен капитал и инструменти за споделяне на риска за посредници или пряко финансиране на социални предприятия, или и двете. Собствен капитал може да бъде предоставян, inter alia, под формата на отворени капиталови участия, недействащи холдинги, заеми от акционери и комбинации от различни видове капиталови участия, емитирани за инвеститорите.
3. Условията - като например лихвените проценти - за микрокредити, които получават пряка или косвена подкрепа в рамките на тази ос, трябва да отразяват ползата от подкрепата и да могат да бъдат обосновани във връзка с базисните рискове и действителните разходи за финансирането, свързани с даден кредит.
4. В съответствие с член 140, параграф 6 от Финансовия регламент годишните погасителни плащания, реализирани чрез даден финансов инструмент, се зачисляват на същия финансов инструмент до 1 януари 2024 г., а приходите се записват в общия бюджет на Съюза след приспадане на разноските и таксите за управление. За финансови инструменти, вече създадени при многогодишната финансова рамка за периода 2007-2013 г., годишните погасителни вноски и приходите, реализирани чрез операции, започнали през предходния период, се зачисляват на финансовия инструмент от текущия период.
5. При изтичане на срока на действие на споразуменията, сключени със субектите, посочени в параграф 1, или след изтичане на срока на инвестиране на специализирания инвестиционен механизъм, остатъкът, дължим на Съюза, се изплаща към общия бюджет на Съюза.
6. Субектите, посочени в параграф 1 от настоящия член, и когато е уместно, управителите на фондовете сключват писмени споразумения с публичните и частните субекти, посочени в член 28. В посочените споразумения се установяват задълженията на публичните и частните субекти, предоставящи микрофинансиране, да използват ресурсите, които са налични по ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, в съответствие с целите, посочени в член 26, и да предоставят информация за изготвянето на годишните доклади за изпълнението, предвидени в член 31.
Член 31
Доклади за изпълнението
1. Субектите, посочени в член 30, параграф 1, и когато е уместно, управителите на фондовете изпращат на Комисията годишни доклади за изпълнението, в които посочват дейностите, които са получили подкрепа, и обхващат тяхното финансово изпълнение и разпределението и достъпа до финансиране и инвестиции по сектори, географски области и видове бенефициери. Тези доклади посочват също така приетите или отхвърлените заявления по отношение на всяка специфична цел, договорите, сключени със съответните публични и частни субекти, финансираните дейности и резултатите, включително от гледна точка на тяхното социално въздействие, създаването на работни места и устойчивостта на предоставената подкрепа. Комисията изпраща тези доклади на Европейския парламент за сведение.
2. Информацията, предоставена в посочените годишни доклади за изпълнението, се включва в двугодишните доклади за наблюдение, предвидени в член 12. Посочените годишни доклади за наблюдение включват годишните доклади, предвидени в член 8, параграф 2 от Решение № 283/2010/ЕС, както и подробна информация относно комуникационните дейности и информация относно взаимното допълване с други инструменти на Съюза, по-специално ЕСФ.
ДЯЛ III
РАБОТНИ ПРОГРАМИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Работни програми
Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи работни програми, обхващащи трите оси. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3.
Работните програми, когато е уместно, се отнасят е за период от трите следващи години и съдържат описание на действията, които се предвижда да се финансират, процедурите за избор на действията, които да бъдат подкрепени от Съюза, географския обхват, целевата публика и индикативен график за изпълнение. Работните програми включват и ориентировъчната сума, отпусната за всяка специфична цел и отразяват преразпределението на средства в съответствие с член 33. Работните програми укрепват съгласуваността на програмата чрез посочване на връзките между трите оси.
Член 33
Преразпределение на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на осите
На Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 34 относно преразпределението на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на всяка ос, които биха превишили индикативната сума, определена във всеки един случай, с над 5 %и до 10 %, когато промените в социално-икономическия контекст или констатациите от междинната оценка съгласно член 13, параграф 1 изискват това. Преразпределението на средствата по тематични раздели в рамките на всяка ос се отразява в работните програми по член 32.
Член 34
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 33, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 33, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 33 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 35
Допълнителни мерки за изпълнение
Мерките, необходими за изпълнение на програмата, като критериите за оценка на програмата, включително мерките, свързани с разходната ефективност и условията за разпространение и предаване на резултатите, се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 36, параграф 2.
Член 36
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 37
Преходни мерки
Действията, посочени в членове 4, 5 и 6 от Решение № 1672/2006/ЕО, които са започнали преди 1 януари 2014 г., остават предмет на уреждане от посоченото решение. По отношение на тези действия Комисията се подпомага от комитета, посочен в член 36 от настоящия регламент.
Член 38
Оценка
1. Крайната оценка, предвидена в член 13, параграф 4 от настоящия регламент, включва крайната оценка, предвидена в член 9 от Решение № 283/2010/ЕС.
2. Комисията извършва специфична крайна оценка на ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ не по-късно от една година след изтичането на срока на действие на споразуменията със субектите
Член 39
Изменения на Решение № 283/2010/ЕС
Решение № 283/2010/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 5 параграф 4 се заменя със следното:
„4. При изтичане на срока на действие на механизма статъкът, дължим на Съюза, се предоставя за микрофинансиране и подкрепа за социални предприятия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета 11 декември 2013 г. относно програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („ЗиСИ“) (19).
(19) ОВ L 347, 20.12.2013, стр. 238“;" 						
2)
В член 8 параграфи 3 и 4 се заличават.
Член 40
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1296/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 decembrie 2013
privind Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială („EaSI”) și de abrogare a Deciziei nr. 283/2010/UE de instituire a unui instrument european de microfinanțare Progress pentru ocuparea forței de muncă și incluziune socială
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 46 litera (d), articolul 149, articolul 153 alineatul (2) litera (a) și articolul 175 alineatul (3),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
În conformitate cu Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011 intitulată „A budget for Europe 2020” (Un buget pentru Europa 2020), care recomandă raționalizarea și simplificarea instrumentelor de finanțare ale Uniunii și orientarea acestora atât către plusul de valoare pe care îl aduc Uniunii, cât și către impact și rezultate, prezentul regulament instituie un program al Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială (denumit în continuare „programul”) care să permită continuarea și dezvoltarea activităților desfășurate în temeiul Deciziei nr. 1672/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), al Regulamentului (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5) și al Deciziei de punere în aplicare 2012/733/UE a Comisiei (6) și al Deciziei nr. 283/2010/UE a Parlamentului European și a Consiliului care a instituit un instrument european de microfinanțare Progress pentru ocuparea forței de muncă și incluziune socială (7) (denumit în continuare „instrumentul”).
(2)
La 17 iunie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei pentru o Strategie Europa 2020 pentru ocuparea forței de muncă și o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii („Strategia Europa 2020”), care prevede cinci obiective principale (inclusiv cele referitoare la ocuparea forței de muncă, lupta împotriva sărăciei și excluziunii sociale și educație) și șapte inițiative strategice, și care reprezintă un cadru politic coerent pentru următorul deceniu. Consiliul European a propus mobilizarea generală a instrumentelor și politicilor corespunzătoare ale Uniunii pentru a sprijini realizarea obiectivelor comune și a invitat statele membre să accelereze acțiunile lor coordonate.
(3)
În conformitate cu articolul 148 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Consiliul a adoptat, la 21 octombrie 2010, orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă care, alături de orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, adoptate în conformitate cu articolul 121 din TFUE, cuprind orientări integrate privind Europa 2020. Programul ar trebui să contribuie la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020, în special a obiectivelor de reducere a sărăciei și de ocupare a forței de muncă, astfel cum sunt definite în Orientările privind ocuparea forței de muncă. În acest scop, programul ar trebui să sprijine punerea în aplicare a inițiativelor strategice, acordând o atenție deosebită Platformei europene împotriva sărăciei și excluziunii sociale, Agendei pentru noi competențe și locuri de muncă și inițiativei „Tineretul în mișcare”, precum și Pachetului de încadrare în muncă al tinerilor.
(4)
Inițiativele strategice ale Strategiei Europa 2020 intitulate „Platforma europeană împotriva sărăciei și excluziunii sociale” și „O Uniune a inovării” identifică inovarea socială ca un instrument puternic pentru a soluționa problemele sociale generate de îmbătrânirea populației, sărăcie, șomaj, noile modele de organizare a muncii și noile stiluri de viață și pentru a răspunde așteptărilor cetățenilor în ceea ce privește justiția socială, educația și asistența medicală. Programul ar trebui să susțină acțiuni destinate să accelereze inovarea socială ca răspuns la nevoile sociale care nu sunt satisfăcute sau care sunt satisfăcute insuficient, în ceea ce privește combaterea sărăciei și a excluziunii sociale, promovarea unui procent ridicat de locuri de muncă de calitate și durabile, garantarea unei protecții sociale adecvate și capabile să prevină sărăcia, îmbunătățirea condițiilor de muncă, precum și îmbunătățirea accesului persoanelor vulnerabile la formare profesională, ținând seama în mod corespunzător de rolul autorităților regionale și locale. De asemenea, programul ar trebui să acționeze ca un catalizator pentru parteneriatele transnaționale și crearea de rețele între actorii publici, privați și din sectorul terțiar, precum și pentru sprijinirea implicării lor în elaborarea și punerea în aplicare a unor abordări noi în vederea satisfacerii nevoilor sociale presante și soluționării problemelor sociale.
