РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1239/2013 AL CONSILIULUI
din 2 decembrie 2013
de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 15,
având în vedere propunerea Comisiei Europene, după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Inițierea procedurii
(1)
La 8 noiembrie 2012, Comisia Europeană („Comisia”) a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”), inițierea unei proceduri antisubvenții cu privire la importurile în Uniune de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara în cauză”).
(2)
Procedura antisubvenții a fost inițiată în urma unei plângeri înaintate la 26 septembrie 2012 de asociația EU ProSun (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 25 % din producția totală a Uniunii de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau subvenționarea produsului în cauză și prejudiciile importante rezultând din aceasta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.
(3)
Înainte de inițierea procedurii și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 („regulamentul de bază”), Comisia a notificat guvernul RPC că a primit o plângere documentată în mod corespunzător, conform căreia importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componente cheie originare din RPC ar cauza un prejudiciu important industriei din Uniune. Guvernul RPC a fost invitat să angajeze consultări pentru a clarifica situația cu privire la conținutul plângerii și pentru a găsi o soluție reciproc agreată. Guvernul RPC a acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior. În cadrul consultărilor nu s-a putut ajunge la nicio soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, au fost luate în considerare, în mod corespunzător, observațiile formulate de guvernul RPC în ceea ce privește neaplicabilitatea măsurilor compensatorii enumerate în reclamație. În urma consultărilor au fost primite observații din partea guvernului RPC.
1.2. Procedura antidumping paralelă
(4)
La 6 septembrie 2012, Comisia Europeană a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3), inițierea unei proceduri antidumping cu privire la importurile în Uniune de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din RPC.
(5)
La 6 iunie 2013, Comisia Europeană, prin Regulamentul (EU) nr. 513/2013 (4) al Comisiei, a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din RPC („regulamentul antidumping provizoriu”).
(6)
Analizele prejudiciului efectuate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping paralele se bazează pe aceeași definiție a industriei din Uniune, a producătorilor reprezentativi din Uniune și a perioadei anchetei și au condus la aceleași concluzii, în cazul în care nu se specifică altceva. S-a considerat că aceasta este cea mai adecvată cale pentru a raționaliza analiza prejudiciului și a ajunge la constatări coerente în cadrul ambelor proceduri. Din acest motiv, observațiile privind aspecte referitoare la prejudiciu formulate în cadrul oricăreia dintre aceste două proceduri au fost, în egală măsură, luate în considerare în cealaltă procedură.
1.3. Înregistrarea
(7)
În urma unei cereri adresate de către reclamant și susținute de documente justificative, Comisia a adoptat, la 1 martie 2013, Regulamentul (EU) nr. 182/2013 al Comisiei (5) prin care se supun înregistrării importurile de module fotovoltaice din siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză începând cu 6 martie 2013.
(8)
Unele părți interesate au susținut că decizia de înregistrare a importurilor este neîntemeiată, deoarece nu sunt întrunite condițiile prevăzute la articolul 24 alineatul (5) din regulamentul de bază. Aceste afirmații nu au fost însă întemeiate sau susținute de dovezi concrete. În momentul în care s-a luat decizia de înregistrare a importurilor, Comisia dispunea de suficiente elemente de probă prima facie pentru a justifica necesitatea înregistrării importurilor, între care se remarcă în special creșterea abruptă a acestora, atât ca valoare absolută, cât și în ceea ce privește cota de piață. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.
1.4. Părțile vizate de procedură
(9)
Comisia a informat în mod oficial reclamanții, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC, autoritățile din RPC și importatorii cunoscuți cu privire la inițierea procedurii. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere până la termenul stabilit în avizul de deschidere.
(10)
Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori, de producători din Uniune și de importatori neafiliați, toți producătorii-exportatori cunoscuți și importatorii neafiliați au fost invitați să se facă cunoscuți și să furnizeze Comisiei, astfel cum este specificat în avizul de deschidere, informații de bază cu privire la activitățile pe care le desfășoară în legătură cu produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă, astfel cum este definită la considerentul (38). Aceste informații au fost solicitate în temeiul articolului 27 din regulamentul de bază pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea ar fi necesară și, în caz afirmativ, să selecteze eșantioane. De asemenea, au fost consultate autoritățile din RPC.
(a) Alcătuirea eșantionului de producători-exportatori
(11)
Inițial, 121 de producători-exportatori/grupuri de producători din China au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluși într-un eșantion. Societățile care au cooperat reprezintă peste 80 % din volumul total al exporturilor chineze. Pe baza informațiilor primite din partea producătorilor-exportatori și în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, Comisia a propus inițial un eșantion de șapte producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori.
(12)
Eșantionul selectat de șapte grupuri de societăți este format din primii trei exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de module, din primii doi exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de celule și din primii doi exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de plachete. Eșantionul format din aceste șapte grupuri de producători-exportatori a servit drept bază pentru stabilirea nivelului de subvenționare pentru aceste grupuri, precum și a nivelului de subvenționare pentru toți producătorii-exportatori neincluși în eșantion care au cooperat, în conformitate cu articolul 15 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază. Astfel cum se explică la considerentul (46) de mai jos, Comisia a exclus plachetele din definiția produsului în etapa definitivă a anchetei. Anumite societăți au fost introduse în eșantion deoarece au realizat cele mai mari volume de export de plachete. Cu toate acestea, ținând seama de faptul că deja Comisia anchetase aceste societăți și verificase datele transmise de ele, precum și de faptul că toate aceste societăți au realizat exporturi semnificative de module și/sau celule, nu s-a considerat necesară modificarea eșantionului.
(13)
S-a decis în final ca eșantionul să fie alcătuit dintr-un număr de opt societăți/grupuri de producători-exportatori. Acest lucru s-a datorat faptului că, deși inițial s-a raportat că Jinko Solar Co. Ltd și Renesola Jiangsu Ltd erau afiliate, ulterior s-a stabilit că de fapt nu erau.
(b) Eșantionarea producătorilor din Uniune
(14)
În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Toți producătorii cunoscuți din Uniune și asociația de producători cunoscută au fost informați cu privire la selecția eșantionului provizoriu de producători din Uniune. Eșantionul provizoriu a fost format din nouă producători din Uniune dintre cei aproximativ 215 de producători din Uniune care erau cunoscuți, înainte de deschiderea anchetei, ca fabricând produse similare, selectați pe baza celui mai mare volum reprezentativ al producției, luând în considerare volumul vânzărilor și situarea geografică, ce ar putea face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. S-a asigurat reprezentarea în eșantion atât a producătorilor din Uniune integrați pe verticală, cât și a celor neintegrați. Părțile interesate au fost, de asemenea, invitate să își facă cunoscute punctele de vedere în privința eșantionului provizoriu.
(15)
Mai multe părți interesate au ridicat următoarele obiecții cu privire la eșantionul provizoriu de producători din Uniune:
(i)
unele părți au susținut că informațiile limitate furnizate cu privire la eșantionul provizoriu selectat au fost insuficiente și le-au împiedicat să formuleze observații pertinente legate de eșantionul propus. În special, acestea au criticat faptul că identitatea producătorilor din Uniune a fost păstrată confidențială și au solicitat să fie comunicate statele membre în care sunt situați producătorii din Uniune incluși în eșantion, precum și cota de producție a producătorilor din Uniune selecționați din volumul total al producției de module fotovoltaice și celule, precum și procentul din producție și vânzări reprezentat de către societățile din eșantion în mod individual și de eșantion în ansamblu;
(ii)
metoda utilizată pentru selectarea eșantionului a fost contestată pe motivul că aceasta „confundă trei etape diferite”, și anume sprijinul pentru deschiderea anchetei, definiția industriei din Uniune și eșantionarea. Prin urmare, s-a afirmat că nu este clar dacă industria din Uniune era deja definită în momentul selectării eșantionului și, prin urmare, dacă eșantionul poate fi considerat reprezentativ. Fără definirea industriei din Uniune în stadiul de eșantionare, părțile interesate au fost împiedicate să verifice dacă eșantionul provizoriu a fost reprezentativ și, în consecință, dacă pe baza eșantionului, situația industriei din Uniune în cursul perioadei de anchetă, astfel cum este definită în considerentul 38 de mai jos, poate fi evaluată corect. În plus, s-a afirmat că este inadecvat să se selecteze eșantionul provizoriu pe baza răspunsurilor primite din partea producătorilor din Uniune la examinarea sprijinului pentru deschiderea anchetei;
(iii)
s-a afirmat, de asemenea, că eșantionul provizoriu a fost selectat doar dintre societățile care și-au exprimat sprijinul în favoarea prezentei anchete;
(iv)
una dintre părți a afirmat că, deoarece societățile integrate pe verticală sunt incluse în eșantionul provizoriu, volumul producției de celule ar putea fi luat în calcul de două sau de trei ori, ceea ce creează îndoieli cu privire la reprezentativitatea globală a eșantionului. S-a cerut ca, pentru producătorii integrați pe verticală, să se ia în considerare numai volumul producției de module, nu și volumul de celule;
(v)
aceeași parte a afirmat că datele pe care s-a bazat selectarea eșantionului au fost cel puțin parțial nefiabile, ceea ce ar putea afecta reprezentativitatea eșantionului provizoriu în ansamblu;
(vi)
una dintre părți a furnizat o listă care ar conține circa 150 de producători suplimentari de produse similare din Uniune, afirmând că și aceștia ar fi trebuit luați în considerare pentru selectarea unui eșantion de producători din Uniune.
(16)
Argumentelor aduse de părți li s-a răspuns după cum urmează: producătorii din Uniune au solicitat păstrarea confidențialității numelor lor din cauza riscului de represalii. Au existat, într-adevăr, amenințări reale împotriva producătorilor din Uniune de a-și vedea afectate interesele comerciale atât în Uniune, cât și în afara acesteia. Comisia a considerat că aceste cereri au fost suficient de întemeiate pentru a li se da curs. Divulgarea amplasării sau a ponderii în producție și vânzări a producătorilor individuali din Uniune selectați pentru eșantion ar putea foarte ușor să dezvăluie identitatea producătorului în cauză și cererile în această privință au trebuit respinse.
(17)
Comisia nu a „confundat” determinarea sprijinului pentru deschiderea unei anchete, definirea industriei din Uniune și selectarea eșantionului provizoriu, întrucât aceste etape au rămas independente una de alta, iar deciziile în legătură cu fiecare dintre ele au fost luate separat. Nu s-a demonstrat în ce măsură utilizarea datelor privind producția și vânzările furnizate de producătorii din Uniune în contextul examinării sprijinului pentru deschiderea anchetei a afectat reprezentativitatea eșantionului. La deschiderea anchetei, industria din Uniune a fost, într-adevăr, definită provizoriu. Toate informațiile disponibile cu privire la producătorii din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în plângere și datele colectate de la producătorii din Uniune și de la alte părți înainte de deschiderea anchetei au fost utilizate în scopul stabilirii producției totale din Uniune în mod provizoriu pentru perioada de anchetă, astfel cum este definită în considerentul (38).
(18)
Toți producătorii din Uniune care au răspuns la întrebările legate de sprijinul acordat pentru deschiderea anchetei au fost luați în considerare pentru eșantion, indiferent dacă aceștia au sprijinit, s-au opus sau nu au exprimat nicio opinie cu privire la anchetă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(19)
Problema dublei sau triplei contabilizări a fost luată în considerare în momentul în care a fost selectat eșantionul provizoriu. S-a constatat că excluderea producției și vânzărilor de celule ale producătorilor din Uniune integrați pe verticală nu ar ține seama de o parte din producția de celule vândute pe piața liberă. Prin urmare, s-a considerat că excluderea vânzărilor de celule din volumul total de producție nu ar conduce neapărat la un eșantion mai reprezentativ. În plus, reprezentativitatea eșantionului a fost stabilită nu numai pe baza volumului producției, ci și în funcție de răspândirea geografică și de o reprezentare echilibrată a producătorilor integrați pe verticală și a celor neintegrați. Reprezentativitatea relativă a volumului producției a fost calculată la nivelul fiecărui tip de produs similar. Pe această bază, s-a considerat că metodologia pentru selectarea eșantionului provizoriu a fost rezonabilă și, prin urmare, eșantionul este considerat reprezentativ pentru industria din Uniune în ceea ce privește produsul care face obiectul anchetei în ansamblu. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. În ceea ce privește fiabilitatea datelor, eșantionul a fost selectat pe baza informațiilor disponibile în momentul efectuării selecției eșantionului, astfel cum se prevede la articolul 27 din regulamentul de bază. În privința fiabilității datelor utilizate în sprijinul deschiderii anchetei, ancheta nu a descoperit nicio dovadă că datele colectate înaintea deschiderii ar cuprinde lacune semnificative. Prin urmare, se poate presupune în mod rezonabil că baza pe care a fost selectat eșantionul provizoriu a fost suficient de fiabilă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(20)
În ceea ce privește lista de aproximativ 150 de producători suplimentari din Uniune, trebuie remarcat faptul că această informație a fost transmisă cu mult după termenul prevăzut pentru ca părțile interesate să prezinte observații privind componența eșantionului provizoriu, iar producătorii din Uniune să se manifeste și să solicite să fie incluși în eșantion. În plus, aproximativ 30 de producători din Uniune incluși în această listă erau de fapt cunoscuți de Comisie la momentul selectării eșantionului. Mai mult, toți producătorii din Uniune care s-au prezentat după publicarea avizului de deschidere au fost luați în considerare la selectarea eșantionului. Pe această bază, reprezentativitatea eșantionului nu a fost afectată. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(21)
După primirea observațiilor, componența eșantionului a fost revizuită, din cauză că au existat indicii că una dintre societățile selectate nu ar fi fost în situația de a coopera pe deplin. Pentru a menține nivelul de reprezentativitate a eșantionului, a fost selectat un producător suplimentar din Uniune. Eșantionul revizuit este constituit, prin urmare, din zece societăți, selectate pe baza celui mai mare volum reprezentativ pentru fiecare nivel de producție, luând în considerare volumul vânzărilor pe piața UE și situarea geografică, ce puteau face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. În urma excluderii plachetelor din definiția produsului în cauză, și astfel din domeniul de aplicare al acestei anchete [a se vedea considerentele (42) - (46) și (349)], eșantionul este alcătuit din opt societăți. Ca urmare, eșantionul de producători din Uniune analizat reprezintă, ca procent din totalul producției din Uniune, între 18 % și 21 % pentru module și între 17 % și 24 % pentru celule și acoperă producătorii integrați pe verticală și pe cei neintegrați. Având în vedere că un procentaj exact ar permite calcularea volumului de producție al producătorului suplimentar din Uniune menționat mai sus și, prin urmare, determinarea identității acestuia, nu se pot dezvălui procentele exacte.
(22)
Producătorii din Uniune care au furnizat Comisiei informațiile solicitate în vederea selectării unui eșantion în cadrul prezentei proceduri antisubvenții coincid cu producătorii din Uniune care au furnizat informații relevante în cadrul anchetei paralele antidumping în desfășurare. Mai mult, toți producătorii din Uniune selectați în eșantionul final în cadrul anchetei antidumping au furnizat informațiile relevante și în cadrul prezentei anchete antisubvenții, fapt care i-a permis Comisiei să selecteze un eșantion. Prin urmare, s-a considerat adecvat ca eșantioanele finale ale producătorilor din Uniune în cadrul ambelor proceduri să fie identice.
(23)
Guvernul RPC și-a reiterat afirmația potrivit căreia utilizarea confidențialității numelor reclamanților și a producătorilor din Uniune incluși în eșantion nu este garantată. Astfel cum s-a afirmat deja în considerentul 9 din regulamentul provizoriu, producătorii din Uniune au solicitat păstrarea confidențialității numelor lor din cauza riscului de represalii. Comisia a considerat că aceste cereri au fost suficient de întemeiate pentru a li se da curs. Informațiile furnizate Comisiei pentru susținerea riscului de represalii nu pot fi dezvăluite părților terțe, deoarece o astfel de dezvăluire ar contraveni scopului cererii de păstrare a confidențialității. Mai mult, în cazul în care, astfel cum afirmă guvernul RPC, un producător din Uniune își reevaluează poziția și își dezvăluie identitatea prin completarea unei cereri de atac în instanță a regulamentului provizoriu, motivul dezvăluirii informațiilor pe baza cărora a fost acordată anonimitatea nu mai există, deoarece identitatea a fost deja dezvăluită.
(24)
În urma comunicării constatărilor finale, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products („CCCME”) și-a reiterat argumentele referitoare la metoda utilizată pentru selecția eșantionului provizoriu de producători din Uniune. Aceasta susține, în special, că instituțiile nu au luat în considerare 120 de producători. Comisia a abordat deja această problemă în considerentul (9) din regulamentul provizoriu. În plus, instituțiile au verificat activitățile societăților incluse în lista respectivă. S-a dovedit că lista menționată include în special societăți care realizează instalarea, distribuitori, importatori afiliați și producători-exportatori din China, Taiwan și India. Prin urmare, nu s-a putut demonstra că instituțiile nu au luat în considerare un număr important de producători din Uniune. Mai mult, CCCME nu a contestat producția totală a Uniunii prin furnizarea unor cifre alternative, nici nu a oferit dovezi care să arate că reprezentativitatea eșantionului ar fi putut fi afectată, deoarece niciunul dintre eventualii producători suplimentari din Uniune nu ar fi fost inclus în eșantion dacă ar fi fost cunoscut de Comisie.