(5)
În special, programul ar trebui să contribuie la identificarea și analiza unor soluții novatoare și la extinderea aplicării practice a acestora, prin experimentarea în materie de politici sociale, pentru a furniza asistență statelor membre, dacă este necesar, în vederea creșterii eficienței piețelor muncii ale acestora și a îmbunătățirii în continuare a politicilor lor de protecție și incluziune socială. Experimentarea în materie de politici sociale se referă la testarea în practică, pe bază de proiecte, a inovațiilor sociale. Aceasta permite colectarea de dovezi cu privire la fezabilitatea inovațiilor sociale. Ar trebui să fie posibil ca ideile de succes să fie aplicate la scară mai largă, cu sprijin financiar din Fondul Social European (FSE), precum și din alte surse.
(6)
Metoda deschisă de coordonare, ca instrument care și-a dovedit flexibilitatea și eficacitatea operațională în domeniile ocupării forței de muncă și politicii sociale, ar trebui să fie utilizată pe scară largă și să beneficieze în continuare de acțiunile sprijinite de program.
(7)
Realizarea de progrese în direcția dezvoltării durabile din punct de vedere social și ecologic în Europa necesită anticiparea și dezvoltarea unor aptitudini și competențe noi, care să conducă la îmbunătățirea condițiilor pentru crearea de locuri de muncă, a calității ocupării forței de muncă și a condițiilor de muncă, prin politici însoțitoare în materie de educație, piața muncii și politici sociale în legătură cu transformarea industriilor și a serviciilor. Prin urmare, programul ar trebui să contribuie la promovarea creării unor locuri de muncă durabile de calitate în sectorul industriilor ecologice, al sănătății și al serviciilor sociale, precum și în sectorul tehnologiei informației și comunicațiilor, la anticiparea și dezvoltarea unor aptitudini și competențe noi pentru locuri de muncă noi, de calitate și durabile, prin corelarea politicilor din domeniul social și al ocupării forței de muncă cu politicile industriale și structurale care sprijină trecerea la o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și cu emisii scăzute de carbon. În special, programul ar trebui să acționeze ca un catalizator pentru explorarea potențialului de a crea locuri de muncă al investițiilor sociale și ecologice efectuate de sectorul public și al inițiativelor locale și regionale de ocupare a forței de muncă.
(8)
Programul ar trebui să acorde atenție, când este cazul, dimensiunii teritoriale a șomajului, sărăciei și excluziunii sociale, în special inegalităților tot mai mari care există în interiorul regiunilor și între regiuni, între zonele rurale și orașe, precum și în orașe.
(9)
Este necesar să se consolideze dimensiunea socială a pieței interne. Având în vedere că este necesar ca piața internă, inclusiv libera circulație a serviciilor, să se bucure de o mai mare încredere, prin asigurarea respectării drepturilor lucrătorilor, este necesar să se garanteze că drepturile la libera circulație ale lucrătorilor și ale întreprinzătorilor beneficiază de un statut egal pe teritoriul Uniunii Europene.
(10)
În conformitate cu Strategia Europa 2020, programul ar trebui să urmărească o abordare coerentă a promovării locurilor de muncă de calitate și durabile, precum și a combaterii și prevenirii excluziunii sociale și a sărăciei, ținând seama totodată de cerința de a respecta egalitatea de gen. Punerea în aplicare a programului ar trebui raționalizată și simplificată, în special prin stabilirea unui set de dispoziții comune care includ, printre altele, obiective generale și prevederi privind monitorizarea și evaluarea. Programul ar trebui să se concentreze asupra proiectelor cu o valoare adăugată clară pentru Uniune, indiferent de amploarea acestora. Pentru a reduce sarcina administrativă, programul ar trebui să sprijine crearea și dezvoltarea de rețele și parteneriate. De asemenea, ar trebui să se utilizeze mai mult opțiunile de simplificare a costurilor (finanțări cu sume forfetare și la rate fixe), în special pentru punerea în aplicare a programelor de mobilitate, asigurându-se în același timp transparența procedurilor. Programul ar trebui să servească drept ghișeu unic pentru furnizorii de microfinanțări la nivelul Uniunii, acordând finanțare pentru microcredite și antreprenoriat social, facilitând accesul la împrumuturi și asigurând asistență tehnică.
(11)
Ținând seama de fondurile limitate disponibile pentru acest program și de prealocarea acestor fonduri diferitelor axe, finanțările ar trebui acordate în mod prioritar dezvoltării de structuri cu un efect multiplicator clar, de care vor beneficia și alte activități și inițiative. De asemenea, ar trebui aplicate măsuri adecvate pentru a se evita orice posibilitate de suprapunere și/sau dublă finanțare cu alte fonduri sau programe, în special Fondul social european.
(12)
Uniunea ar trebui să se doteze cu o bază de date întemeiată pe o analiză solidă pentru a sprijini elaborarea politicilor în domeniul social și al ocupării forței de muncă, acordând o atenție deosebită impactului crizelor financiare și economice. O astfel de bază de date aduce un plus de valoare acțiunilor naționale, oferind o dimensiune europeană și un mijloc de comparație pentru culegerea datelor și dezvoltarea instrumentelor și metodelor statistice și a indicatorilor comuni, cu scopul de a oferi o imagine completă a situației în domeniul ocupării forței de muncă, al politicii sociale și al condițiilor de muncă pe întreg teritoriul Uniunii și pentru a asigura evaluări de înaltă calitate ale eficienței și eficacității programelor și politicilor, în vederea, printre altele, a atingerii obiectivelor Strategiei Europa 2020.
(13)
Uniunea se află într-o poziție privilegiată pentru a oferi o platformă a Uniunii destinată schimburilor de politici și învățării reciproce între țările participante la program în domeniile ocupării forței de muncă, protecției și incluziunii sociale, precum și al antreprenoriatului social. Cunoașterea politicilor aplicate în alte țări și a rezultatelor acestora, inclusiv a celor obținute prin experimentarea în materie de politici sociale la nivel local, regional și național, extinde gama de opțiuni pe care le au la dispoziție responsabilii politici, determinând astfel noi evoluții ale politicilor.
(14)
Preocuparea principală a politicii sociale a Uniunii este asigurarea existenței unor standarde minime și îmbunătățirea constantă a condițiilor de muncă în Uniune. Uniunea joacă un rol important în adaptarea cadrului legislativ în funcție de modelele de organizare a muncii în schimbare și de noile riscuri pentru sănătate și siguranță, ținând seama de principiile „muncii decente” și „reglementării inteligente”. Uniunea joacă, de asemenea, un rol important în finanțarea măsurilor menite să îmbunătățească respectarea standardelor de muncă în temeiul convențiilor ratificate ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM) și în temeiul normelor Uniunii privind protecția drepturilor lucrătorilor. Astfel de măsuri sunt, în special, cele de sensibilizare (de exemplu printr-o etichetă socială), de difuzare a informațiilor și de promovare a dezbaterii privind provocările și chestiunile de politică majore în legătură cu condițiile de muncă, inclusiv în rândul partenerilor sociali și al altor părți interesate, precum și măsuri de promovare a echilibrului între viața profesională și cea privată, de inițiere unor acțiuni de prevenire și de stimulare a unei culturi a prevenirii în domeniul sănătății și siguranței la locul de muncă.
(15)
Partenerii sociali și organizațiile societății civile joacă un rol-cheie în promovarea locurilor de muncă de calitate și în combaterea excluziunii sociale și a sărăciei, precum și în lupta împotriva șomajului. Prin urmare, partenerii sociali și organizațiile societății civile ar trebui să fie angrenați, când este cazul, în învățarea reciprocă și în dezvoltarea, punerea în aplicare și diseminarea noilor politici. Comisia ar trebui să informeze și să schimbe opinii cu partenerii sociali și organizațiile societății civile din Uniune privind rezultatele referitoare la punerea în aplicare a programului.
(16)
Uniunea s-a angajat să consolideze dimensiunea socială a mondializării și să combată dumpingul social, prin promovarea nu doar în cadrul țărilor participante la program, ci și la nivel internațional a unor standarde de muncă decente, fie direct față de țări terțe, fie indirect, prin cooperarea cu organizații internaționale. În consecință, este necesar să se dezvolte relații adecvate cu țările terțe care nu participă la program, în vederea contribuirii la realizarea obiectivelor programului, ținând seama de existența unor acorduri relevante între aceste țări și Uniune. Astfel, reprezentanții acestor țări terțe pot participa la evenimente de interes comun (conferințe, ateliere și seminare) organizate în țările care participă la program. De asemenea, ar trebui dezvoltată colaborarea cu organizațiile internaționale în cauză, în special cu Organizația Internațională a Muncii (OIM) și alte organisme relevante ale Națiunilor Unite, Consiliul Europei și Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), cu scopul de a pune în aplicare programul într-un mod care să țină seama de rolul acestor organizații.