(c) Alcătuirea eșantionului de importatori neafiliați
(25)
Dintre cei aproximativ 250 de importatori neafiliați prezentați de reclamant și pe care i-a contactat Comisia, douăzeci de părți au răspuns la formularul de eșantionare anexat la avizul de deschidere, douăsprezece pentru module și un singur răspuns pentru celule. În plus, alte șapte părți s-au prezentat, dar nu au raportat importuri sau revânzări ale produsului în cauză. Eșantionul a fost selectat, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, pentru a acoperi cel mai mare volum reprezentativ de importuri care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei ținând seama de timpul disponibil. Pe această bază a fost selectat eșantionul importatorilor neafiliați, alcătuit din doi importatori pentru module și un importator pentru celule, reprezentând aproximativ 2 % - 5 % din totalul importurilor din țara în cauză. Totuși, după primirea răspunsului la chestionar, a devenit evident că activitatea de bază a unuia dintre cei trei importatori se concentrează, de fapt, pe instalațiile solare, și nu pe comerțul cu produsul în cauză. În ceea ce privește activitatea celui de-al doilea importator, aceasta consta în importul de module, și nu în importul de celule. Cu toate acestea, calitatea informațiilor oferite în răspunsul la chestionar nu a fost suficientă pentru ca acesta să fie inclus în analiza importatorilor neafiliați. În plus, ancheta a arătat că majoritatea importurilor pentru produsul în cauză intră pe piața Uniunii prin societățile afiliate producătorilor-exportatori din RPC sau prin societățile care realizează instalarea ori prin dezvoltatorii de proiecte.
(26)
În urma instituirii unor măsuri antidumping provizorii în cadrul anchetei antidumping paralele, Comisia a luat legătura și cu alți importatori care cooperaseră deja în cadrul anchetei în etapa deschiderii acesteia, oferind informații de bază cu privire la activitățile lor care au legătură cu produsul ce face obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă, astfel cum se precizează în avizul de deschidere. Scopul a fost acela de a stabili în ce măsură se poate crește mărimea eșantionului de importatori neafiliați. S-au prezentat șase societăți calificate drept importatori neafiliați angajați în comercializarea produsului în cauză (și anume în cumpărarea și revânzarea acestuia), care și-au manifestat disponibilitatea de a coopera în continuare în cadrul anchetei. Dintre cele șase societăți, cinci au oferit răspunsuri până la termenul-limită prevăzut. Din cele cinci răspunsuri primite, numai trei au fost suficient de complete și au permis efectuarea unei evaluări adecvate. Pe această bază, eșantionul de importatori neafiliați a fost extins, fiind alcătuit din patru importatori pentru module, reprezentând cu aproximație între 2 % și 5 % din totalul importurilor efectuate din țara în cauză. Având în vedere structura importatorilor neafiliați, care erau în special IMM-uri, nu a fost posibilă alcătuirea unui eșantion care să dețină o cotă mai importantă, ținând cont de resursele limitate aflate la dispoziția instituțiilor.
(d) Răspunsuri la chestionare și verificări
(27)
Comisia a trimis chestionare reprezentanților RPC (inclusiv chestionare specifice pentru China Development Bank, Export Import Bank of China, Bank of China, Bank of Shanghai, Sinosure, precum și pentru alte instituții financiare relevante și producători aflați în proprietatea statului care fabrică polisiliciu, sticlă și aluminiu și care au furnizat aceste materii prime industriei vizate în cursul perioadei de anchetă), celor opt producători-exportatori din RPC incluși în eșantion, altor producători-exportatori din RPC care au solicitat aceasta, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion, importatorilor neafiliați incluși în eșantion și operatorilor din amonte și din aval, precum și asociațiilor acestora care s-au prezentat până la termenele-limită prevăzute în avizul de deschidere. Comisia a contactat și o asociație reprezentativă a consumatorilor.
(28)
S-au primit răspunsuri de la guvernul RPC, de la toți producătorii-exportatori incluși în eșantion și de la societățile afiliate acestora din RPC, de la cinci producători-exportatori care au solicitat o examinare individuală, de la toți producătorii din Uniune incluși în eșantion, de la toți importatorii neafiliați din Uniune incluși în eșantion, precum și de la 21 de operatori din amonte și din aval și de la trei asociații ale acestora.
(29)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenționării, a prejudiciului care rezultă din aceasta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor autorități de stat și instituții financiare, ale societăților incluse în eșantion, la sediul unui importator neafiliat, la sediile a doi operatori din amonte și a patru operatori din aval, la sediul asociațiilor și al consultantului independent:
(a)
Guvernul Republicii Populare Chineze
-
Ministerul Comerțului din China, Beijing, China
-
Huaxia Bank, Beijing, China
-
China Development Bank, Beijing, China
-
Export Import Bank of China, Beijing, China
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Beijing, China
(b)
Producători din Uniune
-
opt producători din Uniune incluși în eșantion
(c)
Grupuri de producători-exportatori (și societăți afiliate acestora) din RPC
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, China
-
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., China
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd., China
-
JingAo Group, China
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, China
-
Yingli Green Energy Holding Company, China
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd și Renesola Jiangsu Ltd, China
-
Jinko Solar Co. Ltd, China
(d)
Importator neafiliat din Uniune
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Germania
(e)
Operatori din amonte
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Germania
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Germania
(f)
Operatori din aval
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Germania
-
ValSolar SL, Badajoz, Spania
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalia
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Spania
(g)
Asociații
-
European Photovoltaic Industry Association („EPIA”), Bruxelles, Belgia
(h)
Consultant independent
-
Europressedienst, Bonn, Germania
(30)
Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.
(31)
The Association for Affordable Solar Energy („AFASE”), care reprezintă importatorii, operatorii din aval și operatorii din amonte a pus sub semnul întrebării temeiul juridic al vizitei efectuate la sediul societății Europressedienst, susținând că un consultant independent nu este o parte interesată în conformitate cu articolul 26 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, constatări ar trebui să se bazeze pe date fiabile și verificabile ori de câte ori este posibil. Societatea Europressedienst a furnizat informații cu privire la indicatorii macroeconomici pe baza unui contract. Comisia a efectuat o verificare la fața locului la sediul societății respective în virtutea principiului bunei administrări pentru a verifica fiabilitatea și acuratețea datelor pe care și-a bazat constatările.
(32)
Guvernul RPC a afirmat că au fost violate drepturile sale la apărare în legătură cu accesul la dosarele puse la dispoziție pentru consultare de către părțile interesate deoarece (i) din dosarele neconfidențiale au lipsit informații fără furnizarea unor „motive întemeiate” sau a unor rezumate suficient de detaliate sau, în mod excepțional, a motivelor pentru lipsa rezumatului neconfidențial, (ii) versiunea neconfidențială a unui întreg răspuns la chestionar din partea unui producător din Uniune lipsea și (iii) întârzierile pentru punerea la dispoziția părților interesate a versiunilor neconfidențiale ale răspunsurilor producătorilor din Uniune la chestionar erau excesive.
(33)
(i) Referitor la afirmația privind lipsa informațiilor din dosarul deschis consultării, partea interesată nu a specificat informațiile la care se referă. (ii) Afirmația referitoare la lipsa versiunii neconfidențiale pentru un întreg răspuns la chestionar este incorectă. (iii) În ceea ce privește întârzierile în punerea la dispoziție a răspunsurilor neconfidențiale la chestionare ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion, părții interesate i s-a explicat că adăugarea chestionarelor la dosarul neconfidențial se făcea numai după verificarea acestora cu privire la caracterul lor complet și la caracterul rezonabil al rezumatelor. Pentru a asigura dreptul producătorilor din Uniune la anonimitate, s-a confirmat, de asemenea, faptul că versiunile neconfidențiale ale chestionarelor nu dezvăluiau identitatea producătorului din Uniune în cauză. Prin urmare, în anumite cazuri, versiunile neconfidențiale trebuiau să fie corectate în consecință de către partea care le-a transmis, înainte ca acestea să poată fi puse la dispoziția celorlalte părți interesate.
(34)
În orice caz, se consideră că aceasta nu a afectat în niciun fel drepturile părților la apărare. Comisia a oferit tuturor părților interesate ocazia de a răspunde la informațiile incluse în dosarul pus la dispoziție pentru consultare în timp util pentru luarea în considerare a observațiilor lor, dacă acestea erau întemeiate și garantate înainte ca în cursul anchetei să fi fost trase concluzii. Părțile interesate au avut ocazia de a prezenta observații la chestionarele producătorilor din Uniune și după comunicarea constatărilor provizorii și finale. Prin urmare, deși comunicările constatărilor și accesul la dosarul pus la dispoziție pentru consultarea de către părțile interesate se bazează pe dispoziții legale diferite, este de remarcat faptul că părțile interesate au avut nenumărate ocazii de a-și prezenta observațiile cu privire la toate informațiile puse la dispoziție de orice parte la anchetă. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(35)
Toate părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționa recomandarea instituirii de taxe compensatorii la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „comunicarea constatărilor finale”). Tuturor părților le-a fost acordată o perioadă în care au putut trimite observații cu privire la comunicarea constatărilor finale.
(36)
Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.
1.5. Acceptarea unui angajament în vederea stabilirii taxelor definitive
(37)
În urma comunicării constatărilor finale, Comisia a primit o ofertă modificată pentru un angajament din partea producătorilor-exportatori, împreună cu China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, care se referă și la ancheta antidumping desfășurată în paralel. Prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE a Comisiei din 4 decembrie 2013 de confirmare a acceptării unui angajament oferit în legătură cu procedurile antidumping și antisubvenție privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză pentru perioada de aplicare a măsurilor definitive (6), Comisia a confirmat acceptarea angajamentului menționat.
1.6. Perioada de anchetă și perioada luată în considerare
(38)
Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2011 și 30 iunie 2012 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. Produsul în cauză
(39)
Produsul în cauză, definit în etapa deschiderii anchetei, constă în module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și celule și plachete de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză. Celulele și plachetele au o grosime de maximum 400 de micrometri. Acest produs este încadrat în prezent la codurile NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90.
(40)
Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză:
-
încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii,
-
produsele fotovoltaice cu strat subțire,
-
produse fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice, în cazul în care produsele electrice au altă funcție decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula/celulele fotovoltaică/fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin integrată/integrate.
2.2. Produsul similar
(41)
Ancheta a arătat că produsul în cauză, precum și produsul fabricat și vândut în Uniune de către industria din Uniune au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice, precum și aceleași utilizări finale de bază. Prin urmare, aceste produse sunt considerate ca fiind similare, în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.
2.3. Afirmații cu privire la definiția produsului
2.3.1. Excluderea plachetelor
(42)
Părțile interesate au susținut că plachetele ar trebui să fie excluse din definiția produsului, deoarece nu au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază ca și celulele și modulele. În legătură cu același subiect, pe lângă argumentele aduse înainte de publicarea regulamentului antidumping provizoriu, au mai fost aduse ulterior două argumente suplimentare.
(43)
În primul rând, părțile interesate au susținut că plachetele pot fi utilizate și în alte scopuri în afară de producția de celule, în special la fabricarea circuitelor integrate și a altor microdispozitive. În această privință, se observă că nu toate plachetele sunt incluse în definiția produsului din cadrul prezentei anchete, definiție care se limitează la „plachete de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin”, și că plachetele respective au „o grosime de maximum 400 de micrometri”. Chiar dacă plachetele sunt în mod cert incluse și în alte aplicații, ancheta nu a inclus în niciun moment plachete utilizate la fabricarea altor produse, cum ar fi circuitele integrate. În plus, nu s-au prezentat producători, importatori sau utilizatori activi pe piața acestor tipuri diferite de plachete care să susțină că plachetele lor ar face obiectul înregistrării sau al unor taxe provizorii antidumping. Prin urmare, se concluzionează că aceste alte tipuri de plachete nu intră în definiția produsului din cadrul prezentei anchete. În plus, aceasta arată că plachetele nu au neapărat aceeași utilizare finală ca celulele și modulele.
(44)
În al doilea rând, se susține că o plachetă neprelucrată nu prezintă niciuna dintre proprietățile electrice esențiale care disting celulele și modulele solare de alte produse. Este de reținut în special faptul că plachetele nu au capacitatea de a genera energie electrică din lumina solară, ceea ce constituie funcția-cheie a celulelor și modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin.
(45)
Într-adevăr, ancheta a arătat că plachetele nu dobândesc funcția de generare a energiei electrice din lumina solară decât după ce sunt transformate în celule. Conversia este efectuată de celulele care absorb lumina și o transformă în energie electrică prin intermediul siliciului cristalin. Celulele au o joncțiune pozitiv-negativă, care are rolul de a colecta și de a transmite electricitatea generată de celulă. Pentru asamblarea modulelor, celulele sunt lipite unele de altele cu sârme sau benzi metalice plate, rezultând un șir de celule. Acestea se laminează între plăci. În general, placa superioară este din sticlă, iar cea de suport este polimerică. De obicei, se utilizează rame care să permită montarea la fața locului (de exemplu, pe acoperișuri). Modulul poate să aibă sau nu un invertor.
(46)
Având în vedere caracteristicile fizice și tehnice de bază diferite, definite în cursul anchetei cum ar fi, printre altele, funcția de generare a energiei electrice din lumină solară, s-a concluzionat că plachetele ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză și deci și din domeniul de aplicare al prezentei anchete.
2.3.2. Caracteristicile fizice, chimice și tehnice și utilizări finale
(47)
Mai multe părți interesate au susținut că ancheta nu poate viza două produse cu caracteristici fizice, chimice și tehnice diferite și, prin urmare, modulele și celulele ar trebui să facă obiectul a două anchete separate. În plus, acestea au susținut că nu este clar dacă ancheta acoperă un singur produs sau două produse distincte și, prin urmare, că nu beneficiază de toate posibilitățile de a-și apăra interesele.
(48)
Producția de celule-module este un singur proces de producție, cu diferite etape de producție. Celulele determină caracteristicile produsului finit (și anume modulele). Ancheta a arătat că producția de celule este direct și exclusiv dedicată fabricării de module; modulele și celulele au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice (determinate de materia primă utilizată) și au aceleași utilizări finale de bază, și anume sunt vândute în scopul integrării în sisteme solare fotovoltaice. Performanța modulelor este legată direct de performanța celulelor.
(49)
În avizul de deschidere a anchetei s-a precizat în mod clar că modulele și celulele constituie produsul care face obiectul anchetei. Prin urmare, părțile interesate au avut toate posibilitățile de a-și apăra interesele pe baza produsului în cauză, astfel cum a fost definit. Din aceste motive, argumentele au fost respinse.
2.3.3. Nomenclatura diferită
(50)
S-a afirmat, de asemenea, că modulele și celulele nu pot fi considerate un singur produs, întrucât au coduri NC din opt cifre, subpoziții din șase cifre și poziții tarifare din patru cifre în cadrul Sistemului armonizat (SA) diferite. În acest sens, este de remarcat faptul că atât celulele, cât și modulele, pot fi declarate la poziția tarifară 8541 40 90, în timp ce codurile de la poziția tarifară 8501 sunt destinate generatoarelor electrice în general, și nu în special produselor solare. Din aceste motive, argumentul a fost respins.
2.3.4. Valoarea adăugată a celulelor
(51)
Mai multe părți au susținut că valoarea adăugată de procesul de conversie a celulelor reprezintă cea mai mare parte din valoarea unui modul și că, prin urmare, celulele trebuie considerate un produs distinct.
(52)
Ancheta a arătat că producția de celule este cea mai complexă etapă, din punct de vedere tehnologic, din procesul de producție. Cu toate acestea, s-a dovedit, de asemenea, că cele două etape de prelucrare sunt legate între ele și că valoarea adăugată nu este concentrată într-o anumită etapă a procesului de producție, ci este repartizată de-a lungul întregului proces. Din aceste motive, argumentul a fost respins.
2.3.5. Piețele comerciale separate
(53)
Unele părți interesate au afirmat că modulele și celulele au piețe comerciale separate și că, prin urmare, ar trebui să fie tratate ca produse diferite, lucru dovedit, de asemenea, de faptul că un număr mare de producători nu sunt integrați pe verticală.
(54)
Modulele și celulele nu pot fi considerate produse distincte, ale căror prețuri variază doar în funcție de factori de piață. De fapt, prețurile lor sunt strict interconectate și afectate de prețul polisiliciului. De asemenea, așa cum s-a arătat și mai sus, la considerentul (49), produsul în cauză este fabricat printr-un singur proces de producție cu diferite etape. Faptul că unii producători nu sunt integrați pe verticală ține doar de decizii comerciale și de economii de scară și nu infirmă această concluzie. Din aceste motive, acest argument a trebuit respins.
2.3.6. Utilizarea finală și interschimbabilitate
(55)
Mai multe părți interesate au susținut că modulele și celulele trebuie tratate ca produse diferite, având în vedere faptul că acestea au utilizări finale diferite și nu sunt interschimbabile.
(56)
După cum s-a menționat mai sus, ancheta a arătat că procesul de producție a celulelor-modulelor este un singur proces de producție și, prin urmare, problema interschimbabilității între diferitele etape ale unui singur proces de producție nu se aplică. În plus, modulele și celulele au aceeași utilizare finală, convertirea luminii solare în energie electrică și, prin urmare, nu pot fi utilizate pentru alte aplicații.
2.3.7. Canalele de distribuție
(57)
Una dintre părțile interesate a afirmat că modulele și celulele nu au aceleași canale de distribuție și ar trebui, prin urmare, să nu fie considerate un singur produs. Ancheta a arătat că modulele și celulele pot fi distribuite prin canale de distribuție diferite sau similare. Cu toate acestea, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Având în vedere considerentele (47) - (49) de mai sus, concluzia este, prin urmare, că existența unor canale de distribuție diferite nu se consideră un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins.
2.3.8. Percepția consumatorului
(58)
S-a afirmat că modulele și celulele diferă în mod substanțial în ceea ce privește percepția consumatorului și că, prin urmare, nu ar trebui considerate un singur produs.
(59)
La fel ca mai sus, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Având în vedere considerentele (47) - (49), concluzia este, prin urmare, că o percepție diferită a consumatorului nu se consideră un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins.
2.3.9. Anchete separate pentru celule și module
(60)
Părțile interesate au reiterat faptul că celulele și modulele nu sunt un singur produs și, prin urmare, ar trebui să fie evaluate în mod separat. Cu toate acestea, spre deosebire de plachete, celulele și modulele au aceeași proprietate de bază, și anume capacitatea de a genera energie electrică din lumină solară. În consecință, aceste argumente au fost respinse.
(61)
În urma comunicării constatărilor finale, un exportator a susținut că celulele singure nu pot produce energie electrică. Pentru producerea energiei electrice, acestea ar trebui să fie integrate în module. Cu toate acestea, fiecare celulă are capacitatea de a genera singură energie electrică din lumină solară, de regulă aproximativ 4W. Deși această putere poate fi insuficientă pentru majoritatea aplicațiilor, care necesită un ansamblu de celule integrate în module, acest lucru nu înseamnă că o singură celulă nu dispune de capacitatea de a genera energie electrică.
(62)
În urma comunicării constatărilor finale, un exportator a afirmat, de asemenea, că celulele nu sunt doar un alt tip de modul, ci un produs complet diferit. În fapt, celula este o componentă cheie a unui modul. Fiind o componentă cheie, o celulă nu este, în mod clar, „un produs complet diferit”, deoarece modulele și celulele prezintă aceleași caracteristici de bază de generare a energiei electrice din lumina solară, astfel cum se indică la considerentul (60).
(63)
În plus, aceeași parte a susținut că, atunci când au fost selectate eșantioanele de producători din Uniune și de exportatori chinezi, diferența dintre celule și module a fost luată în considerare. Prin urmare, ar fi trebuit să fie stabilite niveluri diferite ale taxelor pentru module și celule. În acest sens, se confirmă faptul că diferența dintre module și celule a fost într-adevăr luată în considerare la selectarea eșantioanelor de producători din Uniune și de exportatori chinezi, astfel cum se menționează în considerentele (10) și (14) din regulamentul antidumping provizoriu. Cu toate acestea, aceasta s-a făcut doar pentru a se asigura faptul că eșantionul este reprezentativ și, prin urmare, nu înseamnă că celulele și modulele nu ar trebui să fie considerate un singur produs în cauză, sau că ar trebui să se stabilească niveluri diferite ale taxelor pentru celule și module. Într-adevăr, pentru a se asigura faptul că eșantionul este reprezentativ pentru toate tipurile de produs, a fost important să se facă distincția între celule și module la selectarea eșantionului. Mai mult, având în vedere că a existat un anumit grad de incertitudine în ceea ce privește considerarea celulelor și modulelor ca fiind un singur produs sau două produse distincte, a fost necesar să se asigure reprezentativitatea pentru ambele posibilități.
(64)
Producătorii-exportatori au afirmat că, deoarece angajamentul impune prețuri minime la import și volume diferite pentru celule și module, se confirmă faptul că modulele și celulele sunt produse distincte care necesită două anchete distincte. Cu toate acestea, prețurile minime la import diferite sunt doar un indiciu că celulele și modulele reprezintă diferite grupe de tipuri de produs care sunt vândute la prețuri diferite. Prin urmare, este necesară definirea unor prețuri diferite pentru ca prețurile minime la import să aibă sens.
(65)
De asemenea, faptul că celulele și modulele reprezintă grupe distincte de tipuri de produs nu este, în sine, relevant pentru definiția produsului în cauză. Pentru definiția produsului în cauză este suficient faptul că produsele prezintă aceleași caracteristici de bază și utilizări finale, acesta fiind cazul modulelor și celulelor, astfel cum se menționează în considerentele (46) și, respectiv, (71).
(66)
Guvernul RPC a susținut că evaluarea care a determinat că celulele și modulele reprezintă un singur produs în cauză nu abordează o serie de criterii definite de Organul de apel în CE - azbest (7). Aceste criterii sunt utilizate pentru definiția „produsului similar”, și nu pentru produsul în cauză. Cu alte cuvinte, aceste criterii trebuie utilizate pentru a defini produsul similar, de exemplu produsul similar produs de industria din Uniune, care este apoi comparat cu produsul în cauză exportat de producătorii-exportatori chinezi. Aceste criterii nu sunt, prin urmare, pertinente pentru definirea produsului în cauză. În orice caz, instituțiile observă că aplicarea criteriilor utilizate în CE - azbest pentru definiția produsului în cauză în cazul de față nu ar avea rezultate diferite. Primul și al doilea criteriu (proprietățile, natura și calitatea, respectiv, utilizările finale) sunt identice cu criteriile proprietăți fizice, chimice și tehnice și utilizări finale, utilizate în considerentele precedente. Al treilea criteriu (gustul și obiceiurile consumatorilor) nu este cu adevărat util în cazul de față, deoarece celulele reprezintă componenta-cheie a modulelor; în ceea ce privește al patrulea criteriu, clasificarea tarifară, este de remarcat faptul că atât celulele, cât și modulele, pot fi declarate la poziția tarifară 8541 40 90, în timp ce codurile de la poziția tarifară 8501 sunt destinate generatoarelor electrice în general, și nu în special produselor solare.
(67)
Alte părți interesate au susținut că o aplicare obiectivă a criteriilor elaborate de Curtea de Justiție în cauzele anterioare (8) ar duce la concluzia că modulele și celulele sunt produse diferite. În acest sens, este de remarcat faptul că Curtea a indicat doar o serie de criterii care pot fi luate în considerare și nu există nicio obligație de a utiliza toate criteriile în toate cazurile, întrucât nu toate sunt relevante. Aceste criterii au fost evaluate în considerentele (27) - (39) din regulamentul antidumping provizoriu, unde s-a constatat că o serie de criterii nu sunt relevante în cazul de față. În cauza Brosmann, evaluarea care a decis dacă diferite tipuri de pantofi aparțin „produsului în cauză” a fost, de asemenea, efectuată numai pe baza a trei criterii care au fost considerate a fi relevante. Deoarece părțile interesate nu au oferit niciun raționament conform căruia aplicarea obiectivă a criteriilor ar duce la concluzia că modulele și celulele sunt produse diferite, argumentul nu poate fi acceptat.
(68)
În plus, se reamintește faptul că celulele și modulele au aceleași utilizări finale de bază, și anume sunt vândute în scopul integrării în sisteme solare fotovoltaice. Performanța modulelor este direct legată de performanța celulelor, astfel cum se indică în considerentul (28) din regulamentul antidumping provizoriu.
(69)
O parte interesată a argumentat că, deoarece plachetele au fost excluse din definiția produsului, iar producerea modulelor din celule implică un proces semnificativ de prelucrare, argumentul conform căruia celulele și modulele au aceleași utilizări finale ar trebui, de asemenea, respins. S-a afirmat, de asemenea, că evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe ipoteza că plachetele, modulele și celulele rezultă din același proces de producție.
(70)
În primul rând, concluzia că evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe procesul de producție este greșită. Deși cele două afirmații se găsesc, într-adevăr, în același considerent (36) din regulamentul antidumping provizoriu, acest lucru nu înseamnă că o concluzie se bazează pe cealaltă ipoteză menționată. Cuvântul „mai mult” care separă cele două afirmații arată clar faptul că a doua afirmație nu se bazează pe prima. În plus, cele două afirmații abordează chestiuni separate de la rubrica „Utilizarea finală și interschimbabilitate”. Prima afirmație privind procesul de producție se referă la interschimbabilitate, în timp ce a doua afirmație se referă la utilizarea finală. Presupunerea conform căreia evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe ipoteza că plachetele, modulele și celulele rezultă din același proces de producție este, prin urmare, incorectă.
(71)
În ceea ce privește utilizarea finală reală a celulelor și modulelor, părțile interesate nu contestă faptul că modulele și celulele sunt vândute în scopul integrării în sistemele solare fotovoltaice. Prin urmare, se confirmă concluzia că modulele și celulele au aceeași utilizare finală.
2.3.10. Produsele cu strat subțire
(72)
O parte interesată a afirmat că produsele fotovoltaice cu strat subțire ar trebui incluse în definiția produsului în cauză, argumentând că acestea au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale de bază.
(73)
Produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt excluse în mod clar din definiția produsului [a se vedea considerentul (40) de mai sus]. Produsele fotovoltaice cu strat subțire au caracteristici fizice, chimice și tehnice diferite față de produsul în cauză. Acestea sunt fabricate în urma unui proces de producție diferit și nu din siliciu cristalin, care constituie principala materie primă pentru producția de module și celule. Acestea au o eficiență mai scăzută a conversiei și un randament energetic mai mic și, prin urmare, nu sunt adecvate pentru aceleași tipuri de aplicații ca și cele vizate de produsul în cauză. Din aceste motive, aceste argumente trebuie respinse.
2.3.11. Produsele semifinite
(74)
În plus, s-a susținut că celulele ar trebui considerate produse conductoare semifinite, în timp ce modulele sunt produse finite: prin urmare, acestea nu ar trebui considerate un singur produs.
(75)
Așa cum s-a arătat mai sus, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Prin urmare, având în vedere considerentele (47) - (49), concluzia este că diferența între produse finite sau semifinite nu este considerată un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins.
2.3.12. Încărcătoarele solare
(76)
O parte interesată a solicitat excluderea panourilor solare dedicate exclusiv încărcării bateriilor de 12V, pe baza faptului că acestea au o altă utilizare finală decât modulele de conectare la rețea, din cauza faptului că generează o tensiune mult mai scăzută și, prin urmare, nu sunt adecvate pentru conectarea la rețea.
(77)
În conformitate cu avizul de deschidere, încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii sunt excluse din definiția produsului care face obiectul anchetei. Modulele din mai mult de șase celule dedicate exclusiv încărcării bateriilor au aceleași caracteristici de bază și aceeași performanță ca și modulele de conectare la rețea. Ele utilizează o tensiune în circuit deschis mai joasă decât cea utilizată la modulele de conectare la rețea. În ciuda acestei diferențe, ancheta a arătat că acest tip de module pot fi conectate la rețeaua electrică. Tensiunea mai scăzută poate fi ușor compensată de o creștere a dimensiunii și/sau a numărului de celule. Prin urmare, modulele dedicate încărcării bateriilor și care constau din mai mult de șase celule se încadrează în definiția produsului în cauză.
(78)
De asemenea, părțile interesate au susținut că definiția „încărcătoarelor solare care constau din mai puțin de șase celule” este prea restrânsă și ar trebui să fie extinsă la produsele care au o funcție similară și care nu sunt vizate de această definiție, cum ar fi produsele de dimensiuni similare care utilizează un număr mai mare de celule mai mici.
(79)
În plus, părțile interesate au susținut că definiția „produselor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice” este prea restrânsă, deoarece este exclus numai produsul electric complet, în timp ce componentele solare care urmează să fie integrate în produsele electrice nu sunt în mod necesar excluse.
(80)
Într-adevăr, o analiză a argumentelor prezentate de către diversele părți interesate arată că este mai adecvat să se definească excluderea acestor produse pe baza standardelor tehnice decât pe baza numărului de celule. S-a stabilit în special că definițiile standardului „IEC 61730-1 Application Class C” definesc într-un mod mai adecvat produsele care ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare a măsurilor.
(81)
În urma comunicării constatărilor finale, s-au primit observații privind excluderea bazată pe standardul internațional menționat mai sus. S-a susținut că, mai degrabă decât trimiterea la standard, ar fi mai adecvat să se definească excluderea pe baza tensiunii de ieșire și puterii de ieșire, și anume „module sau panouri cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere”. Acest argument poate fi acceptat, iar excluderea este determinată în final conform acestei definiții.
2.3.13. Modulele solare integrate în acoperiș
(82)
O altă parte interesată a susținut că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din definiția produsului din cadrul prezentei anchete, deoarece combină funcționalitatea unui modul solar cu cea a unei țigle sau plăci de ardezie pentru acoperiș. Ca atare, ele nu sunt interschimbabile în mod direct cu un modul solar standard.
(83)
Cu toate acestea, ancheta a arătat că atât modulele standard, cât și modulele solare integrate în acoperiș trebuie să respecte aceleași standarde electrice. Deși modulul solar integrat în acoperiș nu poate fi înlocuit ca atare cu un modul standard, el poate fi înlocuit cu un modul standard la care se adaugă țigle sau plăci de ardezie pentru acoperiș. Prin urmare, aceste produse au aceeași proprietate tehnică de bază de a genera energie electrică din lumina solară. Funcționalitatea adăugată (care este, de altfel, asigurată de materialul acoperișului) nu este considerată esențială și nu garantează excluderea modulelor solare integrate în acoperiș din definiția produsului.
(84)
În urma comunicării constatărilor finale, aceeași parte interesată a susținut că absența interschimbabilității duale între modulele solare integrate în acoperiș și modulele solare standard este un indiciu că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al măsurilor, făcând trimitere la cauza încălțăminte (9) în general și la încălțămintea cu tehnologie specială pentru atletism „STAF” în particular. Cu toate acestea, motivele excluderii STAF au fost numeroase, iar absența interschimbabilității duale, în sine, nu a fost considerată un motiv suficient de Tribunal în cauza Brosmann (10), ceea ce a confirmat faptul că produse foarte diferite, cum ar fi ghetele pentru oraș și ghetele pentru drumeții, pot fi, într-adevăr, considerate produs în cauză într-o singură anchetă antidumping în ciuda diferențelor dintre acestea.
(85)
În plus, partea interesată a susținut că absența producției în UE și faptul că partea interesată deține drepturi de proprietate intelectuală ar reprezenta o confirmare a faptului că modulele solare integrate în acoperiș sunt inovatoare și diferite de orice alt produs. Cu toate acestea, referindu-ne din nou la cauza încălțăminte menționată de partea interesată, Tribunalul a hotărât în cauza Brosmann că „lipsa producției comunitare a acestui tip de încălțăminte și existența unui brevet nu sunt concludente.” (11). Prin urmare, încălțămintea cu tehnologie brevetată a fost considerată produs în cauză în cazul respectiv.
(86)
De asemenea, partea interesată a susținut că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză, deoarece acestea sunt vândute la prețuri semnificativ mai ridicate decât modulele standard. De asemenea, în cauza încălțăminte, STAF cu un preț peste un anumit prag au fost excluse din definiția produsului în cauză. În acest sens, se remarcă faptul că modulele solare integrate în acoperiș combină funcționalitatea modulelor solare și a țiglelor sau ardeziei din acoperiș, astfel cum se indică în considerentul (83). Prin urmare, o comparație directă a prețurilor nu are sens, deoarece funcționalitatea suplimentară conduce, în mod evident, la prețuri mai ridicate.
(87)
Ca răspuns la acest argument, partea interesată a susținut că, pe baza acestui raționament, invocarea diferențelor de preț ca un indicator suplimentar care să justifice excluderea din definiția produsului ar fi imposibilă în orice împrejurare. Cu toate acestea, această interpretare este prea generală. Ceea ce se afirmă în considerentul anterior este doar faptul că, în acest caz particular în care modulele solare integrate în acoperiș combină funcționalitatea produsului în cauză cu cea a unui alt produs (în cazul de față țiglă sau ardezie), prețul este în mod evident fără importanță. Acest lucru nu înseamnă că, în alte cazuri, diferența de preț nu poate fi un indicator util pentru a stabili dacă un produs ar trebui să fie exclus din definiția produsului în cauză.
(88)
În cele din urmă, partea interesată a susținut că furnizorul său de module solare integrate în acoperiș ar trebui să beneficieze de acces la angajamentul privind prețurile minime. Cu toate acestea, se pare că exportatorul chinez respectiv nu a cooperat la anchetă și, fiind parte necooperantă, nu este eligibil să participe la acord. Prin urmare, aceste solicitări nu pot fi acceptate.
2.3.14. Celulele mono- și multicristaline
(89)
O parte interesată a susținut că în Uniune nu se produc celule monocristaline și că exporturile sale de celule monocristaline nu se află în concurență cu industria din UE. Ancheta a arătat că în Uniune se produc totuși celule monocristaline. Prin urmare, acest argument a fost respins. În orice caz, Tribunalul a hotărât în cauza Brosmann că absența producției comunitare a unui anumit tip de produs nu este decisivă.
2.3.15. Clauza „expediat din”
(90)
Unele părți interesate au afirmat că extinderea sferei de cuprindere a anchetei la produsele „expediate din” RPC este nejustificată, atâta timp cât cazul a fost deschis numai împotriva produselor originare din RPC.
(91)
Cu toate acestea, produsele expediate din RPC au fost deja incluse în etapa deschiderii anchetei. La punctul 5 din avizul de deschidere se precizează că „societățile care transportă produsul în cauză din Republica Populară Chineză, dar care consideră că o parte sau chiar toate aceste exporturi nu își au originea vamală în Republica Populară Chineză, sunt invitate să ia parte la această anchetă și să furnizeze toate informațiile relevante”. Prin urmare, este clar că toate societățile care expediază produse din RPC au avut ocazia de a coopera în cadrul acestei anchete. În plus, deoarece produsul care face obiectul anchetei încorporează în mod frecvent componente și piese din diferite țări, la punctul 5 din avizul de deschidere s-a anunțat că dispoziții speciale „pot fi adoptate” cu privire la această chestiune.
(92)
Prin urmare, se consideră că toți operatorii economici afectați au fost informați în mod corespunzător cu privire la posibilitatea adoptării unor dispoziții speciale privind produsele expediate din RPC, dacă va fi cazul, și au fost invitați să coopereze în cadrul anchetei. Astfel, domeniul de aplicare al anchetei nu a fost extins la produsele „expediate din RPC”, întrucât acestea au făcut obiectul anchetei de la bun început.