(17)
În conformitate cu articolele 45 și 46 din TFUE, Regulamentul (UE) nr. 492/2011 prevede dispoziții destinate să asigure libera circulație a lucrătorilor în mod nediscriminatoriu, prin intermediul unei colaborări strânse între serviciile centrale de ocupare a forței de muncă ale statelor membre și cu Comisia. Rețeaua de servicii europene pentru ocuparea forței de muncă (EURES) ar trebui să promoveze mai buna funcționare a piețelor muncii, stimulând mobilitatea geografică transnațională și transfrontalieră voluntară a lucrătorilor, asigurând o mai mare transparență pe piața muncii, garantând compensarea ofertelor și cererilor de locuri de muncă și sprijinind activitățile în domeniul plasării, recrutării, consilierea și serviciile de orientare la nivel național și transfrontalier, contribuind astfel la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020. Statele membre sunt încurajate să integreze serviciile EURES, asigurând punerea la dispoziție a acestora prin intermediul unui ghișeu unic, după caz.
(18)
Domeniul de aplicare al EURES ar trebui extins pentru a include dezvoltarea și sprijinirea de programe specifice de mobilitate, în urma cererilor de propuneri, la nivelul Uniunii, pentru a ocupa posturile acolo unde au fost identificate lipsuri pe piața muncii. În conformitate cu articolul 47 din TFUE, programele respective ar trebui să sprijine facilitarea mobilității voluntare în rândul tinerilor lucrători din Uniune. Programe specifice de mobilitate, precum cele bazate pe acțiunea pregătitoare „Primul tău loc de muncă EURES”, ar trebui să faciliteze accesul tinerilor la ofertele de locuri de muncă și obținerea unui loc de muncă într-un alt stat membru și să îi încurajeze pe angajatori să creeze posibilități de angajare pentru tinerii lucrători mobili. Cu toate acestea, programele de mobilitate nu ar trebui să descurajeze Uniunea și statele membre să ajute tinerii să-și găsească primul loc de muncă în țara de origine.
(19)
În numeroase regiuni de frontieră, parteneriatele transfrontaliere EURES joacă un rol important în dezvoltarea unei adevărate piețe europene a forței de muncă. În cadrul parteneriatelor transfrontaliere EURES participă cel puțin două state membre sau un stat membru și o altă țară participantă. În acest fel, acestea au un evident caracter orizontal și o valoare adăugată la nivelul Uniunii. Prin urmare, parteneriatele transfrontaliere EURES ar trebui să fie sprijinite în continuare prin activități orizontale ale Uniunii, care ar putea fi completate de resurse naționale sau de FSE.
(20)
În cadrul evaluării activităților EURES ar trebui să se țină seama de criterii calitative și cantitative. Întrucât plecarea unui lucrător dintr-un stat membru înseamnă sosirea unui lucrător într-un alt stat membru, iar aceasta depinde de condițiile în permanentă schimbare de pe piața forței de muncă și de modelele de mobilitate aferente, evaluarea ar trebui să se axeze nu numai pe intrările sau ieșirile lucrătorilor din fiecare stat membru, ci mai ales asupra cifrelor agregate la nivelul Uniunii. În plus, ar trebui avut în vedere faptul că consilierea nu duce neapărat la rezultate măsurabile în ceea ce privește mobilitatea sau plasările forței de muncă.
(21)
Strategia Europa 2020 și în special orientarea 7 prevăzută în Decizia 2010/707/UE a Consiliului (8) identifică activitățile independente și spiritul antreprenorial ca fiind esențiale pentru a realiza o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii.
(22)
Lipsa de acces la credit, capital sau cvasicapital este unul dintre principalele obstacole în fața creării de întreprinderi, în special în rândul persoanelor celor mai îndepărtate de piața muncii. Trebuie intensificate eforturile Uniunii și cele naționale în acest domeniu pentru a crește oferta de microfinanțări și accesul aferent și a satisface cererile celor care au cea mai mare nevoie de acestea, și în special șomerii, femeile și persoanele vulnerabile care doresc să pornească sau să dezvolte o microîntreprindere, inclusiv sub formă de activitate independentă, dar nu au acces la credite. În plus, microîntreprinderile reprezintă majoritatea societăților noi înființate din Uniune. De aceea, ar trebui ca microcreditele să constituie un mijloc de a obține în mod rapid valoare adăugată și rezultate concrete. Ca un prim pas, în 2010 Parlamentul European și Consiliul au instituit instrumentul. Ar trebui îmbunătățite activitățile de comunicare în legătură cu posibilitățile de microfinanțare la nivelul Uniunii și al statelor membre, pentru a comunica într-un mod mai eficace aceste informații celor care necesită microfinanțare.
(23)
Microfinanțarea și sprijinul acordat antreprenoriatului social ar trebui să vină în întâmpinarea potențialilor beneficiari și să aibă un impact pe termen lung. Acestea ar trebui să contribuie la asigurarea unui procent ridicat de locuri de muncă de calitate și durabile și să acționeze ca un catalizator atât al politicilor economice, cât și al celor de dezvoltare locală. Pentru a spori la maximum posibilitățile de a crea microîntreprinderi viabile, acțiunile care presupun microfinanțare și antreprenoriat social ar trebui să fie însoțite de programe de mentorat și de formare și de toate informațiile relevante, care ar trebui actualizate în mod regulat și puse la dispoziția publicului de către furnizorul finanțării în cauză. În acest scop, este esențial să se furnizeze finanțare adecvată, în special prin intermediul FSE.
(24)
Pentru a facilita accesul la microfinanțare pe tânăra piață de microfinanțare a Uniunii, este necesară capacitatea instituțională a furnizorilor de microfinanțare, în special a instituțiilor de microfinanțare nebancare, în conformitate cu Comunicarea Comisiei din 13 noiembrie 2007 intitulată „O inițiativă europeană de dezvoltare a microcreditelor în sprijinul creșterii și ocupării forței de muncă” și Raportul Comisiei din 25 iulie 2008 intitulat „Promovarea femeilor inovatoare și a spiritului întreprinzător în rândul femeilor”.
(25)
Economia socială și antreprenoriatul social constituie o parte integrală a economiei de piață sociale pluraliste a Europei și joacă un rol important pentru asigurarea unei convergențe sociale mai bune în Europa. Ele sunt fondate pe principiile solidarității și responsabilității, întâietatea individului și a obiectivului social asupra capitalului, promovarea responsabilității sociale, a coeziunii sociale și a incluziunii sociale. Întreprinderile sociale pot acționa ca vectori ai schimbărilor sociale, prin oferirea de soluții inovatoare, promovarea unor piețe ale muncii favorabile incluziunii și a unor servicii sociale accesibile tuturor. Fel, întreprinderile sociale aduc o contribuție valoroasă la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020. Programul ar trebui să îmbunătățească accesul întreprinderilor sociale la diferite tipuri de finanțare prin oferirea de instrumente adecvate pentru a-și îndeplini nevoile financiare specifice de-a lungul ciclului lor de viață.
(26)
Pentru a profita de experiența unor entități ca Grupul Băncii Europene de Investiții, Comisia ar trebui să întreprindă acțiuni care implică microfinanțarea și antreprenoriatul social în mod indirect, încredințând sarcinile de execuție a bugetului instituțiilor financiare acestor entități, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al parlamentului European și al Consiliului (9) („regulamentul financiar”). Folosirea resurselor Uniunii concentrează influența instituțiilor financiare internaționale și a altor investitori, creează sinergii între acțiunile statelor membre și cele ale Uniunii și uniformizează soluțiile. Astfel, se facilitează accesul la finanțare pentru anumite grupuri vulnerabile și pentru tineri, precum și mobilizarea microfinanțării. Accesul la finanțare al microîntreprinderilor, inclusiv al lucrătorilor independenți și întreprinderilor sociale este, de asemenea, îmbunătățit. Prin urmare, Uniunea contribuie la dezvoltarea sectorului emergent al întreprinderilor sociale și a pieței de microfinanțare din Uniune și încurajează activitățile transfrontaliere. Acțiunile Uniunii ar trebui să completeze utilizarea de către statele membre a instrumentelor financiare pentru microfinanțare și antreprenoriat social. Entitățile însărcinate cu punerea în aplicare a acțiunilor ar trebui să asigure valoare adăugată și să nu dubleze finanțarea din resursele Uniunii.
(27)
În conformitate cu Strategia Europa 2020, programul ar trebui să contribuie la abordarea problemei urgente a șomajului în rândul tinerilor. Prin urmare, tinerilor ar trebui să li se asigure un viitor și să li se ofere perspectiva de a juca un rol-cheie în dezvoltarea societății și a economiei în Europa, ceea ce are o importanță deosebită în perioadele de criză.