(93)
În urma comunicării constatărilor definitive, părțile interesate au susținut că indiferent de dispozițiile din avizul de deschidere menționat la considerentul (91), ancheta s-a limitat la produsele originare din RPC și nu a evaluat impactul produselor expediate din RPC.
(94)
În acest sens, se remarcă faptul că următoarele măsuri au fost luate pentru a se asigura că toate produsele expediate din RPC au fost evaluate în cursul anchetei, și nu numai produsele originare din RPC:
-
Toate societățile care expediază produsul în cauză din RPC au fost invitate să participe la anchetă, indiferent de originea produselor.
-
În anexa A la avizul de deschidere, exportatorii au fost invitați să transmită informații privind toate produsele fabricate de către societate. Aceste informații nu au fost limitate la produsele originare din RPC.
-
Pe baza acestor informații, care conțineau toate exporturile către UE, indiferent de originea produselor, a fost selectat un eșantion reprezentativ.
-
Producătorii incluși în eșantion au primit un chestionar pentru „producători care exportă către Uniunea Europeană”, iar RPC a fost menționată ca „țara în cauză”, nu ca țara de origine. Prin urmare, a fost clar că au fost examinate toate produsele, indiferent de originea lor.
(95)
Pe această bază, se concluzionează că ancheta a inclus toate produsele originare sau expediate din RPC, iar constatările anchetei, inclusiv privind subvențiile și prejudiciul, acoperă toate produsele originare sau expediate din RPC.
(96)
În urma comunicării constatărilor finale, anumite părți interesate au susținut că plângerea conținea numai elemente de probă prima facie privind importurile de panouri solare originare din RPC, nu și privind produsele expediate din RPC. În acest sens, trebuie clarificat faptul că plângerea acoperea într-adevăr produsele „din RPC”, ceea ce se poate vedea pe pagina de gardă care poartă ștampila, prezentată de solicitant. Înainte de această pagină, există o altă pagină la dosar în care se utilizează, într-adevăr, formularea „originare din Republica Populară Chineză”. Însă aceasta nu face parte din documentul prezentat de reclamant, ci a fost adăugată ca pagină de gardă de către serviciile Comisiei, utilizând numele anchetei în loc de repetarea titlului plângerii. Prin urmare, se consideră că plângerea viza toate produsele provenite din RPC, indiferent dacă erau originare sau nu din RPC.
(97)
De asemenea, producătorii-exportatori chinezi au afirmat că nu se poate aștepta în mod rezonabil ca producătorii-exportatori din țările terțe să fi știut că și produsele lor ar putea să facă obiectul anchetei. În această privință, se remarcă faptul că măsurile nu se aplică produselor care sunt în tranzit în sensul articolului V din GATT. Prin urmare, producătorii-exportatori care nu au operațiuni în RPC nu sunt afectați de aceste măsuri. În plus, niciun producător-exportator din țările terțe nu a făcut cunoscut faptul că produsele pe care le exportă ar face obiectul măsurilor.
(98)
Aceiași producători-exportatori au susținut că producătorii-exportatori din țările terțe nu au fost invitați să se facă cunoscuți și nu le-a fost oferită posibilitatea de a demonstra că produsele lor nu sunt subvenționate. Instituțiile consideră că producătorii-exportatori care nu au nicio operațiune în RPC nu sunt afectați de măsuri, deoarece produsele lor, în cazul în care sunt expediate din RPC, au fost în tranzit. Toți ceilalți producători-exportatori au fost informați prin avizul de deschidere că operațiunile lor fac obiectul anchetei.
2.3.16. Concluzie
(99)
Având în vedere cele de mai sus, produsul este definit în mod definitiv ca fiind reprezentat de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și de celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză, cu excepția cazului în care acestea se află în tranzit în sensul articolului V din GATT. Celulele au o grosime de maximum 400 de micrometri. Acest produs este încadrat în prezent la codurile NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90.
(100)
Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză:
-
încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii;
-
produsele fotovoltaice cu strat subțire,
-
produse fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice, în cazul în care produsele electrice au altă funcție decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula/celulele fotovoltaică/fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin integrată/integrate.
-
module sau panouri cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere.
3. SUBVENȚIONAREA
(101)
Reclamantul a susținut că RPC își subvenționează masiv industria fotovoltaică („industria fotovoltaică”) și a făcut referire la o serie de documente de politică și de planificare, precum și la actele legislative care constituie baza sprijinului acordat de stat acestui sector. Comisia a reexaminat și a analizat documentele menționate în plângere, precum și alte documente transmise pe parcursul anchetei de guvernul RPC și de către producătorii-exportatori incluși în eșantion și a constatat că din multe documente reiese, într-adevăr, faptul că industria fotovoltaică din RPC beneficiază de tratament preferențial în numeroase domenii.
(102)
Guvernul RPC a inclus industria fotovoltaică printre industriile „strategice” în cadrul celui de-al 12-lea plan cincinal (12). De asemenea, guvernul RPC a emis un plan specific pentru industria solară fotovoltaică (subordonat celui de-al 12-lea plan cincinal principal), și anume cel de-al 12-lea plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică. În cuprinsul acestui plan, guvernul RPC și-a exprimat sprijinul pentru „societățile superioare” (13) și pentru „societățile cheie” (14), s-au angajat să „promoveze punerea în aplicare a unor politici diverse de sprijinire a industriei fotovoltaice” (15) și „să elaboreze proiecte generice ale unor politici de sprijin în domeniul industriei, al finanțelor și al impozitării …” (16).
Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat sugerează că guvernul RPC va sprijini în mod activ dezvoltarea noii industrii energetice și vor accelera dezvoltarea energiei solare (17), conține instrucțiuni adresate tuturor instituțiilor financiare de a oferi sprijin de tip credit numai proiectelor încurajate (categorie în care se încadrează proiectele fotovoltaice) și garantează că se vor pune în aplicare și „alte politici preferențiale vizând proiectele încurajate” (18). O altă decizie a Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 face referire la „intensificarea sprijinului acordat prin politici fiscale și financiare”, încurajează instituțiile financiare să „extindă sprijinul de tip credit acordat” și promite că „va face uz de politici fiscale preferențiale, cum ar fi compensarea riscurilor” (19) pentru noile industrii strategice, categorie în care se încadrează industria solară fotovoltaică. Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 - 2020) promite să „pună finanțarea politicilor pe primul loc”, să „încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită”, să „încurajeze instituțiile financiare să îmbunătățească și să consolideze serviciile financiare destinate societăților de înaltă tehnologie” și „să pună în aplicare politici fiscale preferențiale pentru a promova dezvoltarea societăților de înaltă tehnologie” (20).
De asemenea, Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC enumeră un set de măsuri menite să sprijine industriile strategice, inclusiv industria solară fotovoltaică. Aceasta precizează, printre altele, că statul va încuraja și va oferi consiliere instituțiilor financiare în acțiunile lor de sprijinire a dezvoltării noilor industrii de înaltă tehnologie prin acordarea de credite (21), transmite instrucțiuni instituțiilor financiare orientate spre politici să acorde prioritate dezvoltării noilor industrii de înaltă tehnologie atunci când oferă servicii financiare (22), prevede „reducerea dobânzilor și garantarea împrumuturilor” acordate anumitor societăți și acordarea de „ajutoare speciale” pentru proiectele încurajate de stat de către instituțiile financiare orientate spre politici (23). Aplicațiile practice ale acestor măsuri sunt prezentate în detaliu mai jos.
3.1. Observații preliminare
(103)
Atât guvernul RPC, cât și producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion au transmis răspunsuri la chestionar și au acceptat vizite la fața locului (24) pentru verificarea răspunsurilor.
(104)
În ceea ce privește guvernul RPC, în urma analizei răspunsului la chestionar, Comisia a trimis o cerere de clarificare și o scrisoare prealabilă verificării, urmate de o corespondență privind ordinea de zi a vizitei de verificare. Comisia a acordat guvernului RPC suficient timp pentru pregătirea și transmiterea comunicărilor, de fiecare dată când acest lucru a fost necesar și justificat. Într-adevăr, a fost acordată guvernului RPC o prelungire de termen substanțială, și anume o prelungire de 30 de zile pentru răspunsul la chestionar, ceea ce a avut ca rezultat un termen-limită final de 69 de zile pentru transmiterea răspunsului la chestionar și de 25 de zile pentru răspunsul la cererea de clarificare. Prin urmare, guvernul RPC a avut la dispoziție, în ansamblu, un interval de peste trei luni în care să ofere informațiile solicitate de Comisie.
(105)
În cursul vizitei de verificare la fața locului efectuate la Ministerul Comerțului din China, situat în Beijing, și la patru instituții financiare (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank și SINOSURE), Comisia a încercat să verifice informațiile furnizate pe baza documentelor justificative utilizate pentru a pregăti răspunsul guvernului RPC, în conformitate cu dispozițiile de la articolele 11 și 26 din regulamentul de bază. În acest context, Comisia a ajuns mai întâi la concluzia că nefurnizarea informațiilor și a documentelor justificative de către guvernul RPC nu a permis verificarea adecvată a răspunsului la chestionar. În plus, anumite informații nu au fost transmise deloc, deși au fost solicitate în mod expres, iar la anumite întrebări nu s-a primit niciun răspuns. Prin urmare, guvernul RPC a fost informat cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază.
(106)
De asemenea, guvernul RPC a afirmat că li s-a impus o sarcină nejustificată de către Comisie și că aceasta a solicitat informații irelevante și inutile în chestionar și în cererea ulterioară de clarificare.
(107)
În ceea ce privește informațiile solicitate, se precizează faptul că Comisia a cerut numai informațiile referitoare la afirmațiile din plângere, considerate necesare pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă și a menținut coerența cererilor sale, solicitând mereu aceleași date și informații în cursul anchetei și invitând guvernul RPC să ofere explicații privind informațiile furnizate și implicațiile lor asupra sistemelor vizate de anchetă. Cu alte cuvinte, Comisia a solicitat numai informațiile necesare pentru evaluarea existenței subvenționării și a nivelului acesteia în favoarea produsului vizat în temeiul sistemelor de subvenționare menționate în plângere.
3.2. Lipsa de cooperare
(108)
După cum s-a menționat deja la considerentul (106) de mai sus, în urma vizitelor de verificare la fața locului, Comisia a notificat guvernul RPC, la data de 23 mai 2013, că are în vedere aplicarea unor măsuri corespunzătoare datelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Comisia a trimis această înștiințare deoarece a ajuns la concluzia preliminară că nefurnizarea de informații și de elemente de probă de către guvernul RPC nu permite verificarea corespunzătoare a răspunsului la chestionarul antisubvenții, a cererii de clarificare și a altor documente depuse de către guvernul RPC în cursul procedurii de față. Mai mult, la fața locului s-a constatat că anumite informații nu au fost comunicate în răspunsul la chestionar și în documentele transmise ulterior de către guvernul RPC, în pofida cererii exprese formulate de către Comisie. În plus, la anumite întrebări pur și simplu nu s-a răspuns. Eventuala aplicare a datelor disponibile s-a referit la planurile guvernului, proiecte, diverse acte legislative și alte documente; împrumuturi în condiții preferențiale, alte tipuri de finanțare, garanții și asigurare; circulare ale PBOC; verificări la bănci; asigurarea creditului de export și verificarea societății Sinosure; programul demonstrativ Golden Sun; programe de scutire și de reducere a impozitelor directe; programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import; furnizarea de materii prime la prețuri mai mici decât ar fi adecvat: furnizarea de polisiliciu, profiluri de aluminiu și sticlă; precum și acordarea dreptului de folosință a terenurilor.
(109)
În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a formulat obiecții împotriva intenției preliminare a Comisiei de a aplica dispozițiile articolului 28 din regulamentul de bază, susținând că în cazul de față nu au fost întrunite condițiile necesare pentru neluarea în considerare a informațiilor prezentate sau chiar pentru „completarea golurilor informative”.
(110)
Guvernul RPC a susținut că existența unor „îndoieli” cu privire la exactitatea informațiilor transmise, apărute exclusiv din faptul că acestea nu au putut fi verificate de către Comisie în conformitate cu cele mai înalte standarde ale sale, nu ar trebui să conducă la neluarea în considerare a acelor informații. Comisia nu este de acord cu această afirmație și consideră că nu reflectă realitatea. Comisia nu a „ignorat” în niciun caz nicio informație numai pe baza faptului că nu a putut să o verifice în cursul vizitei de verificare la fața locului. Cu toate acestea, în cazul în care s-a constatat că informațiile și explicațiile oferite de către guvernul RPC intră în conflict și/sau sunt incomplete prin comparație cu alte informații de care dispunea Comisia și dacă acestea nici nu au putut fi verificate de către Comisie în cursul vizitei de verificare la fața locului, Comisia nu a putut prelua aceste informații ca atare. Fiecărei informații i se acordă o anumită importanță, în funcție de gradul de necooperare din partea guvernului RPC. De asemenea, trebuie reținut că Comisia nu a avut probleme cu formatul în care au fost furnizate informațiile, după cum a susținut guvernul RPC, ci mai degrabă cu caracterul inexact și/sau incomplet al acestora.
(111)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că furnizarea unora dintre informațiile solicitate de Comisie presupunea un efort atât de mare, încât guvernul RPC nu avea capacitatea practică de a le oferi. În această privință, trebuie reținut faptul că Comisia a solicitat numai informațiile care erau necesare pentru a verifica acuzațiile aduse de către reclamant (și susținute cu elemente de probă prima facie) și a acordat guvernului RPC suficient timp și numeroase ocazii pentru a transmite aceste informații. În plus, Comisia este pe deplin conștientă de faptul că numărul semnificativ de acuzații detaliate aduse de către reclamant în acest caz au obligat-o să solicite o cantitate substanțială de informații din partea guvernului RPC. Totuși, după cum s-a explicat mai sus [considerentele (104) - (107)], informațiile solicitate nu au fost excesive și s-a acordat suficient timp pentru furnizarea acestora.
(112)
În plus, guvernul RPC a subliniat distincția dintre neluarea în considerare a informațiilor transmise și completarea informațiilor primite cu date care sunt deja disponibile. Comisia este pe deplin conștientă de această distincție și acționează în conformitate cu dispozițiile pertinente ale articolului 28 din regulamentul de bază, însă trebuie să sublinieze că, atunci când informațiile transmise intră în conflict cu alte informații disponibile referitoare la același subiect, completarea informațiilor transmise nu mai este posibilă. În aceste situații (de exemplu, în cazul informațiilor transmise privind proprietatea asupra băncilor), Comisia a trebuit să decidă care informații sunt mai fiabile. Procedând astfel, Comisia s-a asigurat că utilizarea datelor disponibile nu are caracter punitiv și că se bazează pe date care sunt deja disponibile.
(113)
Guvernul RPC a susținut că Comisia nu avea niciun motiv să îl considere necooperant în acest caz, deoarece Comisia fie a ignorat, fie a înțeles greșit obligația sa de a analiza „capacitatea practică” a guvernului RPC de a da curs cererii Comisiei. Potrivit guvernului RPC, întreaga anchetă a fost prea împovărătoare, astfel încât cooperarea în general a devenit imposibilă, iar Comisia, în calitate de autoritate anchetatoare, a refuzat în mod constant să lucreze împreună cu guvernul RPC pentru ușurarea acestei poveri. Această afirmație reprezintă o interpretare evident eronată a faptelor. Pentru a-și îndeplini obligațiile legale ce îi revin în urma primirii unei plângeri documentate în mod corespunzător și în același timp pentru a respecta jurisprudența relevantă a OMC, Comisia a solicitat guvernului RPC numai informațiile necesare pentru verificarea și evaluarea acuzațiilor aduse de către reclamant în plângerea sa susținută cu suficiente elemente de probă. Comisia a oferit asistență guvernului RPC atât în scrisoarea de înaintare a chestionarului, cât și în cuprinsul chestionarului ca atare. Și cererea de clarificare invita guvernul RPC să contacteze Comisia în cazul în care au orice fel de întrebări legate de informațiile solicitate. De asemenea, Comisia a acordat prelungiri de termen excepționale în vederea transmiterii informațiilor [a se vedea considerentul (104)]. În plus, în cadrul acestei anchete, Comisia a solicitat de la guvernul RPC informații cu privire la anumite tranzacții numai în legătură cu exportatorii incluși în eșantion, și nu în legătură cu toți producătorii de panouri solare din China, restrângând astfel în mod semnificativ volumul potențial de informații solicitate. Comisia observă că guvernul RPC pare să confunde argumentele referitoare la capacitatea sa practică de a oferi date cu alte chestiuni.
De exemplu, atunci când guvernul RPC a discutat cererea pretins excesivă a Comisiei de informații referitoare la bănci și instituții financiare, acesta și-a bazat argumentul în principal pe pretinsa insuficiență a datelor din plângere, susținând că se bazează pe „constatările ilegale” din cauza referitoare la hârtia cretată de calitate superioară. Prin urmare, plângerea înaintată de guvernul RPC pare să aibă legătură cu calitatea elementelor de probă luate în considerare la deschiderea anchetei, și nu cu capacitatea lor practică de a oferi informații. Într-adevăr, în scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a repetat afirmația făcută și în documentele anterioare, potrivit căreia inițierea multora dintre programe s-a făcut fără respectarea pragului probatoriu prevăzut la articolul 11.2 din Acordul SMC al OMC și, prin inițierea acestor programe, Comisia a încălcat articolul 11.3 din Acordul SCM al OMC. Comisia a răspuns deja la aceste afirmații într-o scrisoare și un memorandum adresate guvernului RPC și, întrucât în scrisoarea din 3 iunie 2013 nu au mai fost formulate alte obiecții, nu este necesar ca aceleași obiecții să fie abordate din nou pentru a doua oară în cuprinsul acestui regulament.
(114)
De asemenea, conform guvernului RPC, Comisia nu le-a acordat suficient timp pentru a completa chestionarul. Această afirmație este pur și simplu incorectă. După cum s-a explicat la considerentul (104) de mai sus, Comisia a acordat guvernului RPC prelungiri substanțiale ale termenelor-limită, oferindu-le acestora timpul maxim posibil pentru a răspunde, fără ca acest fapt să aibă un impact advers semnificativ asupra finalizării la termen a cazului. Timpul alocat pentru completarea chestionarului și oferirea de răspunsuri la cererea de clarificare a fost semnificativ mai mare decât cel impus prin articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(115)
Conform guvernului RPC, Comisia a ignorat solicitarea lor de a le veni în ajutor prin stabilirea necesității relative a răspunsurilor la chestionar pentru a se evita concluziile pe baza datelor disponibile. În declarație, acestea au făcut referire la solicitarea pe care au adresat-o Comisiei de a explica scopul informațiilor specifice solicitate și concluziile concrete la care acestea vor conduce, pentru a se „asigura că vor coopera pe măsura capacității lor practice, oferind, în același timp, informații esențiale”. Evident, Comisia nu avea cum să știe înainte de furnizarea informațiilor efective la ce concluzii vor conduce acestea. De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia a structurat chestionarul în așa mod încât să îl facă „imposibil de completat, din punct de vedere practic”, și că aceasta s-a angajat într-o cercetare foarte extinsă („fishing expedition”). Comisia a respins cu fermitate aceste acuzații. După cum s-a explicat mai sus, prin chestionar au fost solicitate numai acele informații care erau necesare în vederea stabilirii unei concluzii.
(116)
De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia a insistat asupra furnizării unor documente pe care acesta, conform legislației, nu le putea furniza și nu putea fi obligat să le furnizeze și a făcut referire în acest context la dreptul relevant al UE și al OMC, unde se precizează foarte clar că numai informațiile false sau înșelătoare pot să nu fie luate în considerare și că nu a dispus de „capacitatea practică” necesară pentru a furniza anumite informații a căror diseminare este strict interzisă prin legislația națională, fiind considerate secret de stat sau din alt motiv. Acesta amai susținut că dispozițiile relevante din acordul antidumping și din ASCM ale OMC care prevăd modalitățile în care informațiile confidențiale pot fi comunicate autorităților de anchetă și pot beneficia de „tratament confidențial” nu se aplică întotdeauna în cazurile în care informațiile urmează să fie comunicate de către o autoritate dintr-o țară terță, în acest caz de către guvernul RPC. De asemenea, guvernul RPC a mai susținut că Comisia se va expune la repercusiuni din partea ASCM dacă va refuza să recunoască distincția legală dintre capacitatea practică a unei autorități de a oferi informații a căror comunicare este interzisă prin lege, pe de o parte, și alte tipuri de informații pentru care aceasta poate solicita tratament confidențial în cursul obișnuit al anchetei.
(117)
Comisia nu a trecut cu vederea nicio informație pe care guvernul RPC nu a furnizat-o, indiferent de motiv, deoarece este efectiv imposibil să treci cu vederea ceva ce nu a fost primit. Pe de altă parte, în situațiile în care guvernul RPC nu a furnizat anumite informații sau nu le-au pus la dispoziția anchetei, iar Comisia dispunea de informații de natură similară din alte surse (în principal informații aflate la dispoziția publicului larg, dar și informații provenind de la producătorii-exportatori cooperanți sau transmise de anumite bănci în cursul anchetelor la fața locului), Comisia a inclus aceste informații la dosarul cauzei și le-a utilizat pentru a trage anumite concluzii. Comisia nu este de acord cu afirmația potrivit căreia dispozițiile din acordul antidumping și din ASCM ale OMC care prevăd anumite modalități în care informațiile confidențiale pot fi comunicate autorităților de anchetă și pot beneficia de „tratament confidențial” nu se aplică guvernului RPC. În această privință, guvernul RPC susține că guvernele ar trebui să beneficieze de un standard de cooperare diferit de cel al exportatorilor și că statutul de guvern garantează existența unui „minim respect reciproc” la care exportatorii nu sunt îndreptățiți. Comisia nu este de acord cu cele afirmate cu privire la desfășurarea anchetelor privind taxa compensatorie. Guvernul RPC reprezintă una dintre părțile interesate în cadrul procedurii, în sensul regulamentului de bază, și în același timp, în calitate de „membru interesat”, RPC este obligată să respecte dispozițiile și jurisprudența OMC.
Articolul 28 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede: „În cazul în care o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termenul prevăzut de prezentul regulament sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi stabilite constatăripreliminare sau finale, pozitive sau negative pe baza datelor disponibile.” Articolul 12.7 din acordul SCM al OMC face referire în mod expres la consecințele necooperării guvernelor („membru interesat”): „În cazul în care un membru interesat sau o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termen rezonabil sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi stabilite concluzii preliminare sau finale, pozitive sau negative, pe baza datelor disponibile.” Prin urmare, atunci când țara care efectuează ancheta, în acest caz UE, își exercită drepturile ce îi revin ca membru al OMC în cadrul unei anchete privind taxa compensatorie și solicită informațiile pe care le consideră necesare în vederea anchetei, atât guvernelor, cât și exportatorilor le revine aceeași obligație de a coopera. În cursul anchetei, guvernul RPC a invocat frecvent normele privind confidențialitatea ca motiv de nefurnizare a informațiilor solicitate în vederea verificării, de exemplu circularele PBOC. Se reține faptul că dacă guvernul RPC ar fi supus „interdicției legale de a comunica aceste informații”, după cum a pretins, acestuia îi revine totuși, în calitate de membru al OMC, obligația de a furniza informațiile considerate necesare în vederea anchetei. În această privință, dispozițiile legii municipale sau regulile interne ale unui membru al OMC nu îl pot exonera de obligațiile ce îi revin de a coopera în cadrul anchetelor; în aceste cazuri de conflict, guvernului RPC îi revine sarcina de a propune moduri în care se poate acorda acces la informații, astfel încât acestea să poată fi verificate în mod adecvat. Fără a aduce atingere celor de mai sus, guvernul RPC nu a explicat niciodată această afirmație și nu a furnizat niciodată probe în această privință (de exemplu, dispoziția legală care instituie „interdicția legală” de a comunica aceste informații).
(118)
În plus, guvernul RPC a susținut că scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 nu a fost suficient de detaliată și nu a conținut întrebările specifice care urmau să fie adresate în cursul vizitei de verificare la fața locului. În această privință, este de reținut că, deși nu există cerința ca Comisia să trimită o listă cu toate întrebările care vor fi puse în cursul verificării la fața locului (iar Comisia nu consideră că acest lucru ar fi potrivit), scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 a conținut o listă foarte exactă și detaliată de chestiuni și de documente care urmau să fie abordate, în conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din regulamentul de bază și cu cerințele OMC. Cu toate acestea, în scrisoare se preciza clar că lista nu este exhaustivă și că se pot aborda alte probleme și se pot înainta alte probe, dacă este cazul. În această privință ar trebui să se rețină și faptul că guvernul RPC nu a obiectat cu privire la conținutul acestei scrisori înainte de verificare, deși, pe de altă parte, a refuzat să discute anumite aspecte care nu au fost formulate explicit în scrisoare, cum ar fi informațiile referitoare la cele mai mari bănci din RPC, la implicarea Partidului Comunist din China („PCC”) în gestionarea anumitor bănci sau la accesul unor bănci la rezervele valutare ale Administrației de Stat a Rezervelor Valutare, susținând că nu sunt pregătite să ofere răspunsuri la întrebări legate de aceste aspecte.
(119)
De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia nu a dat dovadă de flexibilitate în cursul vizitei de verificare la fața locului și că, în fapt, „a fixat un termen categoric în legătură cu orice fel de cereri de modificare formulate de către guvernul RPC”. În același spirit, acestea au susținut că Comisia nu a acceptat niciuna dintre soluțiile „realizabile” propuse de către guvernul RPC privind verificarea la Biroul Național de Statistică (BNS) și au refuzat să prelungească verificarea până luni, 22 aprilie 2013, în vederea efectuării unor verificări la BNS. În plus, oficialii Comisiei au început verificările cu întârziere aproape în fiecare zi lucrătoare deoarece, potrivit guvernului RPC, au sosit cu întârziere.
(120)
În legătură cu afirmațiile de mai sus, Comisia subliniază că gradul de flexibilitate arătat de către oficialii săi la fața locului a fost deplin și necondiționat. Oficialii Comisiei s-au oferit, în mod excepțional, să verifice documente și probe pe care guvernul RPC a considerat de cuviință să le prezinte după închiderea unui anumit subiect, în afara programului obișnuit de lucru și în mod repetat. Acest lucru s-a întâmplat de mai multe ori, iar uneori a presupus deplasarea în alte locuri în vederea verificării la ore foarte târzii și/sau întoarcerea la unele locuri unde oficialii Comisiei fuseseră deja și își manifestaseră disponibilitatea de a verifica documente. Cu toate acestea, în mod regretabil, guvernul RPC nu a dat curs ofertelor în cauză, ceea ce sugerează că netransmiterea documentelor solicitate de către Comisie în cursul programului obișnuit de lucru nu s-a datorat constrângerilor de natură temporală sau lipsei de disponibilitate a Comisiei de a le verifica. În ceea ce privește începerea cu întârziere a vizitei de verificare, Comisia observă că oficialii au fost prezenți la timp în fiecare zi, dar că unele întârzieri au fost cauzate de procedurile de înregistrare zilnică impuse de guvernul RPC pentru a avea acces la diverse sedii de verificare sau pur și simplu de lipsa oricăror reprezentanți ai guvernului RPC care să îi însoțească pe oficiali în momentul sosirii la sediile de verificare, motiv pentru care aceștia au fost obligați să aștepte mult timp până să înceapă verificarea. De asemenea, Comisia observă că vizitele de verificare s-au prelungit în fiecare zi în afara programului obișnuit de lucru și că guvernul RPC a fost cele care au anulat sesiunea de după-amiază a vizitei de verificare din prima zi, deoarece reprezentanții Ministerului Tehnologiei au decis să nu participe la vizită [a se vedea considerentul (122)]. În fapt, dacă guvernul RPC ar fi acceptat ofertele repetate făcute de către oficialii Comisiei de a verifica documentele în afara programului de lucru, vizitele ar fi durat mai mult; motivul pentru care acest lucru nu s-a întâmplat a fost lipsa de cooperare a guvernului RPC.
(121)
În plus, guvernul RPC a contestat practica Comisiei de a nu accepta documente și elemente de probă noi care necesită verificare după încheierea sesiunii de verificare din care fac parte. În această privință, trebuie clarificat faptul că nu este și nu a fost niciodată intenția Comisiei să refuze din start luarea în considerare a informațiilor oferite în acest mod. Comisia a ținut seama de toate informațiile transmise, a analizat calitatea acestora (de exemplu rezumatele unor situații financiare auditate au fost tratate în mod diferit față de un simplu tabel în Excel sau de un document Word conținând cifre nesusținute de nicio sursă oficială) și le-a atribuit importanța cuvenită, având în vedere că nu avea posibilitatea să verifice aceste informații în cursul vizitei de verificare la fața locului.
(122)
În legătură cu cele șase documente (25) transmise de guvernul RPC în cursul anchetei, al căror conținut acesta a refuzat să îl discute în cursul vizitei de verificare la fața locului, guvernul RPC a susținut că Comisia nu avea nicio bază pentru a aplica datele disponibile în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. De asemenea, acesta a susținut că Comisia nu a acordat asistență guvernului RPC pentru ca acesta să poată înțelege cerințele de a transmite aceste documente și nu a demonstrat că toate documentele în cauză sunt relevante, în pofida faptului că guvernul RPC „a invitat în mod expres Comisia înainte de începerea verificărilor să asiste guvernul RPC în înțelegerea cerinței de a transmite aceste documente și să demonstreze că toate documentele în cauză sunt relevante”. În această privință este de reținut, în primul rând, faptul că toate documentele au legătură directă cu industria în cauză (26) și, drept urmare, includerea lor în domeniul de aplicare al verificării era extrem de relevantă.
În al doilea rând, formularea întrebuințată de guvernul RPC în scrisoarea adresată Comisiei din 11 aprilie 2013 este diferită de cea întrebuințată în scrisoarea din 3 iunie 2013. În fapt, în scrisoarea din 11 aprilie 2013, guvernul RPC afirmă că verificarea documentelor respective „se suspendă, cu excepția cazului în care Comisia poate demonstra în mod convingător relevanța acestor documente pentru ancheta în curs și în special pentru pretinsele subvenții”. Deoarece toate aceste documente se referă în mod direct la industria în cauză și chiar la sisteme de subvenționare specifice, cum ar fi împrumuturile preferențiale sau sistemele fiscale preferențiale, așa cum reiese în mod evident din chiar textul documentelor, Comisia nu înțelege ce s-ar fi putut adăuga pentru a demonstra și mai mult relevanța lor. A fost surprinzător pentru Comisie să constate că guvernul RPC nu a părut a constata vreo problemă legată de relevanța acestor documente în momentul transmiterii lor, ci numai în momentul în care Comisia a solicitat explicații.
(123)
În scrisoarea din 23 mai 2013, Comisia a afirmat că a fost împiedicată să verifice majoritatea informațiilor transmise în raport cu documentele originale și să le verifice încrucișat cu datele-sursă care au fost utilizate la întocmirea răspunsurilor guvernului RPC cu privire la informațiile de pe piața financiară și instituțiile financiare din RPC. Guvernul RPC a obiectat că, având în vedere „caracterul extrem de general și de vag al afirmației”, Comisia nu a oferit guvernului RPC ocazia de a prezenta observații pertinente și ca atare nu le-a permis acestora să își exercite dreptul de apărare în mod corespunzător. Realitatea este însă alta. Comisia a introdus întrebări extrem de specifice în chestionar și, în conformitate cu practica normală a multor autorități de anchetă, a încercat să verifice răspunsurile oferite de către guvernul RPC cu ocazia vizitei de verificare la fața locului.
(124)
Guvernul RPC a afirmat îndeosebi, în cuprinsul răspunsurilor la chestionar, că „împrumuturile acordate industriei în cauză reprezintă o parte foarte mică din totalul împrumuturilor acordate. De exemplu, unele bănci au afirmat în chestionarul apendice că împrumuturile acordate industriei în cauză au reprezentat mai puțin de 1 % din totalul împrumuturilor”. În cursul verificării, guvernul RPC nu a putut să susțină această afirmație cu niciun fel de probe și s-a limitat la a recomanda Comisiei să discute cu băncile respective.
(125)
Comisia a solicitat, de asemenea, statistici referitoare la împrumuturile acordate industriei în cauză. Guvernul RPC a afirmat că nu ține astfel de evidențe. Atunci când Comisia a întrebat dacă guvernul RPC a încercat să elaboreze astfel de statistici și a solicitat informațiile respective de la bănci, CBRC (autoritatea bancară de reglementare din RPC), prezentă în mod oficial la verificare, a răspuns că nu are cunoștință de aceasta, deoarece un alt departament din cadrul CBRC este responsabil pentru statistici. Guvernul RPC nu a prezentat niciun fel de statistici, deși acesta a fost solicitate atât în cuprinsul chestionarului, cât și în mod repetat pe parcursul procesului de clarificare. Comisia a precizat din nou, în scrisoarea prealabilă verificării, că va aborda acest subiect.
(126)
În ceea ce privește băncile, pe parcursul vizitei de verificare Comisia s-a interesat, de asemenea, în legătură cu evaluarea riscului și a bonității, situația globală a acestora, situația managementului, nivelul creditelor, utilizarea financiară, capacitatea de rambursare, modelul de garantare și cooperarea comercială dintre bănci și împrumutați, deoarece guvernul RPC a făcut unele afirmații referitoare la aceste aspecte în răspunsurile la chestionar. Din nou, în pofida faptului că aceste subiecte fuseseră indicate în scrisoarea prealabilă verificării, guvernul RPC nu a putut furniza niciun fel de probe în susținerea propriilor afirmații și i-a recomandat Comisiei să discute cu băncile.
(127)
În cuprinsul răspunsului la cererea de clarificare, guvernul RPC a transmis unele informații referitoare la procentul deținut de stat în unele bănci. Este de reținut că guvernul RPC a afirmat inițial, în cuprinsul răspunsurilor la chestionar, că nu deține astfel de informații și că a transmis informații în acest sens numai după ce Comisia a subliniat că articolul 24 din Legea privind băncile comerciale impune băncilor să raporteze aceste informații către CBRC. Atunci când Comisia s-a interesat, în cursul vizitei de verificare, cu privire la sursa acestor informații, oficialul CBRC a afirmat că nu știe, deoarece un alt departament din cadrul CBRC este responsabil pentru colectarea acestor date. Potrivit articolului 2 din Regulamentul interimar privind consiliile de supraveghere ale unor instituții financiare cheie deținute de stat (depus de EXIM Bank în răspunsul la cererea de clarificare) „lista instituțiilor financiare deținute de stat ale căror consilii de supraveghere sunt desemnate de stat va fi recomandată de către organul administrativ pentru consiliile de supraveghere din instituțiile financiare deținute de stat”. Întrucât această dispoziție legală se referă la organul administrativ pentru consiliile de supraveghere din instituțiile financiare deținute de stat, se pare că guvernul RPC are cunoștință de instituțiile financiare pe care le deține. Cu toate acestea, Comisia nu a putut să verifice aceste informații sau cel puțin să identifice sursa lor din cauza lipsei de cooperare a guvernului RPC. Informațiile publice disponibile sugerează că există și alte bănci aflate în proprietatea statului (care au oferit împrumuturi producătorilor-exportatori incluși în eșantion) în plus față de cele raportate de către guvernul RPC în răspunsul său la cererea de clarificare (27).