(28)
Programul ar trebui să sublinieze, de asemenea, rolul și importanța specială a întreprinderilor mici în ceea ce privește formarea, competențele de specialitate și know-how-ul tradițional, precum și să urmărească asigurarea accesului tinerilor la microfinanțare. Programul ar trebui să faciliteze schimbul de bune practici între statele membre și alte țări care participă la program în toate aceste domenii.
(29)
Acțiunile din cadrul programului ar trebui să sprijine punerea în aplicare de către statele membre și actorii de pe piața muncii în Recomandării Consiliului din 22 aprilie 2013 (10) privind instituirea unei garanții pentru tineret. Recomandarea respectivă afirmă că toți tinerii sub vârsta de 25 de ani ar trebui să primească o ofertă de bună calitate de obținere a unui loc de muncă, de continuare a educației, de intrare în ucenicie sau de efectuare a unui stagiu, într-un interval de patru luni de la intrarea în șomaj sau de la momentul în care nu mai urmează o formă de învățământ formal. Programul ar trebui să faciliteze schimbul de bune practici între statele membre și alte țări care participă la program în acest domeniu.
(30)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și cu articolul 8 din TFUE, este necesar să se asigure că programul contribuie la promovarea a egalității dintre femei și bărbați în cadrul tuturor axelor și activităților sale, inclusiv prin integrarea dimensiunii de gen și, când este cazul, prin acțiuni specifice de promovare a ocupării profesionale și a incluziunii sociale a femeilor. În conformitate cu articolul 10 din TFUE, programul ar trebui să asigure că punerea în aplicare a priorităților sale contribuie la combaterea discriminării pe motive de sex, rasă sau origine etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală. Ar trebui efectuate monitorizări și evaluări periodice pentru a evalua modul în care sunt abordate în activitățile programului aspectele care țin de lupta împotriva discriminării.
(31)
Programul Progress pentru perioada 2007-2013 include secțiuni intitulate „Combaterea discriminării și diversitatea” și „Egalitatea de șanse între femei și bărbați” care urmează să fie continuate și dezvoltate mai departe în cadrul programului Drepturi, egalitate și cetățenie pentru perioada 2014 - 2020. Cu toate acestea, este deosebit de important ca aspectele legate de egalitatea între femei și bărbați și de lupta împotriva discriminării să rămână în centrul tuturor inițiativelor și acțiunilor relevante care fac parte din domeniul de aplicare al prezentului program, în special în ceea ce privește creșterea ratei de participare a femeilor la forța de muncă, îmbunătățirea condițiilor de muncă și promovarea unui mai bun echilibru între viața profesională și cea privată.
(32)
În conformitate cu articolul 9 din TFUE și cu obiectivele Strategiei Europa 2020, programul ar trebui să contribuie la asigurarea unui nivel ridicat de locuri de muncă de calitate și durabile, la garantarea unei protecții sociale adecvate și la combaterea sărăciei și a excluziunii sociale, și ar trebui să ia în considerare cerințele aferente unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane.
(33)
Programul ar trebui să completeze alte programe ale Uniunii, recunoscând în același timp că fiecare instrument ar trebui să funcționeze în conformitate cu propriile proceduri specifice. Prin urmare, aceleași costuri eligibile nu ar trebui să primească finanțare dublă. Pentru ca finanțarea Uniunii să aducă valoare adăugată și să aibă un impact substanțial, ar trebui dezvoltate sinergii strânse între program, alte programe ale Uniunii și fondurile structurale, în special FSE și Inițiativa privind ocuparea forței de muncă tinere. Programul ar trebui să completeze alte programe și inițiative ale Uniunii care sunt axate pe combaterea șomajului în rândul tinerilor.
(34)
Programul ar trebui să fie pus în aplicare astfel încât să faciliteze participarea autorității sau a autorităților competente din fiecare stat membru la atingerea obiectivelor programului.
(35)
Pentru a asigura o comunicare mai eficientă către publicul larg și sinergii mai puternice între acțiunile de comunicare întreprinse la inițiativa Comisiei, resursele alocate activităților de informare și comunicare în cadrul prezentului program ar trebui, de asemenea, să contribuie la comunicarea instituțională și la furnizarea de informații cu privire la prioritățile politice ale Uniunii Europene care au legătură cu obiectivele generale ale prezentului program.
(36)
Prezentul regulament stabilește, pentru întreaga durată a programului, un pachet financiar care constituie principala valoarea de referință, în sensul punctului 17 din Acordul interinstituțional din {2 decembrie 2013} dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind cooperarea în domeniul bugetar, disciplina bugetară și buna gestiune financiară (11) pentru Parlamentul European și Consiliu în cadrul procedurii bugetare anuale.
(37)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri corespunzătoare pe tot parcursul ciclului cheltuielilor, inclusiv prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect și, dacă este cazul, aplicarea de sancțiuni administrative și financiare, în conformitate cu regulamentul financiar.
(38)
Pentru a se asigura că programul este suficient de flexibil astfel încât să ofere un răspuns adecvat la nevoile în schimbare și la prioritățile politice corespunzătoare pe întreaga sa durată, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește realocarea de fonduri între axe și pentru fiecare dintre secțiunile tematice din cadrul axelor programului. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(39)
Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(40)
Deoarece obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre și, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol în cauză, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor respective,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
DISPOZIȚII COMUNE
Articolul 1
Obiect
(1) Prezentul regulament instituie un program al Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială (denumit în continuare „programul”) al cărui scop este de a contribui la punerea în aplicare a Strategiei Europa 2020, inclusiv a obiectivelor sale principale, a orientărilor integrate și a inițiativelor emblematice, prin acordarea de sprijin financiar pentru obiectivele Uniunii în materie de promovare a unui nivel ridicat de locuri de muncă de calitate și durabile, garantarea unei protecții sociale adecvate și decente, lupta împotriva excluziunii sociale și a sărăciei și îmbunătățirea condițiilor de muncă.
(2) Programul se desfășoară între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament:
1.
„întreprindere socială” înseamnă o întreprindere, indiferent de forma sa juridică, care:
(a)
în conformitate cu statutul, actul constitutiv sau cu orice alt document statutar pe baza căruia a fost înființată întreprinderea, are drept obiectiv principal mai degrabă obținerea unui impact social pozitiv și cuantificabil decât generarea de profit pentru proprietarii, membrii și acționarii săi, atunci când întreprinderea:
(i)
oferă servicii sau bunuri care generează o rentabilitate socială ridicată și/sau
(ii)
utilizează o metodă de producție de bunuri sau servicii care întruchipează obiectivul social al acesteia;
(b)
își utilizează profiturile în primul rând pentru a-și atinge obiectivul principal și a adoptat proceduri și norme predefinite privind distribuirea profiturilor către acționari și proprietari, care asigură că o astfel de distribuire nu subminează obiectivul principal; și
(c)
este administrată în spiritul unei întreprinderi, în mod responsabil și transparent, îndeosebi prin angrenarea lucrătorilor, clienților și a părților interesate afectate de activitățile sale economice.
2.
„microcredit” înseamnă un împrumut în valoare de până la 25 000 EUR.
3.
„microîntreprindere” înseamnă o întreprindere, inclusiv o persoană care îndeplinește activități independente, care angajează mai puțin de 10 persoane și a cărei cifră de afaceri și/sau bilanț anual total nu depășește 2 milioane EUR, în conformitate cu Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei (13),
4.
„microfinanțarea” include garanții, microcredite, capital propriu și cvasi-capital acordate persoanelor și microîntreprinderilor care au dificultăți în ceea ce privește accesul la credit;
5.
„inovări sociale” înseamnă inovări care au un caracter social atât din punctul de vedere al scopurilor urmărite, cât și al mijloacelor folosite, în special inovări referitoare la dezvoltarea și aplicarea de noi idei (privind produse, servicii și modele) care răspund unor nevoi sociale și, în același timp creează noi relații sau colaborări sociale,fiind benefice pentru societate și stimulând capacitatea de a acționa a societății;
6.
„experimentarea politicilor sociale” înseamnă intervenții politice care aduc răspunsuri inovatoare la nevoile sociale, implementate la scară mică și în condiții care asigură posibilitatea de a măsura impactul acestora, înainte de a fi repetate la scară mai mare, dacă rezultatele se dovedesc convingătoare.
Articolul 3
Structura programului
(1) Programul este alcătuit din următoarele trei axe complementare:
(a)
Axa Progress, care sprijină dezvoltarea, punerea în aplicare, monitorizarea și evaluarea instrumentelor și politicilor Uniunii menționate la articolul 1 și în dreptul Uniunii relevant, și care promovează elaborarea unor politici și inovarea socială și progresul social bazate pe dovezi, în colaborare cu parteneri sociali, organizații ale societății civile și organisme publice și private;
(b)
Axa EURES, care sprijină activitățile desfășurate de EURES, respectiv serviciile de specialitate solicitate de statele SEE și Confederația Elvețiană împreună cu parteneri sociali, alți furnizori de servicii de ocupare a forței de muncă și alte părți interesate pentru a dezvolta activitățile de schimburi de informații și diseminare și alte forme de cooperare, cum ar fi parteneriatele transfrontaliere, în vederea promovării mobilității geografice voluntare a lucrătorilor în condiții echitabile și pentru a contribui la un nivel ridicat de locuri de muncă de calitate și durabile;
(c)
Axa Microfinanțare și antreprenoriat social, care facilitează accesul la finanțare și crește disponibilitatea acesteia pentru persoanele fizice și juridice, în temeiul articolului 26.
(2) Dispozițiile comune prevăzute în prezentul titlu se aplică celor trei axe stabilite la alineatul (1) literele (a), (b) și (c), în completarea dispozițiilor specifice prevăzute în titlul II.
Articolul 4
Obiectivele generale ale programului
(1) Programul urmărește să contribuie la următoarele obiective generale:
(a)
să încurajeze adeziunea în rândul responsabililor politici de la toate nivelurile și să determine realizarea unor acțiuni concrete, coordonate și inovatoare, atât la nivelul Uniunii, cât și la cel al statelor membre, în ceea ce privește obiectivele Uniunii din domeniile menționate la articolul 1, în strânsă colaborare cu partenerii sociali, precum și cu organizațiile societății civile și organismele publice și private;
(b)
să sprijine dezvoltarea unor sisteme adecvate, accesibile și eficiente de protecție socială și a piețelor muncii și să faciliteze reforma politică, în domeniile menționate la articolul 1, în special prin promovarea muncii și condițiilor de muncă decente, a culturii prevenirii în domeniul sănătății și siguranței la locul de muncă, a unui mai bun echilibru între viața profesională și cea privată, a unei bune guvernări pentru obiectivele sociale, inclusiv convergența, precum și a învățării reciproce și a inovării sociale;
(c)
să garanteze aplicarea efectivă a dreptului Uniunii în domeniile menționate la articolul 1 și, acolo unde este necesar, să contribuie la modernizarea legislației Uniunii, în conformitate cu principiile muncii decente și ținând seama de principiile reglementării inteligente;
(d)
să promoveze mobilitatea geografică voluntară a lucrătorilor în mod echitabil și să stimuleze oportunitățile de ocupare a forței de muncă prin dezvoltarea piețelor muncii de înaltă calitate și favorabile incluziunii din Uniune, deschise și accesibile tuturor, respectând drepturile lucrătorilor de pe întreg teritoriul Uniunii, inclusiv dreptul la libera circulație;
(e)
să promoveze ocuparea forței de muncă și incluziunea socială prin creșterea disponibilității și accesibilității microfinanțărilor pentru persoanele vulnerabile care doresc să creeze o microîntreprindere, precum și pentru microîntreprinderile existente, și prin facilitarea accesului la finanțare pentru întreprinderile sociale;
(2) În vederea îndeplinirii acestor obiective, programul urmărește, în toate axele și acțiunile sale:
(a)
să acorde o atenție deosebită grupurilor vulnerabile, cum ar fi tinerii;
(b)
să promoveze egalitatea dintre femei și bărbați, inclusiv prin integrarea dimensiunii de gen și, atunci când este cazul, integrarea dimensiunii de gen în buget;
(c)
să combată discriminarea pe motive de sex, rasă sau origine etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală;
(d)
în definirea și punerea în aplicare a politicilor și acțiunilor Uniunii, să promoveze un nivel ridicat de locuri de muncă de calitate și durabile, să garanteze o protecție socială adecvată și decentă, să combată șomajul de lungă durată și să lupte împotriva sărăciei și a excluziunii sociale;
Articolul 5
Buget
(1) Pachetul financiar necesar punerii în aplicare a programului în perioada 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020 vor atinge suma de 919 469 000 EUR, exprimată în prețuri curente.
(2) Axelor prevăzute la articolul 3 alineatul (1) li se alocă, cu titlu indicativ, următoarele procente:
(a)
61 % pentru axa Progress;
(b)
18 % pentru axa EURES;
(c)
21 % pentru axa Microfinanțare și antreprenoriat social.
(3) Comisia poate folosi până la 2 % pachetul financiar menționat la alineatul (1) pentru a finanța cheltuielile operaționale în sprijinul punerii în aplicare a programului.
(4) Comisia poate folosi pachetul financiar menționat la alineatul (1) pentru a finanța asistența tehnică și/sau administrativă, în special în legătură cu auditul, externalizarea traducerilor, reuniunile experților și activitățile de informare și comunicare în avantajul comun al Comisiei și al beneficiarilor.
(5) Creditele anuale sunt autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în limitele stabilite în cadrul financiar multianual.
Articolul 6
Acțiuni comune
Acțiunile eligibile în cadrul programului pot fi puse în aplicare concomitent cu alte instrumente ale Uniunii, cu condiția ca aceste acțiuni să îndeplinească atât obiectivele programului, cât și ale altor instrumente în cauză.
Articolul 7
Coerență și complementaritate
(1) Comisia, în cooperare cu statele membre, se asigură că activitățile desfășurate în cadrul programului sunt coerente cu alte acțiuni ale Uniunii și complementare acestora, cum ar fi fondurile structurale și de investiții europene (ESIF), astfel cum se menționează în Cadrul strategic comun prevăzut în Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (14) și, în special, în cadrul FSE.
(2) Programul completează alte programe ale Uniunii, fără a aduce atingere procedurilor specifice stabilite în respectivele programe. Aceleași costuri eligibile nu primesc finanțare dublă și între program, alte programe ale Uniunii și ESIF, în special FSE, se dezvoltă sinergii puternice.
(3) Activitățile care beneficiază de sprijin acordat în cadrul programului sunt conforme cu dreptul Uniunii și cu legislația națională, inclusiv cu normele privind ajutoarele de stat, și cu convențiile fundamentale ale OIM.
(4) Coerența și complementaritatea sunt asigurate, de asemenea, printr-o puternică implicare a autorităților locale și regionale.
Articolul 8
Colaborarea cu comitetele
Comisia stabilește legăturile necesare cu Comisia pentru ocuparea forței de muncă, Comisia pentru protecția socială, Comitetul consultativ pentru siguranță și protecția sănătății la locul de muncă, Grupul directorilor generali pentru relațiile de muncă și Comitetul consultativ pentru libera circulație a lucrătorilor în scopul de a le consulta și informa corespunzător și periodic cu privire la modul în care decurge punerea în aplicare a programului. Comisia va informa, de asemenea, alte comisii care se ocupă de politici, instrumente și acțiuni relevante pentru program.
Articolul 9
Diseminarea rezultatelor și comunicare
(1) Comisia informează părțile interesate din Uniune, inclusiv partenerii sociali și organizațiile societății civile, cu privire la rezultatele punerii în aplicare a programului și organizează un schimb de opinii cu privire la aceasta.
(2) Rezultatele acțiunilor puse în aplicare în cadrul programului sunt comunicate și diseminate în mod regulat și corespunzător Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor, precum și partenerilor sociali și opiniei publice, pentru a maximiza impactul, durabilitatea și valoarea lor adăugată la nivelul Uniunii.
(3) Activitățile de comunicare contribuie, de asemenea, la comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii Europene, în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele generale ale prezentului regulament, și furnizează informații publicului cu privire la prioritățile respective.
Articolul 10
Dispoziții financiare
(1) Comisia gestionează instrumentul în conformitate cu regulamentul financiar.
(2) Acordul de subvenționare specifică ce parte din contribuția financiară a Uniunii se bazează pe rambursarea costurilor eligibile și ce parte se bazează pe rate forfetare, costuri unitare sau sume forfetare.
Articolul 11
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsuri preventive adecvate pentru a se asigura că, atunci când sunt întreprinse acțiunile finanțate în temeiul prezentului program, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate împotriva fraudei, corupției și a altor activități ilegale, prin controale eficiente, iar în cazul în care se constată nereguli, sumele plătite în mod necuvenit sunt recuperate în special prin compensare și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și disuasive, în conformitate cu articolul 325 din TFUE, cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (15) și cu regulamentul financiar.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a efectua audituri, atât pe baza documentelor, cât și controale la fața locului, în ceea ce îi privește pe toți beneficiarii de granturi, contractorii și subcontractorii care au primit fonduri din partea Uniunii în temeiul programului.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (16) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (17), cu scopul de a identifica cazurile de fraudă, corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau în legătură cu un contract de finanțare în cadrul programului.
(4) Fără a se aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), contractele, acordurile de grant și deciziile de acordare de grant rezultate din punerea în aplicare a prezentului program, conțin dispoziții care împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri și investigații, în conformitate cu competențele lor respective.