(128)
În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că Comisia nu a solicitat nici în chestionar, nici în cererea de clarificare niciun fel de „elemente de probă sau surse de date”, iar „acum invocă dintr-o dată lipsa elementelor de probă sau a surselor de date”. Pentru a clarifica situația, Comisia, la fel ca oricare altă autoritate de anchetă, verifică datele transmise de către toate părțile la procedură, iar guvernul RPC a știut acest lucru, deoarece Comisia a subliniat chiar în cuprinsul chestionarului și în scrisoarea de înaintare la chestionar faptul că răspunsurile ar putea face obiectul unor verificări. Mai mult, în scrisoarea prealabilă verificării, Comisia a inclus și acest subiect special printre problemele care urmau să fie abordate în cursul verificării (28). Prin urmare, solicitarea Comisiei de a i se transmite elemente de probă în sprijinul declarațiilor făcute de guvernul RPC nu a constituit, cu siguranță, o surpriză pentru guvernul RPC, deoarece aceasta este procedura standard pe care Comisia o urmează cu strictețe în fiecare caz.
(129)
În momentul în care Comisia a solicitat guvernului RPC, în cursul verificării, să transmită o listă a celor mai mari 10 bănci din RPC și a cotelor de piață pe care le dețin, CBRC a răspuns că are posibilitatea de a transmite aceste informații, dar că nu poate răspunde la întrebare decât dacă aceasta este transmisă în scris. Comisia a explicat că o întrebare adresată verbal în cursul unei vizite de verificare are aceeași valabilitate ca și orice întrebări transmise în scris și a subliniat că guvernul RPC nu a solicitat transmiterea în scris a celorlalte întrebări care i-au fost adresate verbal pentru a oferi răspunsuri. În pofida acestei clarificări, guvernul RPC a refuzat în continuare să ofere informațiile.
(130)
În chestionar, Comisia a solicitat documentele care au stat la baza înființării CBRC și prin care acesteia i s-a încredințat mandatul. Guvernul RPC a transmis un document al Congresului Național al Poporului în care se prevedea doar înființarea CBRC. Atunci când Comisia s-a interesat dacă mai există și alte documente care să precizeze mandatul și scopul CBRC, oficialul CBRC prezent a afirmat că există numeroase alte legi privind CBRC, dar că Comisia ar fi trebuit să le solicite înainte de verificare pentru a putea intra în posesia lor. Este de remarcat faptul că în chestionar Comisia a solicitat guvernului RPC să „furnizeze documentele care au stat la baza înființării acestei autorități și prin care acesteia i s-a încredințat mandatul”, așadar solicitase documentele înainte de verificare.
(131)
Atunci când Comisia a solicitat statistici și rapoarte provenind de la băncile care oferiseră împrumuturi exportatorilor incluși în eșantion pentru PA, aceasta a indicat articolul 33 din Legea privind reglementarea și supervizarea industriei bancare din RPC (29) în care se sugerează că aceste statistici sunt colectate de CBRC. Oficialul CBRC prezent a afirmat că trebuie să ceară permisiunea departamentului juridic mai întâi, dar nu a oferit niciun fel de informații în această privință înainte de încheierea verificării. Din nou, este de remarcat faptul că aceste informații au fost solicitate de către Comisie în cuprinsul chestionarului și prin cererea de clarificare și că aceasta a precizat în scrisoarea prealabilă verificării că statisticile vor face obiectul unor verificări.
(132)
Guvernul RPC a mai afirmat că acuzațiile din plângere referitoare la faptul că băncile chineze sunt organisme publice se bazează exclusiv pe simple afirmații referitoare la deținerea de către stat, care la rândul lor se bazează pe constatările „ilegale” din cauza privind hârtia cretată de calitate superioară. Această afirmație este o interpretare eronată a faptelor din plângere. În textul plângerii, pe lângă faptul că băncile sunt deținute de stat, reclamantul face referire, printre altele, la împrumuturile acordate de bănci pe baza unor directive politice, agențiilor guvernamentale care conduc instituțiile financiare pentru creșterea numărului de credite și de împrumuturi pentru societăți în vederea promovării produselor și tehnologiilor noi (inclusiv a industriei fotovoltaice). Constatările din cauza privind hârtia cretată de calitate superioară, potrivit cărora băncile chineze sunt organisme publice, s-au bazat pe mai multe elemente, nu doar pe deținerea băncilor de către stat (de exemplu intervenția guvernului și transmiterea de instrucțiuni băncilor să acorde împrumuturi preferențiale industriei hârtiei prin intermediul planurilor guvernamentale), iar aceste constatări sunt pe deplin conforme cu dreptul UE și al OMC. În plus, constatările referitoare la statutul de organism public al băncilor deținute de stat au fost confirmate și în cauza privind produsele din oțel cu acoperire organică.
(133)
Guvernul RPC a susținut în continuare că nu deține capacitatea practică de a oferi informații cu privire la cele 3 800 de bănci și instituții financiare existente în RPC și că, în orice caz, CBRC nu ține evidențe ale procentului deținut de stat la bănci. Comisia nu înțelege de ce guvernul RPC face referire în mod repetat la toate băncile din RPC în legătură cu procentul deținut de guvernul RPC la acestea, atât timp cât informațiile solicitate se refereau în mod explicit numai la acele bănci „la care guvernul RPC este acționar în mod direct sau indirect” (30). După cum s-a explicat la considerentul (127), afirmația guvernului RPC potrivit căreia CBRC (sau oricare altă autoritate guvernamentală) nu ține evidențe referitoare la propria sa cotă de participare la bănci pare a fi în conflict cu mai multe dispoziții legale chineze.
(134)
În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC și-a reiterat afirmația potrivit căreia nu are autoritatea necesară pentru a le solicita „băncilor independente” să comunice informații confidențiale și a indicat scrisoarea care a fost, se pare, trimisă băncilor în acest sens. Este adevărat că în cursul verificării guvernul RPC a prezentat originalul scrisorii destinate băncilor, însă acesta nu a fost în măsură să prezinte dovezi cu privire la băncile și instituțiile financiare concrete cărora le-a fost trimisă scrisoarea, atunci când Comisia a solicitat acest lucru. De asemenea, guvernul RPC a susținut că unele dintre instituțiile indicate în anexa 7 la cererea de clarificare nu sunt bănci. În această privință, Comisia reține că aceste instituții au fost notificate Comisiei de către producătorii-exportatori incluși în eșantion ca fiind instituțiile care le-au acordat credite.
(135)
Guvernul RPC a susținut că Comisia nu a abordat niciodată problema Circularelor PBOC YinFa [2003] și [2004], nici în chestionar, nici în cererile de clarificare. Se remarcă faptul că în scrisoarea prealabilă verificării Comisia a inclus „regulamentele/circularele/documentele interne ale PBOC referitoare la reglementarea ratei dobânzii în RPC” printre tematicile care trebuie acoperite în cursul verificării. Este evident că ambele circulare se încadrează în această categorie. În răspunsul lor la cererea de clarificare, guvernul RPC a făcut referire inclusiv la un articol de pe site-ul PBOC, care făcea trimitere la una dintre circulare. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a pus la dispoziție niciun fel de circulare ale PBOC, limitându-se la a furniza informații de pe site-ul PBOC care nu conțineau date complete privind stabilirea ratei dobânzii la împrumuturi și depozite în China, prin comparație cu circularele YinFa [2003] și [2004], care sunt ambele disponibile pe internet. Este de remarcat, de asemenea, faptul că guvernul RPC nu a refuzat să transmită aceste documente deoarece nu era pregătit pentru o astfel de solicitare, ci din cauza pretinsei confidențialități a circularelor. În acest sens, trebuie remarcat faptul că afirmația guvernului RPC privind confidențialitatea circularelor PBOC este incompatibilă cu practica sa în această procedură. În observațiile sale privind comunicarea constatărilor definitive, guvernul RPC a transmis versiunea integrală a unei alte circulare PBOC pentru a-și susține afirmația că împrumuturile speciale acordate de băncile comerciale deținute de stat au fost abrogate, iar confidențialitatea declarată în altă parte nu pare să fi fost un obstacol. În ceea ce privește extrasele de pe site-ul PBOC, Comisia a luat act de acestea și nu a ignorat conținutul lor. Totuși, pentru a dispune de informații complete în această privință erau necesare și informațiile din cele două circulare, care completează informațiile transmise de către guvernul RPC.
3.3. Examinarea individuală („EI”)
(136)
Cererile de EI au fost prezentate de către 6 producători exportatori cooperanți, în conformitate cu articolului 27 alineatul (3) din regulamentul de bază, și anume CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. și Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Nu a fost posibil să se acorde EI societăților respective deoarece, din cauza numărului ridicat de sisteme de subvenționare pretinse și a duratei îndelungate a anchetei, acest lucru ar complica inutil situația și ar putea împiedica încheierea anchetei în timp util.
3.4. Sisteme specifice
(137)
Pe baza informațiilor cuprinse în plângere, Comisia a căutat să obțină informații cu privire la următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că au fost acordate subvenții de către autoritatea guvernamentală:
(i)
Împrumuturi în condiții preferențiale, alte forme de finanțare, garanții și asigurări
-
împrumuturi în condiții preferențiale;
-
acordarea unor linii de credit;
-
programe de subvenționare a creditelor de export;
-
garanții de export și asigurări pentru tehnologii ecologice;
-
beneficii oferite prin acordarea accesului la holdingurile offshore și rambursări de împrumuturi de către guvern;
(ii)
Programe de finanțare
-
fondul de cercetare și dezvoltare a produselor pentru export;
-
subvenții pentru dezvoltarea „Mărcilor celebre” și a programului „Cele mai mari mărci ale Chinei”;
-
fonduri pentru expansiunea externă a industriilor din Provincia Guandong;
-
programul demonstrativ Golden Sun;
(iii)
Scutirea de impozite directe și programe de reducere a acestora
-
programul „two free/three half” (doi ani cu exonerare de impozit urmați de trei ani la 50 %) pentru societățile cu investiții străine (IIS);
-
reduceri ale impozitului pe profit pentru societățile cu investiții străine axate pe exporturi;
-
subvenții pentru impozitul pe profit pentru societățile cu investiții străine pe baza localizării geografice;
-
reduceri fiscale pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente fabricate în China;
-
compensare fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul societăților cu investiții străine;
-
restituiri de impozit pentru reinvestirea profiturilor societăților cu investiții străine în societăți axate pe export;
-
impozit preferențial pe profit pentru societățile cu investiții străine recunoscute ca societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă;
-
reduceri fiscale pentru societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă implicate în proiecte prestabilite;
-
politici preferențiale privind impozitul pe profit pentru societățile din regiunea Nord-Est;
-
programe fiscale în provincia Guangdong;
(iv)
Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import
-
scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate;
-
reduceri de TVA pentru societățile cu investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China;
-
scutiri de TVA și tarifare pentru achizițiile de active fixe în cadrul programului de dezvoltare a comerțului extern;
(v)
Bunuri și servicii furnizate de autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată
-
furnizarea de polisiliciu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
furnizarea de profiluri de aluminiu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
furnizarea de sticlă de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;
-
furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice;
-
acordarea drepturilor de proprietate și de folosință asupra terenurilor de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.
3.4.1. Împrumuturi în condiții preferențiale, alte forme de finanțare, garanții și asigurări
(a) Lipsa de cooperare și utilizarea datelor disponibile
- Piața și instituțiile financiare din China
(138)
Comisia a solicitat informații guvernului RPC în ceea ce privește proporția împrumuturilor acordate în ansamblu, atât industriei în general, cât și sectorului vizat de prezenta procedură de către bănci în cadrul cărora guvernul RPC este cel mai mare acționar sau acționarul unic, de către băncile în care guvernul RPC are un interes participativ, dar nu este cel mai mare acționar, de către băncile în care guvernul RPC nu este acționar și băncile care aparțin investitorilor străini. Guvernul RPC a răspuns că nu păstrează evidențe ale sumelor și procentelor din împrumuturile acordate de băncile deținute de stat, și că, de asemenea, nu păstrează evidența împrumuturilor acordate industriei fotovoltaice. Guvernul RPC nu a sugerat nicio sursă alternativă pentru aceste informații.
(139)
Comisia a atașat un chestionar specific (apendicele A) destinat băncilor/instituțiilor financiare la chestionarul antisubvenții inițial și a solicitat guvernului RPC să îl transmită băncilor/instituțiilor financiare care au acordat împrumuturi industriei în cauză. Scopul apendicelui A era acela de a verifica acuzațiile aduse în plângere, potrivit cărora băncile chineze deținute de stat sunt organisme publice. Comisia a solicitat, printre altele, informații privind structura controlului exercitat de autoritățile publice în cadrul băncilor chineze menționate anterior și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria fotovoltaică (și anume consiliul de administrație și consiliul acționarilor, minutele ședințelor acționarilor/membrilor consiliului de administrație, naționalitatea acționarilor/membrilor consiliului de administrație, politicile de împrumut și evaluarea riscului legat de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți). În răspunsurile oferite la chestionar, guvernul RPC a oferit răspunsuri la apendicele A numai pentru cinci bănci [China Development Bank (CDB), EXIM Bank, Bank of Shanghai, Bank of China (31) și Huaxia Bank]. În cererea de clarificare, Comisia și-a repetat cererea inițială de informații. Pentru a facilita cooperarea din partea guvernului RPC, Comisia a pus la dispoziție o listă a băncilor/instituțiilor financiare care au acordat împrumuturi societăților incluse în eșantion și a solicitat din nou guvernului RPC să transmită apendicele A. Nu au mai fost prezentate alte răspunsuri la apendicele A împreună cu răspunsul la cererea de clarificare.
(140)
De asemenea, Comisia a încercat să obțină informații despre deținerea de către stat a băncilor și instituțiilor financiare. În răspunsul la chestionar, guvernul RPC a afirmat că nu ține niciun fel de evidențe referitoare la cotele de participare și nu a oferit sugestii privind vreo modalitate de obținere a acestor informații. În momentul în care Comisia a subliniat în cererea de clarificare că includerea acestor informații în statutul băncilor este obligatorie și că acestea pot fi accesate de guvernul RPC în calitate de acționar, guvernul RPC a prezentat informații referitoare la acționariatul a 16 bănci. Totuși, cu excepția a cinci bănci cu privire la care guvernul RPC a indicat rapoartele anuale drept sursă, acesta nu a oferit elemente de probă în sprijinul acestor informații și nu a divulgat datele-sursă ale acestor informații. În ceea ce privește celelalte bănci care au acordat împrumuturi industriei în cauză, guvernul RPC nu a oferit informații de niciun fel cu privire la cota sa de participare în acestea. În consecință, Comisia nu a putut verifica acuratețea și corectitudinea datelor raportate referitoare la cotele de participare ale statului la bănci și la alte instituții financiare.
(141)
Guvernul RPC a susținut că ratingul BB aplicat producătorilor-exportatori incluși în eșantion (în scopul stabilirii ratei de referință la împrumuturi) este „extrem de nefavorabil” și că Comisia, „prin prisma datelor concrete ale cazului, nu a explicat modul în care a ajuns la concluzia că aceasta este cea mai exactă sau cea mai rezonabilă concluzie”. Guvernul RPC a mai susținut că această metodologie se rezumă la „o concluzie defavorabilă inadmisibilă”. Deși această afirmație a fost făcută în legătură cu unul dintre cazurile anterioare (și anume cazul privind hârtia cretată de calitate superioară) și înainte de comunicarea informațiilor referitoare la ratingul aplicat producătorilor-exportatori incluși în eșantion în cadrul acestei proceduri, este de remarcat faptul că Comisia nu a aplicat „datele nefavorabile disponibile” nici în acest caz, nici în oricare alte cazuri la care guvernul RPC s-a referit în declarațiile sale. Comisia doar a tras concluziile cuvenite pe baza datelor existente, care au demonstrat lipsa unei evaluări corespunzătoare a riscului de credit [a se vedea considerentele (175) - (178)]. Trebuie subliniat că în cursul PA industria fotovoltaică chineză a înregistrat pierderi masive, fiind evident că situația sa financiară era extrem de dificilă. Mai multe evaluări ale riscului de credit furnizate de societățile incluse în eșantion au demonstrat că o evaluare BB pentru PA în ansamblu nu era un lucru nerezonabil. În fapt, anumite evaluări ale riscului de credit demonstrează cu claritate că mai multe grupuri erau mai mult sau mai puțin insolvabile.
- Verificări la bănci
(142)
În scrisoarea prealabilă verificării, Comisia a avut în vedere verificarea băncilor care au prezentat răspunsuri la apendicele A la chestionar și au acordat un procent semnificativ de împrumuturi producătorilor-exportatori incluși în eșantion, și anume China Development Bank, Export-Import Bank of China, Bank of Shanghai și Huaxia Bank, și a inclus o listă detaliată de subiecte care urmau să fie abordate pe parcursul verificării. În chestionarul inițial destinat guvernului RPC, Comisia clarificase deja faptul că informațiile oferite în chestionar ar putea face obiectul unei verificări la fața locului. În scrisoarea prealabilă verificării, Comisia afirmase, de asemenea, că se solicită guvernului RPC „să pună la dispoziție toate documentele justificative disponibile care au fost utilizate la întocmirea răspunsului dvs., inclusiv documentele sursă și cererile inițiale”. În cazul altor doi furnizori importanți de finanțare în condiții preferențiale către producătorii-exportatori incluși în eșantion, informațiile solicitate fie nu au fost transmise deloc (Agricultural Bank of China), fie au fost transmise în numele lor fără posibilitatea de a fi verificate (Bank of China).