Articolul 12
Monitorizare
Pentru a monitoriza cu regularitate programul și a aduce ajustările necesare priorităților sale politice și de finanțare, Comisia întocmește un raport inițial de monitorizare calitativă și cantitativă privind primul an, urmat de trei rapoarte pentru perioade consecutive de câte doi ani, pe care le trimite Parlamentului European și Consiliului. De asemenea, rapoartele se transmit, spre informare, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Rapoartele prezintă rezultatele programului și măsura în care principiul egalității între femei și bărbați și principiul abordării integratoare a egalității între femei și bărbați au fost aplicate, precum și modul în care activitățile din cadrul acestuia au abordat aspecte care țin de lupta împotriva discriminării, inclusiv aspectele privind accesibilitatea. Rapoartele se pun la dispoziția publicului, pentru a crește transparența programului.
Articolul 13
Evaluare
(1) Până la 1 iulie 2017, se realizează o evaluare calitativă și cantitativă la jumătatea perioadei a programului pentru a măsura progresele înregistrate în realizarea obiectivelor sale, pentru a aborda mediul social din Uniune și orice schimbări majore introduse în legislația Uniunii, pentru a stabili dacă resursele sale au fost folosite în mod eficient și pentru a evalua valoarea adăugată a programului la nivelul Uniunii. Rezultatele evaluării intermediare respective sunt prezentate Parlamentului European și Consiliului.
(2) Dacă evaluarea menționată la primul alineat de la prezentul articol, sau orice evaluare realizată în conformitate cu articolul 19 din Decizia nr. 1672/2006/CE sau cu articolul 9 din Decizia nr. 283/2010/UE indică deficiențe majore ale programului, Comisia prezintă, dacă este cazul, Parlamentului European și Consiliului o propunere care include modificările corespunzătoare aduse programului care iau în considerare rezultatele evaluării.
(3) Înainte de prezentarea unei propuneri de prelungire a programului dincolo de 2020, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor o evaluare a punctelor forte și punctelor slabe ale conceptului programului pentru perioada 2014-2020.
(4) Până la 31 decembrie 2022, Comisia efectuează o evaluare ex post a impactului și a valorii adăugate a programului la nivelul Uniunii și transmite un raport cu privire la evaluarea respectivă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Raportul este pus la dispoziția publicului.
TITLUL II
DISPOZIȚII SPECIFICE AXELOR PROGRAMULUI
CAPITOLUL I
Axa progress
Articolul 14
Secțiuni tematice și finanțare
(1) Axa Progress sprijină acțiunile din cadrul uneia sau al mai multora dintre secțiunile tematice menționate la literele (a), (b) și (c). Pe toată perioada programului, defalcarea orientativă a alocărilor menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (a) între diferitele secțiuni respectă următoarele procente minime:
(a)
ocuparea forței de muncă, în special pentru combaterea șomajului în rândul tinerilor: 20 %;
(b)
protecția socială, incluziunea socială și reducerea și prevenirea sărăciei: 50 %;
(c)
condiții de lucru: 10 %.
Restul finanțării se alocă uneia sau mai multor secțiuni tematice menționate la literele (a), (b) sau (c) sau unei combinații între acestea.
(2) Din alocarea globală pentru axa Progress și în cadrul diferitelor sale secțiuni tematice, 15-20 % se alocă pentru promovarea experimentării sociale, ca metodă de testare și evaluare a soluțiilor inovatoare în vederea dezvoltării acestora.
Articolul 15
Obiective specifice
Pe lângă obiectivele generale prevăzute la articolul 4, obiectivele specifice ale axei Progress sunt:
(a)
să dobândească și să difuzeze informații analitice comparative de înaltă calitate pentru a se asigura că politicile Uniunii în domeniile menționate la articolul 1 se bazează pe dovezi solide și sunt relevante pentru nevoile, problemele și condițiile din fiecare stat membru și din alte țări care participă la program;
(b)
să faciliteze schimbul de informații eficient și cuprinzător, învățarea reciprocă și dialogul la nivel european, național și internațional privind politicile Uniunii în domeniile menționate la articolul 1, cu scopul de a sprijini statele membre și alte țări care participă la program în elaborarea politicilor lor și statele membre în punerea în aplicare a legislației Uniunii;
(c)
să furnizeze sprijin financiar pentru testarea reformelor politicilor sociale și a inovărilor în domeniul politicilor în domeniul pieței muncii și, atunci când este cazul, să dezvolte capacitatea actorilor principali de a elabora și de a pune în practică politici de experimentare socială și să faciliteze accesul la cunoștințele și competențele corespunzătoare;
(d)
să furnizeze sprijin financiar organizațiilor Uniunii și celor naționale pentru a le mări capacitatea de a dezvolta, promova și susține punerea în aplicare a instrumentelor și politicilor Uniunii menționate la articolul 1 și în dreptul Uniunii relevant.
Articolul 16
Tipuri de acțiuni
În cadrul axei Progress, pot fi finanțate următoarele tipuri de acțiuni:
(1)
Activități analitice:
(a)
colectarea de date și statistici, ținând seama de criterii calitative și cantitative, precum și dezvoltarea de metodologii comune, clasificări, microsimulări, indicatori și valori de referință, defalcate, dacă este cazul, în funcție de gen și grupa de vârstă;
(b)
anchete, studii, analize și rapoarte, inclusiv prin finanțarea rețelelor de experți și dezvoltarea expertizei legate de secțiunile tematice;
(c)
evaluări și analize de impact calitative și cantitative efectuate atât de către organisme publice, cât și private;
(d)
monitorizarea și evaluarea transpunerii și aplicării legislației Uniunii;
(e)
conceperea și punerea în practică a experimentării politicilor sociale ca metodă de testare și evaluare a soluțiilor inovatoare în vederea dezvoltării acestora;
(f)
diseminarea rezultatelor activităților analitice.
(2)
Activități de învățare reciprocă, sensibilizare și diseminare:
(a)
schimburi și diseminare de bune practici, abordări inovatoare și experiență, evaluări inter pares, evaluare comparativă și învățare reciprocă la nivel european;
(b)
evenimente, conferințe și seminarii legate de Președinția Consiliului;
(c)
formarea juriștilor și a specialiștilor în politici;
(d)
elaborarea și publicarea de ghiduri, rapoarte și materiale educaționale, precum și măsuri în materie de informare, comunicare și mediatizare a acțiunilor sprijinite de program;
(e)
activități de informare și comunicare;
(f)
crearea și întreținerea sistemelor informatice în vederea schimbului și difuzării de informații cu privire la politica și legislația Uniunii, precum și de informații referitoare la piața muncii.
(3)
Sprijin în ceea ce privește:
(a)
cheltuielile de funcționare ale principalelor rețele europene, ale căror activități se referă și contribuie la obiectivele axei Progress;
(b)
consolidarea capacităților administrațiilor naționale și a serviciilor de specialitate responsabile de promovarea mobilității geografice desemnate de statele membre, precum și a furnizorilor de microcredite;
(c)
organizarea de grupuri de lucru compuse din funcționari naționali, pentru a monitoriza punerea în aplicare a legislației Uniunii;
(d)
dezvoltarea de rețele și cooperarea la nivel european între organismele specializate și alte părți interesate vizate, autorități naționale, regionale și locale și serviciile de ocupare a forței de muncă;
(e)
finanțarea observatorilor la nivel european, inclusiv în ceea ce privește secțiunile tematice cheie;
(f)
schimburi de personal între administrațiile naționale.
Articolul 17
Cofinanțare din partea Uniunii
Atunci când activitățile din cadrul axei Progress sunt finanțate în urma unei cereri de propuneri, acestea pot primi o cofinanțare din partea Uniunii care nu depășește, ca regulă generală, 80 % din totalul cheltuielilor eligibile. Orice sprijin financiar care depășește acest plafon poate fi acordat numai în situații excepționale justificate în mod corespunzător.
Articolul 18
Participare
(1) Următoarele țări pot participa la axa Progress:
(a)
statele membre;
(b)
statele SEE și, în conformitate cu Acordul SEE și statele membre AELS;
(c)
țările candidate și candidații potențiali, în conformitate cu principiile generale și termenii și condițiile generale prevăzute în acordurile-cadru încheiate cu aceste țări pentru participarea lor la programele Uniunii.
(2) Accesul la axa Progress este deschis tuturor organismelor, actorilor și instituțiilor publice și/sau private, în special:
(a)
autorităților naționale, regionale și locale;
(b)
serviciilor de ocupare a forței de muncă;
(c)
organismelor specializate prevăzute în dreptul Uniunii;
(d)
partenerilor sociali;
(e)
organizațiilor nonguvernamentale;
(f)
instituțiilor de învățământ superior și institutelor de cercetare;
(g)
experților în evaluare și în analiza impactului;
(h)
institutelor naționale de statistică;
(i)
mijloacelor de informare în masă.
(3) Comisia poate să coopereze cu organizații internaționale, în special cu Consiliul Europei, OCDE, OIM, cu alte organisme ale Organizației Națiunilor Unite și cu Banca Mondială.
(4) Comisia poate să coopereze cu țări terțe care nu participă la program. Reprezentanții acestor țări terțe pot participa la evenimente de interes comun (conferințe, ateliere și seminarii) care se desfășoară în țările care participă la program, iar costurile participării lor pot fi acoperite de program.
CAPITOLUL II
Axa EURES
Articolul 19
Secțiuni tematice și finanțare
Axa EURES sprijină acțiunile din cadrul uneia sau al mai multora dintre secțiunile tematice menționate la literele (a), (b) și (c). Pe toată perioada programului, defalcarea orientativă a alocărilor menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (b) între diferitele secțiuni respectă următoarele procente minime:
(a)
transparența privind ofertele, cererile de locuri de muncă și toate informațiile aferente pentru solicitanți și angajatori: 32 %;
(b)
dezvoltarea unor servicii pentru recrutarea și plasarea lucrătorilor în câmpul muncii prin compensarea ofertelor și cererilor de locuri de muncă la nivel european, în special prin programe de mobilitate specifice: 30 %;
(c)
parteneriatele transfrontaliere: 18 %.
Restul finanțării se alocă uneia sau mai multor secțiuni tematice menționate la literele (a), (b) sau (c) sau unei combinații între acestea.
Articolul 20
Obiective specifice
Pe lângă obiectivele generale prevăzute la articolul 4, obiectivele specifice ale axei EURES sunt:
(a)
să se asigure că cererile și oferta de locuri de muncă și informațiile și consilierea corespunzătoare, precum și toate informațiile aferente, cum ar fi condițiile de viață și de muncă, sunt prezentate în mod transparent potențialilor solicitanți și angajatori Acest lucru se realizează prin schimbul și difuzarea acestor informații la nivel transnațional, interregional și transfrontalier, utilizând formulare standard de interoperabilitate pentru ofertele și cererile de locuri de muncă, precum și alte mijloace adecvate, cum ar fi consilierea și mentoratul individual, în special pentru forța de muncă cu un nivel de calificare redus;
(b)
să sprijine furnizarea de servicii EURES care promovează recrutarea și plasarea lucrătorilor în câmpul muncii în posturi de calitate și durabile prin compensarea ofertelor și cererilor de locuri de muncă; sprijinul în favoarea serviciilor EURES acoperă diferitele etape ale plasării, de la pregătirea în faza anterioară recrutării până la asistența ulterioară recrutării, în vederea integrării cu succes a solicitantului pe piața muncii; aceste servicii de sprijin pot include programe specifice de mobilitate, destinate să ocupe ofertele de locuri de muncă într-un anumit sector, o anumită profesie, țară sau un grup de țări sau pentru anumite grupuri de lucrători, cum sunt tinerii cu înclinație spre mobilitate și acolo unde a fost identificată o nevoie economică evidentă.
Articolul 21
Tipuri de acțiuni
În cadrul axei EURES, pot fi finanțate acțiuni de promovare a mobilității voluntare a persoanelor în Uniune pe o bază echitabilă și pentru a elimina obstacolele din calea mobilității, în special:
(a)
dezvoltarea de parteneriate EURES transfrontaliere și activități în cadrul acestora, în cazul în care acest lucru este solicitat de serviciile responsabile la nivel teritorial pentru zonele de frontieră;
(b)
punerea la dispoziție de informații, consiliere și servicii de recrutare și de plasare pentru lucrătorii transfrontalieri;
(c)
dezvoltarea unei platforme digitale multilingve pentru ofertele și cererile de locuri de muncă;
(d)
dezvoltarea de programe de mobilitate specifice, în urma cererilor de propuneri, destinate să ocupe posturile, acolo unde au fost identificate lipsuri pe piața muncii, pentru a-i sprijini pe lucrătorii cu înclinație spre mobilitate, acolo unde a fost identificată o nevoie economică evidentă;
(e)
învățarea reciprocă între actorii EURES și formarea consilierilor EURES, inclusiv a consilierilor din cadrul parteneriatelor transfrontaliere EURES;
(f)
activitățile de informare și comunicare pentru o mai bună conștientizare a beneficiilor mobilității geografice și profesionale în general și a activităților și serviciilor furnizate de EURES.
Articolul 22
Cofinanțare din partea Uniunii
Atunci când activitățile din cadrul axei EURES sunt finanțate în urma unei cereri de propuneri, acestea pot primi o cofinanțare din partea Uniunii care nu depășește, ca regulă generală, 95 % din totalul cheltuielilor eligibile. Orice sprijin financiar care depășește acest plafon poate fi acordat numai în situații excepționale justificate în mod corespunzător.
Articolul 23
Monitorizarea modelelor de mobilitate
Pentru identificarea și prevenirea efectelor negative apărute în legătură cu mobilitatea geografică din interiorul Uniunii, Comisia, împreună cu statele membre și în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 492/2011, monitorizează periodic modelele și fluxurile de mobilitate.
Articolul 24
Participare
(1) Următoarele țări pot participa la axa EURES:
(a)
statele membre;
(b)
statele SEE, în conformitate cu Acordul SEE, și Confederația Elvețiană, în conformitate cu Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (18).
(2) Accesul la axa EURES este deschis tuturor organismelor, actorilor și instituțiilor desemnate de un stat membru sau de Comisie, care îndeplinesc condițiile de participare la EURES, în conformitate cu Decizia de punere în aplicare 2012/733/UE a Comisiei. Aceste organisme, actori și instituții includ, în special:
(a)
autoritățile naționale, regionale și locale;
(b)
serviciile de ocupare a forței de muncă;
(c)
organizații sociale partenere și alte părți interesate.
CAPITOLUL III
Axa microfinanțare și antreprenoriat social
Articolul 25
Secțiuni tematice și finanțare
Axa Microfinanțare și antreprenoriat social sprijină acțiunile din cadrul uneia sau al mai multora dintre secțiunile tematice menționate la literele (a) și (b). Pe toată perioada programului, defalcarea orientativă a alocărilor menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (c) între diferitele secțiuni respectă următoarele procente minime:
(a)
microfinanțare pentru grupuri vulnerabile și microîntreprinderi: 45 %;
(b)
antreprenoriat social: 45 %.
Restul finanțării se alocă secțiunilor tematice menționate la literele (a) sau (b) sau unei combinații între acestea.
Articolul 26
Obiective specifice
Pe lângă obiectivele generale prevăzute la articolul 4, obiectivele specifice ale axei Microfinanțare și antreprenoriat social sunt:
(a)
facilitarea accesului la microfinanțare și creșterea disponibilității acesteia pentru:
(i)
persoanele vulnerabile care și-au pierdut sau riscă să își piardă locul de muncă sau care au dificultăți de integrare sau reintegrare pe piața muncii sau care se confruntă cu amenințarea excluderii sociale sau sunt excluse social și se află într-o situație dezavantajoasă în privința accesului la piața de credit convențională și care doresc să deschidă sau să-și dezvolte propria microîntreprindere;
(ii)
microîntreprinderile, atât în stadiul de demarare, cât și cel de dezvoltare, în special microîntreprinderile care angajează persoane din categoria celor menționate la litera (a);
(b)
dezvoltarea capacității instituționale a furnizorilor de microcredite;
(c)
sprijinirea dezvoltării pieței de investiții sociale și facilitarea accesului la finanțare al întreprinderilor sociale, prin punerea la dispoziție a capitalului propriu, cvasi-capitalului, instrumentelor de împrumut și granturilor în valoare de până la 500 000 EUR disponibile pentru întreprinderile sociale, a căror cifră de afaceri anuală nu depășește 30 milioane EUR sau al căror bilanț anual nu depășește 30 milioane EUR, care nu sunt ele însele organisme de plasament colectiv.
Pentru a se asigura complementaritatea, în domeniile în care sunt competente, Comisia și statele membre coordonează îndeaproape aceste acțiuni cu cele întreprinse în cadrul politicii de coeziune și al politicilor naționale.
Articolul 27
Tipuri de acțiuni
Sprijin acordat întreprinderilor sociale și pentru microfinanțare, inclusiv pentru dezvoltarea capacității instituționale, în special prin intermediul instrumentelor financiare prevăzute în partea I titlul VIII din regulamentul financiar, precum și granturi pot fi furnizate prin intermediul axei Microfinanțare și antreprenoriat social.
Articolul 28
Participare
(1) Accesul la axa Microfinanțare și antreprenoriat social este deschis organismelor publice și private înființate la nivel național, regional sau local în țările menționate la articolul 18 alineatul (1) care acordă în țările respective:
(a)
microfinanțări pentru persoane și microîntreprinderi; și/sau
(b)
finanțări pentru întreprinderile sociale.
(2) Comisia se asigură că axa este accesibilă, fără discriminare, tuturor organismelor publice și private din statele membre.