- Bank of Shanghai
(143)
În scrisoarea de verificare prealabilă din 25 martie 2013, Comisia a notificat guvernului RPC intenția sa de a verifica Bank of Shanghai („BoS”) și s-a oferit să prelungească vizita de verificare până la data de 22 aprilie 2013 pentru a facilita această vizită pentru guvernul RPC, în cazul în care acest lucru este necesar (32). În răspunsul inițial la scrisoarea prealabilă verificării din 5 aprilie, guvernul RPC nu a confirmat dacă verificarea BoS va avea loc, dar s-a interesat în ce măsură Comisia ar fi dispusă să verifice Bank of Shanghai în alt loc pe durata rămasă din perioada de verificare (și anume în Shanghai în loc de Beijing). Pentru a facilita vizita de verificare, Comisia a fost de acord, în mod excepțional, cu acest lucru, dar a solicitat guvernului RPC să confirme efectuarea verificării în Shanghai până la data de 9 aprilie (și anume cu trei zile lucrătoare înainte de începerea activității de verificare în Beijing) pentru ca echipa să poată face demersurile practice necesare pentru o astfel de schimbare a planului privind verificarea. Guvernul RPC a confirmat abia la 11 aprilie (cu o zi lucrătoare înainte de începerea verificării) că BoS este disponibilă pentru verificare în datele de 23 sau 24 aprilie 2013. În aceeași zi, Comisia a comunicat guvernului RPC că din cauza confirmării cu întârziere nu mai poate efectua modificări în program. Mai mult, datele propuse de către guvernul RPC (23 sau 24 aprilie) se situau în afara perioadei convenite de către guvernul RPC împreună cu Comisia pentru desfășurarea verificării și chiar în afara prelungirii oferite de către Comisie. Drept urmare, Comisia nu a putut verifica răspunsurile la apendicele A prezentate de BoS și informațiile referitoare la împrumuturile acordate de această bancă producătorilor-exportatori incluși în eșantion. În consecință, prin scrisoarea din 23 mai 2013, Comisia a informat guvernul RPC că are în vedere aplicarea articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 cu privire la informațiile neverificate transmise de BoS.
(144)
În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că verificarea BoS nu a avut loc din cauza inflexibilității manifestate de Comisie, că aceasta nu a propus niciun fel de date alternative pentru verificare și că pur și simplu „a refuzat să ia în considerare verificarea Bank of Shanghai”. Aceste afirmații sunt pur și simplu incorecte. Comisia a afirmat cu claritate în scrisoarea prealabilă verificării că inițial s-a propus verificarea băncilor în zilele de 17 și 18 aprilie 2013, cu posibilitatea prelungirii cu o zi până în data de 22 aprilie, lăsând la latitudinea guvernului RPC să propună datele cele mai oportune pentru vizitarea băncilor în cursul perioadei de verificare (și anume o întreagă săptămână lucrătoare plus o zi suplimentară). Cu toate acestea, guvernul RPC a propus date de verificare a BoS în afara acestui interval și a făcut aceasta cu numai o zi lucrătoare înainte de începerea vizitei de verificare. În opinia Comisiei, s-a dat dovadă de suficientă flexibilitate, fiind propuse în total șase date alternative pentru verificarea BoS, contrar celor susținute de guvernul RPC.
- Banca Hua Xia
(145)
În scrisoarea din 23 mai 2013 Comisia a explicat guvernului RPC că nu poate verifica anumite părți din răspunsurile oferite de Banca Huaxia („Huaxia”) la apendicele A, și anume structura acționariatului, evaluarea bonității producătorilor exportatori incluși în eșantion și primele de risc percepute de la diferitele industrii și în special de la industria în cauză.
(146)
În răspunsul din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că Huaxia a explicat structura acționariatului și a oferit detalii și explicații suplimentare Comisiei cu privire la acționarii săi, la faptul că evaluarea bonității clienților săi este protejată de legile privind secretul bancar și de acordurile contractuale dintre bănci și clienții lor.
(147)
În ceea ce privește structura acționariatului, este de remarcat faptul că în răspunsurile sale la apendicele A, Huaxia a susținut că fusese înființată „fără niciun fel de participare a statului” și nu a comunicat informații cu privire la participarea statului, chiar dacă acest lucru a fost solicitat în mod expres de către Comisie în apendicele A. Comisia a subliniat că acest lucru intră în conflict cu celelalte informații furnizate de către guvernul RPC și că Huaxia a recunoscut că unii dintre acționarii săi sunt deținuți de stat, punând la dispoziție un document cu informații cu privire la aceștia în limba chineză. Din informațiile transmise de Huaxia nu reiese încă cu claritate procentul deținut de stat la această bancă.
(148)
În ceea ce privește evaluarea bonității, Comisia observă că banca a oferit un astfel de document pentru una dintre societățile sale (după ce a protejat identitatea acesteia prin efectuarea unor modificări în document), susținând, în legătură cu celelalte documente solicitate, că acestea sunt protejate de legile privind secretul bancar și de acordurile contractuale dintre bancă și clienții săi. Acest tratament diferențiat este greu de înțeles.
- Export Import Bank of China
(149)
În scrisoarea din 23 mai 2013, Comisia a informat guvernul RPC că răspunsurile Export-Import Bank of China („EXIM”) la apendicele A și la cererile de clarificare au fost incomplete și că EXIM nu a depus anumite documente care erau solicitate în mod expres, și anume Statutul, Notificarea privind înființarea Export-Import Bank of China emisă de Consiliul de stat sau Măsurile pentru gestionarea creditelor de export ale vânzătorilor pentru produsele de înaltă tehnologie ale Export - Import Bank of China. În ceea ce privește Statutul, în scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că din cauza politicii sale interne EXIM nu îl poate prezenta (statutul fiind un document de administrare internă), dar a recomandat versiunea online care se pare că a fost pusă la dispoziție în vederea consultării pe un laptop oferit de EXIM în cursul verificării. Comisia este derutată de această explicație care nu are niciun sens. Dacă documentul era disponibil online pe durata verificării, Comisia nu vede de ce nu ar fi putut fi transmis, după cum s-a solicitat în mod repetat în chestionar, în cererea de clarificare și din nou în cursul verificării. În fapt, afirmația potrivit căreia EXIM ar fi pus la dispoziție documentul pe un laptop în cursul verificării este incorectă. EXIM a afirmat că Comisia ar trebui să analizeze documentul în versiune online, însă oficialul Comisiei a explicat că nu există acces la internet în spațiul unde se desfășoară verificarea. În plus, EXIM nu a oferit nici măcar un link spre versiunea online a Statutului.
(150)
Cu referire la celelalte două documente, EXIM a afirmat că acestea nu pot fi transmise datorită naturii lor confidențiale și normelor interne. EXIM însăși a afirmat în răspunsul său la cererea de clarificare că „Banca EXIM a fost înființată și funcționează în conformitate cu Notificarea privind înființarea Export-Import Bank of China emisă de Consiliul de Stat și cu Statutul Export-Import Bank of China”. Prin urmare, acest document era esențial pentru verificarea acuzațiilor din plângere potrivit cărora EXIM este un organism public, însă Comisiei i s-a refuzat accesul la acesta. În acest context, este de reținut că o altă bancă de susținere a politicilor, și anume CDB a transmis un document similar privind înființarea sa și că s-au mai prezentat și alte notificări ale Consiliului de Stat în cursul acestei anchete. De asemenea, EXIM nu și-a susținut afirmațiile referitoare la confidențialitate cu niciun fel de dovezi. În plus, după cum s-a explicat la considerentul (117), guvernele nu pot pur și simplu să invoce regulile interne pentru a evita obligațiile ce le revin în conformitate cu Acordul SCM și cu regulamentul de bază. Același lucru este valabil și pentru documentul intitulat Măsuri pentru gestionarea creditelor de export destinate comercianților de produse de înaltă tehnologie acordate de Export-Import Bank of China, în cazul căruia EXIM a invocat din nou obligația de confidențialitate, fără a oferi elemente de probă și refuzând chiar să discute scopul acestui document.
(151)
De asemenea, EXIM nu a furnizat informații cu privire la componența Consiliului de administrație și a Consiliului de supraveghere, cereri formulate în mod repetat, motivând că „componența Consiliului de Administrație se modifică” și că întrebările Comisiei referitoare la afilierile membrilor Consiliului la PCC sunt „agresive și inoportune în contextul unei anchete antisubvenții.” Schimbarea componenței Consiliului de administrație nu este un aspect relevant pentru scopul acestei anchete. Ceea ce este relevant este modul în care statul este reprezentat în consiliile EXIM, însă atât guvernul RPC, cât și EXIM au refuzat să furnizeze astfel de informații. De asemenea, Comisia este de părere că apartenența la PCC a personalului de conducere al EXIM (și a tuturor băncilor, de fapt) este un aspect esențial pentru a putea stabili influența statului asupra conducerii băncilor. Conform Constituției PCC, „Partidul trebuie să susțină și să îmbunătățească sistemul economic de bază, acordându-se un rol dominant deținerii de către stat și dezvoltării concomitente a unor sectoare economice diferite […]” (33), prin urmare examinarea influenței PCC în EXIM a fost considerată necesară în scopul acestei anchete și în special pentru a se evalua nivelul controlului statului în bănci.
(152)
În ceea ce privește statisticile referitoare la exportul unor categorii diferite de produse, deja solicitate în chestionar și pe care EXIM are obligația legală de a le raporta către CBRC, guvernul RPC a susținut în scrisoarea din 3 iunie 2013 că are nevoie de mai mult timp pentru a pregăti astfel de informații. În această privință este de remarcat faptul că, de vreme ce Comisia solicitase deja aceste informații în chestionarul inițial, guvernul RPC a avut la dispoziție peste trei luni și jumătate pentru a le pregăti, lucru pe care însă nu l-a făcut. EXIM a pretins că „acest tip de informații se poate găsi în rapoartele anuale”, însă această afirmație este incorectă. Informațiile din rapoartele anuale la care se referă guvernul RPC vizează perioade diferite față de informațiile solicitate de Comisie în cuprinsul chestionarului și în cursul vizitei de verificare.
(153)
Guvernul RPC a susținut în mod corect că au inclus în răspunsurile lor la chestionar, printre altele, sumele reprezentând creditele de export pentru exporturile de produse mecanice și electrice și produse noi și de înaltă tehnologie. Comisia nu a contestat niciodată prezentarea acestor cifre. Ceea ce a contestat Comisia a fost faptul că, atunci când a încercat să verifice aceste cifre în cursul vizitei de verificare, EXIM nu a putut furniza niciun fel de elemente de probă sau măcar explica proveniența acestor cifre. În mod similar, Comisiei nu i s-a permis să verifice datele referitoare la procentul de credite de export acordate industriei fotovoltaice comunicat de guvernul RPC în răspunsul la chestionar. Un aspect destul de interesant este acela că EXIM nu a considerat niciuna dintre aceste cifre ca fiind confidențială, însă atunci când Comisia a întrebat care sunt datele-sursă pentru a le verifica, EXIM i-a refuzat accesul la acestea, din motive de confidențialitate. EXIM a aplicat același raționament în legătură cu sumele creditelor de export acordate producătorilor incluși în eșantion și producătorilor cooperanți. Aceasta a raportat cifrele în conținutul răspunsului la cererea de clarificare, dar nu i-a permis Comisiei să le verifice pe motiv de confidențialitate. Așadar, verificarea majorității statisticilor prezentate de EXIM a fost efectiv imposibilă.
(154)
De asemenea, EXIM a refuzat să explice și să susțină cu dovezi relevante ratingurile de credit ale producătorilor-exportatori incluși în eșantion și analizele care au condus la aceste ratinguri.
- China Development Bank („CDB”)
(155)
În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC și-a exprimat preocuparea în legătură cu întrebările Comisiei „de natură personală referitoare la afilierile la partide politice ale membrilor consiliilor și ale personalului de conducere”. Această afirmație este inexactă. Întrebările referitoare la legăturile membrilor Consiliului și ale personalului de conducere cu PCC au fost de natură pur tehnică și, după cum s-a precizat la considerentul (151), motivul pentru care au fost adresate a fost acela de a stabili cu mai multă ușurință rolul PCC în economia Chinei.
(156)
În cursul verificării Comisia a încercat să verifice evaluarea bonității producătorilor-exportatori incluși în eșantion. CDB a oferit unele informații generale, dar a refuzat să divulge orice informații privind evaluarea bonității producătorilor-exportatori incluși în eșantion sau chiar evaluarea riscului și raportul de evaluare a industriei fotovoltaice.
(157)
În răspunsul la cererea de clarificare, CDB a prezentat o cifră referitoare la primele de risc percepute pentru industria în cauză. În cursul verificării, CDB și-a corectat răspunsul în această privință, dar nu a oferit niciun fel de elemente de probă în sprijinul acestei cifre sau o explicație a bazei utilizate la elaborarea acestei cifre, în pofida cererilor repetate adresate de Comisie pe parcursul vizitei de verificare.
(b) Băncile chineze deținute de stat sunt organisme publice.
(158)
Reclamantul susține că băncile chineze deținute de stat din RPC sunt organisme publice în sensul articolului 2 litera (b) din regulamentul de bază.
(159)
Organul de apel (Appellate Body - AB) al OMC, în raportul său din Statele Unite - Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China (34) (raportul AB) - a definit un organism public ca o entitate care „deține, exercită sau este învestită cu autoritate guvernamentală”. Potrivit AB, dovada că un guvern exercită un control semnificativ asupra unei entități și conducerii ei poate servi, în anumite circumstanțe, ca dovadă că respectiva entitate deține autoritatea guvernamentală și exercită autoritatea respectivă în îndeplinirea funcțiilor publice. Dacă dovezile arată că semnele formale ale controlului guvernamental sunt multiple și dacă există și dovezi că acest control a fost exercitat în mod semnificativ, atunci aceste dovezi pot permite o interferență prin care entitatea în cauză exercită autoritatea publică (35). AB consideră, de asemenea, că organismele publice sunt, de asemenea, caracterizate prin „executarea de funcții guvernamentale” (36), care ar fi „în mod normal considerate parte a practicii guvernamentale în cadrul ordinii juridice a membrului în cauză (37)”.
(160)
Scopul analizei de mai jos este de a analiza dacă băncile chineze deținute de stat îndeplinesc funcții considerate de obicei ca făcând parte din practica guvernamentală din China și, în caz afirmativ, dacă acestea exercită o autoritate publică în cadrul acestei activități. Ancheta a stabilit că piața financiară chineză este caracterizată de intervenția autorităților publice întrucât majoritatea băncilor importante sunt deținute de stat. Guvernul RPC nu a furnizat decât informații foarte limitate privind participarea/deținerea băncilor din RPC. Cu toate acestea, astfel cum se arată mai jos, Comisia a cules informațiile disponibile pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă. Pentru a analiza dacă băncile sunt entități mandatate care dețin sau care exercită autoritatea publică (organisme publice), Comisia a căutat informații privind nu numai deținerea de către stat a băncilor, ci și caracteristici precum prezența autorităților publice în consiliul de administrație, controlul exercitat de autoritățile publice asupra activităților acestora, îndeplinirea politicilor sau intereselor statului, sau dacă entitățile au fost instituite prin statut.
(161)
Pe baza informațiilor disponibile, se concluzionează că băncile deținute de stat din RPC dețin cea mai mare cotă de piață și sunt actorii predominanți pe piața financiară chineză. Potrivit cercetărilor efectuate în 2006 de Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez (38), băncile deținute de stat ar putea reprezenta peste două treimi din piața chineză. În legătură cu acest subiect, documentul Trade Policy Review of China (Examinarea politicii comerciale a Chinei) elaborat de OMC arată că „nivelul ridicat al deținerii de către stat este o altă trăsătură importantă a sectorului financiar din China” (39) și că „au existat puține modificări în structura pieței din sectorul bancar chinez, care este dominată de bănci deținute de stat” (40). Se cuvine să se menționeze că cele mai mari cinci bănci comerciale deținute de stat (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications și Industrial and Commercial Bank) par să reprezinte peste jumătate din sectorul bancar chinez (41). Deținerea de către stat a celor mai mari cinci bănci a fost, de asemenea, confirmată de guvernul RPC în răspunsul la cererea de clarificare.
(162)
De asemenea, Comisia a solicitat informații privind structura controlului exercitat de autoritățile publice în cadrul băncilor chineze menționate anterior și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria fotovoltaică (și anume consiliul de administrație și consiliul acționarilor, minutele ședințelor acționarilor/membrilor consiliului de administrație, naționalitatea acționarilor/membrilor consiliului de administrație, politicile de împrumut și evaluarea riscului legat de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți). Cu toate acestea, după cum s-a arătat la considerentul (139), guvernul RPC a furnizat foarte puține informații în acest sens și nu a permis verificarea unei părți însemnate din informațiile prezentate. Prin urmare, Comisia a trebuit să utilizeze faptele disponibile. Pe baza datelor disponibile, aceasta a concluzionat că băncile respective sunt controlate de guvern prin deținerea de participații, prin exercitarea controlului administrativ al conduitei lor „comerciale”, inclusiv impunerea de limite asupra ratelor dobânzii la depozite și împrumuturi [a se vedea considerentele (164) - (167)], iar în unele cazuri chiar prin intermediul unor documente legale (42).