(3) Pentru a veni în ajutorul beneficiarilor finali și a crea microîntreprinderi viabile și competitive, organismele publice și private care desfășoară activitățile menționate la alineatul (1) litera (a) cooperează strâns cu organizațiile, inclusiv organizațiile societății civile, care reprezentă interesele beneficiarilor finali ai microcreditelor și cu organizațiile, în special cele sprijinite de FSE, care le oferă acestor beneficiari finali programe de mentorat și formare. În acest context, se asigură o monitorizare suficientă a beneficiarilor atât înainte, cât și după crearea microîntreprinderii.
(4) Organismele publice și private care desfășoară activitățile menționate la alineatul (1) litera (a) respectă standardele înalte în materie de guvernanță, gestionare și protecția consumatorilor în conformitate cu principiile enunțate în Codul european de bună conduită pentru furnizorii de microcredite (European Code of Good Conduct for Microcredit Provision) și caută să evite supraîndatorarea persoanelor și a întreprinderilor cauzată, de exemplu, de faptul că le-au fost acordate împrumuturi cu rate ale dobânzilor foarte ridicate sau în condiții care prezentau riscul de a provoca insolvabilitatea acestora.
Articolul 29
Contribuția financiară
Cu excepția acțiunilor comune, creditele financiare alocate axei Microfinanțare și antreprenoriat social acoperă costul întreg al acțiunilor puse în aplicare prin intermediul instrumentelor financiare, inclusiv plata obligațiilor către intermediarii financiari, cum sunt pierderile din garanții, comisioanele de gestionare ale entităților care gestionează contribuția Uniunii, precum și orice alte costuri eligibile.
Articolul 30
Gestionare
(1) Pentru a pune în aplicare instrumentele și granturile menționate la articolul 27, Comisia poate să încheie acorduri cu entitățile menționate la articolul 139 alineatul (4) din regulamentul financiar și, în special, cu Banca Europeană de Investiții și cu Fondul european de investiții. Acele acorduri prevăd dispoziții detaliate pentru executarea sarcinilor încredințate entităților respective, inclusiv dispozițiile care precizează necesitatea de a asigura adiționalitatea și coordonarea cu instrumentele financiare ale Uniunii și cele naționale existente și de a repartiza în mod echilibrat resursele între statele membre și alte țări participante. Instrumentele financiare prevăzute în partea I titlul VIII din regulamentul financiar, pot fi furnizate prin intermediul investițiilor într-o structură de investiții dedicată, care poate fi finanțată de fondurile programului, de alți investitori sau din ambele surse.
(2) Structura de investiții dedicată menționată la alineatul (1) poate furniza, printre altele, împrumuturi, instrumente de preluare a riscului și capital propriu intermediarilor sau finanțare directă întreprinderilor sociale sau ambele. Capitalul propriu poate fi furnizat, printre altele, sub formă de participații la capital deschise, participații tacite, împrumuturi acordate acționarilor, precum și combinații între diferitele tipuri de participații la capital propuse investitorilor.
(3) Condițiile, cum ar fi rata dobânzii, pentru microcreditele sprijinite direct sau indirect în cadrul acestei axe reflectă avantajele sprijinului și sunt justificabile în raport cu riscurile aferente și costurile reale de finanțare legate de un credit.
(4) În conformitate cu articolul 140 alineatul (6) din regulamentul financiar, rambursările anuale generate de un instrument financiar se alocă instrumentului financiar respectiv până la 1 ianuarie 2024, iar veniturile sunt introduse în bugetul general al Uniunii după deducerea costurilor și comisioanelor de gestionare. În cazul instrumentelor financiare stabilite deja în cadrul financiar multianual pentru perioada 2007 - 2013, rambursările anuale și veniturile generate de operațiunile inițiate în perioada precedentă se alocă instrumentului financiar în perioada curentă.
(5) La expirarea acordurilor încheiate cu entitățile menționate la alineatul (1) sau după încetarea perioadei alocate pentru investițiile efectuate de structurile de investiții specializate, sumele restante datorate Uniunii se plătesc la bugetul general al Uniunii.
(6) Entitățile menționate la alineatul (1) și, după caz, administratorii de fonduri încheie acorduri scrise cu organismele publice și private menționate la articolul 28. Aceste acorduri prevăd obligațiile furnizorilor publici și privați de a utiliza resursele puse la dispoziție în cadrul axei Microfinanțare și antreprenoriat social în conformitate cu obiectivele stabilite la articolul 26 și de a furniza informații pentru redactarea rapoartelor anuale de punere în aplicare prevăzute la articolul 31.
Articolul 31
Rapoartele de punere în aplicare
(1) Entitățile menționate la articolul 30 alineatul (1) și, după caz, administratorii de fonduri trimit Comisiei rapoarte anuale de punere în aplicare în care precizează activitățile pentru care s-a acordat sprijin și descriu execuția financiară a acestora, precum și alocarea și accesibilitatea finanțărilor și a investițiilor în funcție de sector, zonă geografică și tipul beneficiarilor. Aceste rapoarte prezintă cererile aprobate sau respinse în ceea ce privește fiecare obiectiv specific și contractele încheiate de organismele publice și private în cauză, acțiunile finanțate și rezultatele acestora, inclusiv în ceea ce privește impactul lor social, crearea de locuri de muncă și caracterul durabil al sprijinului acordat. Comisia transmite rapoartele respective Parlamentului European, spre informare.
(2) Informațiile furnizate în respectivele rapoarte anuale de punere în aplicare sunt incluse în rapoartele bienale de monitorizare prevăzute la articolul 12. Aceste rapoarte de monitorizare includ rapoartele anuale prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din Decizia nr. 283/2010/UE și informații detaliate privind activitățile de comunicare și informații privind complementaritatea cu alte instrumente ale Uniunii, mai ales FSE.
TITLUL III
PROGRAMELE DE LUCRU ȘI DISPOZIȚII FINALE
Articolul 32
Programele de lucru
Comisia adoptă acte de punere în aplicare care stabilesc programe de lucru pentru cele trei axe. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 36 alineatul (3).
Programele de lucru se adoptă, atunci când este necesar, pentru perioade de trei ani și cuprind o descriere a acțiunilor care trebuie finanțate, procedura utilizată pentru selecția acțiunilor care urmează să fie sprijinite de Uniune, acoperirea geografică, publicul-țintă și un calendar orientativ de punere în aplicare. Programele de lucru indică, de asemenea, suma alocată fiecărui obiectiv specific și reflectă realocarea fondurilor în conformitate cu Articolul 33. Programele de lucru consolidează coerența programului prin precizarea legăturilor dintre cele trei axe.
Articolul 33
Realocarea de fonduri între axe și pentru fiecare dintre secțiunile tematice din cadrul axelor
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 34, pentru realocarea fondurile între axe și pentru fiecare dintre secțiunile tematice din cadrul fiecărei axe care ar depăși suma orientativă stabilită în fiecare caz cu mai mult de 5 % și până la 10 %, atunci când evoluțiile din contextul socio-economic sau concluziile evaluării intermediare menționate la articolul 13 alineatul (1) impun acest lucru. Realocarea fondurilor pentru secțiunile tematice din cadrul fiecărei axe se reflectă în programele de lucru menționate la articolul 32.
Articolul 34
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 33 se conferă Comisiei pe o perioadă de șapte ani de la 1 ianuarie 2014.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 33 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 33 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu, sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 35
Măsuri de punere în aplicare suplimentare
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a programului, cum ar fi criteriile de evaluare a programului, inclusiv cele privind raportul cost/eficiență și modalitățile de difuzare și transferare a rezultatelor, se adoptă în conformitate cu procedura de consultare prevăzută la articolul 36 alineatul (2).
Articolul 36
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Respectivul comitet este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 37
Măsuri tranzitorii
Acțiunile menționate la articolele 4, 5 și 6 din Decizia nr. 1672/2006/CE, care au fost inițiate înainte de 1 ianuarie 2014, continuă să fie reglementate de decizia respectivă. În ceea ce privește acțiunile respective, Comisia este asistată de comitetul menționat la articolul 36 din prezentul regulament.
Articolul 38
Evaluare
(1) Evaluarea finală prevăzută la articolul 13 alineatul (4) din prezentul regulament include evaluarea finală prevăzută la articolul 9 din Decizia nr. 283/2010/UE.
(2) Comisia efectuează o evaluare finală specifică a axei Microfinanțare și antreprenoriat social cel târziu în termen de un an de la expirarea acordurilor cu entitățile.
Articolul 39
Modificări ale Deciziei nr. 283/2010/UE
Decizia nr. 283/2010/UE se modifică după cum urmează:
(1)
La articolul 5, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„4. La expirarea instrumentului, sumele restante datorate Uniunii sunt puse la dispoziție pentru microfinanțare și sprijin acordat întreprinderilor sociale în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială („EaSI”) (19).
(19) JO L 347, 20.12.2013, p. 238”;" 						
(2)
La articolul 8, alineatele (3) și (4) se elimină.
Articolul 40
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 11 decembrie 2013.