Datele relevante utilizate pentru a ajunge la constatările menționate mai sus sunt obținute pe baza informațiilor transmise de guvernul RPC, a rapoartelor anuale ale băncilor chineze care fie au fost transmise de guvernul RPC, fie erau disponibile public, a informațiilor preluate din cercetările efectuate în 2006 de către Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez (43), a examinării de către OMC a politicii comerciale a Chinei (2012) (44), a raportului Băncii Mondiale privind China 2030 (45) sau a studiului economic privind China efectuat în 2010 de OECD (46), a informațiilor transmise de către producătorii-exportatori cooperanți și a informațiilor din plângere. În ceea ce privește băncile străine, surse independente estimează că acestea reprezintă o parte minoră a sectorului bancar chinez și în consecință joacă un rol nesemnificativ în acordarea de împrumuturi de susținere a politicilor; informații relevante sugerează că ele reprezintă doar 2 % din piața chineză (47). Informațiile relevante public disponibile confirmă, de asemenea, că băncile chineze, în special marile bănci comerciale, continuă să se bazeze pe acționarii deținuți de stat și pe autoritățile publice pentru alimentarea cu capital în cazul neadecvării capitalului propriu ca urmare a expansiunii creditului (48).
(163)
În privința băncilor care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți, acestea sunt în majoritate bănci deținute de stat. Într-adevăr, pe baza informațiilor disponibile (49) s-a constatat că cele mai multe credite pentru producătorii-exportatori cooperanți au fost acordate de către bănci deținute de stat și de alte entități deținute de stat. Printre acestea s-au numărat bănci comerciale importante și bănci de susținere a politicilor, cum ar fi China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank și Industrial and Commercial Bank of China. În privința celorlalte bănci deținute de stat, Comisia a solicitat din nou informațiile menționate mai sus privind controlul exercitat de autoritățile publice și îndeplinirea politicilor sau intereselor statului în ceea ce privește industria fotovoltaică. Nu s-au primit astfel de informații detaliate. S-a concluzionat astfel că băncile se află sub controlul autorităților publice. Existența unui control semnificativ de acest fel este dovedită, printre altele, de politica guvernamentală de susținere a industriei în cauză, prin care băncile sunt îndrumate să acorde un sprijin deosebit [a se vedea considerentul (102)]. Din aceste motive, băncile comerciale și cele de susținere a politicilor care sunt deținute de stat în RPC ar trebui să fie considerate organisme publice.
(164)
Un alt indiciu privind implicarea guvernului RPC pe piața financiară din China este rolul jucat de PBOC în stabilirea limitelor specifice privind modul în care ratele dobânzii sunt stabilite și fluctuează. Într-adevăr, ancheta a stabilit că PBOC are reguli speciale privind modul în care ratele dobânzii fluctuează în RPC. Conform informațiilor disponibile, aceste reguli sunt stabilite în Circulara PBOC privind aspectele referitoare la ajustarea ratelor dobânzii pentru depuneri și împrumuturi - Yinfa (2004) nr. 251 („Circulara 251”). Instituțiilor financiare li se cere să practice rate pentru împrumuturi care să se încadreze într-un anumit interval în raport cu rata de referință a dobânzii PBOC. Pentru împrumuturile acordate de băncile comerciale și împrumuturile acordate de băncile de susținere a politicilor administrate în mod comercial, nu există o limită maximă pentru acest interval, ci numai o limită minimă. Pentru cooperativele de credit urban și cele de credit rural, există atât limite maxime, cât și limite minime. Pentru împrumuturile acordate în condiții preferențiale și împrumuturile pentru care Consiliul de Stat impune norme specifice, ratele dobânzii nu fluctuează în sens crescător. Comisia a solicitat clarificări din partea guvernului RPC în legătură cu definiția și formularea utilizate în Circulara 251, precum și în legislația precedentă (Circulara PBOC privind expansiunea intervalului de fluctuație a ratei dobânzii instituțiilor financiare - YinFa [2003] nr. 250). Totuși, astfel cum se menționează la considerentul (135), guvernul RPC a refuzat să transmită respectivele circulare, ceea ce nu a permis Comisiei să verifice conținutul lor și să caute explicații. Întrucât guvernul RPC nu a furnizat nicio informație relevantă în acest sens, care să sugereze că situația s-a schimbat din luna martie 2013, când Comisia și-a finalizat ancheta antisubvenție privind produsele din oțel cu acoperire organică (50), se stabilește că PBOC este implicată și influențează stabilirea ratelor dobânzii de către băncile comerciale deținute de stat. Guvernul RPC nu a furnizat niciun fel de dovezi potrivit cărora situația, așa cum a fost constatată în cadrul anchetelor privind hârtia cretată de calitate superioară și produsele din oțel cu acoperire organică, s-ar fi schimbat. Prin urmare, pe baza datelor disponibile și a altor dovezi menționate mai sus, s-a concluzionat că situația generată de metodologia de stabilire a ratelor dobânzii a rămas aceeași pe toată durata PA.
(165)
Impunerea unor limite la rata dobânzii la împrumuturi cumulată cu impunerea unor plafoane la rata dobânzii la depozite creează o situație în care băncile au acces garantat la capital ieftin (datorită reglementării ratelor la depozite) și sunt capabile să acorde împrumuturi industriilor selectate la rate avantajoase.
(166)
De asemenea, băncile fac obiectul unor norme legale care le impun, printre altele, să își desfășoare activitatea de creditare în conformitate cu nevoile economiei naționale (51), să ofere sprijin de tip credit proiectelor încurajate (52) sau să acorde prioritate dezvoltării industriilor noi și de înaltă tehnologie (53). Băncile au obligația de a respecta aceste reguli. Producătorii-exportatori incluși în eșantion se încadrează în categoria proiectelor încurajate, precum și în categoria industriilor noi și de înaltă tehnologie.
(167)
Mai multe surse de informare independente sugerează că implicarea statului în sectorul financiar chinez este semnificativă și permanentă. De exemplu, constatarea (i) Documentului de lucru al FMI din 2006 a sugerat că liberalizarea bancară în RPC este incompletă și că riscul de credit nu se reflectă în mod adecvat (54); (ii) Raportul FMI din 2009 a subliniat absența liberalizării ratei dobânzilor în China (55); (iii) Raportul de țară al FMI din 2010 a afirmat că costul capitalului în China este relativ scăzut, alocarea de credite este determinată, uneori, de mijloace altele decât prețul și că economiile importante din domeniul bancar sunt legate, parțial, de costurile reduse ale diferitelor input-uri (inclusiv capitaluri și terenuri) (56); (iv) Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE (57) și Documentul de lucru nr. 747 al serviciului economic al OCDE privind reformele sectorului financiar din China (58), care afirmau că proprietatea instituțiilor financiare rămâne dominată de stat, punând în discuție măsura în care deciziile bancare de acordare a împrumuturilor se bazează pe considerații pur comerciale, în timp ce rolul tradițional al băncilor pare să fie cel de agenții guvernamentale având legături cu autoritățile guvernamentale.
(168)
Pe baza dovezilor de mai sus, se concluzionează că băncile comerciale și de susținere a politicilor deținute de stat îndeplinesc funcții guvernamentale în numele guvernului RPC, și anume promovează în mod obligatoriu anumite sectoare ale economiei în conformitate cu planificarea statului și cu documentele de politică. Deținerile semnificative ale autorităților publice în băncile deținute de stat și alte informații referitoare la legăturile dintre băncile deținute de stat și autoritățile publice (inclusiv lipsa de cooperare a guvernului RPC în această privință) confirmă faptul că băncile sunt controlate de autoritățile publice pe parcursul exercitării funcțiilor lor publice. Guvernul RPC exercită un control semnificativ asupra băncilor comerciale și de susținere a politicilor deținute de stat prin implicarea masivă a autorităților publice în sectorul financiar și prin impunerea unei obligații asupra băncilor deținute de stat de a respecta politicile guvernamentale. Prin urmare, se consideră că băncile comerciale și de susținere a politicilor deținute de stat sunt organisme publice deoarece dețin, sunt învestite cu și exercită autoritate guvernamentală.
(c) Băncile private din RPC sunt mandatate și conduse de către guvernul RPC.
(169)
De asemenea, Comisia a analizat dacă băncile comerciale private din RPC sunt mandatate sau dirijate de guvernul RPC să furnizeze împrumuturi preferențiale (subvenționate) producătorilor din industria fotovoltaică, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.
- Existența unei politici a guvernului RPC
(170)
Din secțiunea de mai sus privind implicarea statului în sectorul fotovoltaic (considerentul (101) și din constatările prezentate mai jos reiese clar că guvernul RPC a instituit o politică de furnizare de împrumuturi în condiții preferențiale pentru sectorul fotovoltaic, deoarece organismele publice (băncile comerciale de stat) (59) sunt angajate în astfel de furnizări și dețin un loc predominant pe piață, care le permite să ofere o rată a dobânzii mai mică decât cea de pe piață.
- Extinderea politicii către băncile private
(171)
Legea privind activitățile bancare comerciale [2003] se aplică în același fel și băncilor comerciale de stat, și băncilor comerciale private. De exemplu, articolul 38 din această lege autorizează toate băncile comerciale (inclusiv cele care se află în proprietate privată) să „determine rata împrumuturilor în conformitate cu limita inferioară și superioară a ratei împrumuturilor prevăzută de PBOC”, articolul 34 din Legea privind activitățile bancare comerciale dă instrucțiuni băncilor comerciale să „își desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat”.
(172)
Mai multe documente de planificare guvernamentale, documente de politică și acte legislative fac referire la acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei fotovoltaice. De exemplu, Decizia Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 de încurajare a dezvoltării a 7 industrii strategice noi promite intensificarea sprijinului politicii fiscale și financiare acordat industriilor strategice (60) (industria fotovoltaică este enumerată printre acestea), încurajează instituțiile financiare să „extindă sprijinul de tip credit acordat” acestor industrii și să „facă uz de politici fiscale și financiare preferențiale, cum ar fi compensarea riscurilor”. De asemenea, Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 - 2020) care consideră energia solară și celulele fotovoltaice domenii cheie și teme prioritare (61) promite să „încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită” și transmite instrucțiuni autorităților publice să „ofere îndrumare diverselor instituții financiare și capitaluri private pentru a participa la dezvoltarea științei și tehnologiei”. Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul nr. 82 al președintelui RPC) prevede că statul va încuraja și va îndruma instituțiile financiare pentru ca acestea să sprijine dezvoltarea industriilor noi și de înaltă tehnologie prin acordarea de împrumuturi și că instituțiile financiare de susținere a politicilor vor acorda prioritate dezvoltării industriilor noi și de înaltă tehnologie (62). Potrivit aceleiași legi, în cursul activităților lor, instituțiile financiare de susținere a politicilor vor oferi ajutoare speciale proiectelor de inovare independentă ale societăților care sunt încurajate de stat (63).
(173)
În plus, limitarea menționată mai sus instituită asupra stabilirii ratei dobânzii de către PBOC [considerentele (164) și (165)] este, de asemenea, obligatorie pentru băncile comerciale private.
(174)
Citatele de mai sus din legile și regulamentele relevante pentru sectorul bancar arată că politica guvernului RPC de a acorda împrumuturi preferențiale industriei fotovoltaice se extinde și la băncile comerciale private și, de fapt, guvernul RPC le instruie;te să „își desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat” (64).
- Evaluarea riscului de credit
(175)
Comisia a solicitat informații relevante din partea guvernului RPC pentru a evalua modul în care băncile din RPC efectuează evaluarea riscului de credit al societăților din industria fotovoltaică înainte de a hotărî dacă să le acorde sau nu împrumuturi și de a decide cu privire la condițiile împrumuturilor care sunt acordate. În apendicele A la chestionar, Comisia a solicitat informații cu privire la modul în care băncile țin seama de risc în momentul acordării de împrumuturi, modul în care este evaluat gradul de solvabilitate al împrumutatului, care sunt primele de risc percepute pentru diferite societăți/industrii în RPC de către bancă, care sunt factorii luați în considerare de către bancă atunci când evaluează cererea de împrumut, descrierea procesului de solicitare și de aprobare a împrumutului etc. Cu toate acestea, nici guvernul RPC, nici băncile individuale nominalizate în chestionar nu au furnizat niciun fel de dovezi în această privință [cu o singură excepție, menționată la considerentul (176)]. Guvernul RPC a furnizat numai răspunsuri de natură generală care nu sunt sprijinite de nicio dovadă potrivit căreia evaluarea riscului de credit are loc efectiv.
(176)
În cursul verificărilor uneia dintre bănci, Comisia a avut posibilitatea de a examina o evaluare a riscului. O parte din respectiva evaluare a riscului de credit se referea la sprijinul acordat de autoritățile publice societăților din sectorul energiei solare și la planurile de stat pentru promovarea industriei fotovoltaice în general, iar acest fapt a fost reflectat pozitiv în ratingul de credit acordat respectivei societăți. Acesta este un exemplu al modului în care politica autorităților publice (și subvențiile dirijate spre un anumit sector) influențează băncile atunci când iau decizii cu privire la condițiile de finanțare a societăților din sectorul energiei solare.
(177)
Comisia a solicitat, de asemenea, informații similare de la producătorii-exportatori care au cooperat și a încercat să le verifice în timpul vizitelor de verificare la fața locului la producătorii-exportatori incluși în eșantion. Majoritatea producătorilor-exportatori au răspuns că băncile solicită anumite documente și efectuează anumite tipuri de analize de risc de credit înainte de acordarea împrumuturilor. Cu toate acestea, ei nu au putut aduce niciun element de probă în sprijinul afirmațiilor lor. În timpul verificării la fața locului, Comisia a cerut dovezi care să ateste că băncile au solicitat astfel de documente sau că aceste documente au fost furnizate băncilor de către societăți sau orice tip de rapoarte emise de bănci care să demonstreze faptul că astfel de analize de risc de credit au fost efectuate. Cu toate acestea, grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion nu au fost în măsură să furnizeze astfel de dovezi sau orice alt element de probă în sprijinul afirmațiilor lor.
(178)
Informațiile referitoare la evaluarea riscului de credit au fost solicitate în mod repetat de la părțile interesate, fiind considerate cruciale, ținând seama, printre altele, de informațiile menționate la considerentul (167).
(179)
Având în vedere cele de mai sus, constatările referitoare la evaluarea riscului de credit în RPC se aplică băncilor comerciale deținute de stat, băncilor comerciale private și băncilor de susținere a politicilor. Într-adevăr, dovezile de mai sus conduc la concluzia că băncile private din RPC au obligația de a respecta politicile guvernamentale în materie de creditare, în special în sectorul fotovoltaic, și de a acționa în același mod ca și băncile deținute de stat, care au fost calificate la considerentul (168) drept organisme publice. Prin urmare se concluzionează că băncile private sunt mandatate și dirijate de autoritățile publice pentru a executa funcții cu care în mod normal sunt învestite autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.
(180)
În plus, dovezile de mai sus demonstrează că și în cazul în care băncile deținute de stat nu ar fi considerate organisme publice, acestea ar trebui să fie considerate și în acest caz ca fiind mandatate și dirijate de către guvernul RPC pentru a executa funcții cu care în mod normal sunt învestite autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.
(d) Denaturarea pieței financiare chineze
(181)
Din informațiile colectate pe parcursul acestei anchete reiese că cota de piață a băncilor deținute de stat se ridică la peste 2/3 din piața chineză. Cele mai mari cinci bănci comerciale deținute de stat (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications și Industrial and Commercial Bank) reprezintă peste jumătate din sectorul bancar chinez (65). În plus, China Development Bank și China Export-Import Banks sunt deținute integral de stat. Aceste șapte bănci au acordat majoritatea împrumuturilor către cei opt producători-exportatori incluși în eșantion în cazul privind panourile solare. Această masivă deținere a statului, combinată cu denaturarea pieței financiare chineze și cu politica guvernului chinez de a dirija fonduri ieftine spre anumite industrii selectate subminează condițiile concurențiale echitabile din comerțul internațional și asigură un avantaj neloial producătorilor chinezi.
(182)
Băncile din RPC nu se bucură în totalitate de libertatea de a decide condițiile de acordare a împrumuturilor. În ceea ce privește ratele dobânzii, acestea au obligația de a se încadra în limitele fixate de People's Bank of China (PBOC). Impunerea unor limite la rata dobânzii cumulată cu impunerea unor plafoane la rata dobânzii la depozite creează o situație în care băncile au acces garantat la capital ieftin (datorită reglementării ratelor la depozite) și sunt capabile să acorde împrumuturi industriilor selectate la rate avantajoase.
(183)
De asemenea, băncile fac obiectul unor norme legale care le impun, printre altele, să își desfășoare activitatea de creditare în conformitate cu nevoile economiei naționale (66), să ofere sprijin de tip credit proiectelor încurajate (67) sau să acorde prioritate dezvoltării industriilor noi și de înaltă tehnologie (68). Băncile au obligația de a respecta aceste reguli.
(184)
Potrivit unor constatări recente, unor bănci comerciale importante din RPC li s-a acordat accesul la rezervele valutare de stat (69). Aceste bănci înregistrează astfel o scădere semnificativă a costului capitalului și obțin „fonduri ieftine” pe care le utilizează pentru acordarea de împrumuturi în USD și în EUR societăților și proiectelor selectate, în conformitate cu politica de „ieșire pe piața globală”. Astfel, acestea au capacitatea de a oferi condiții pe care băncile comerciale normale nu le pot egala.
(185)
O altă denaturare majoră a finanțării industriei fotovoltaice este cauzată de poziția privilegiată specială a băncii China Development Bank („CDB”), principalul creditor al acestei industrii, care a acordat un număr considerabil de împrumuturi și de linii de credit producătorilor-exportatori incluși în eșantion. CDB este finanțată aproape integral din vânzări de obligațiuni mai degrabă decât din depozite și reprezintă al doilea mare emitent de obligațiuni din țară, după Ministerul de Finanțe. Prin intermediul acestui mecanism special, CDB are posibilitatea de a se autofinanța ieftin, iar ulterior de a oferi împrumuturi în condiții preferențiale industriilor selectate (70).
3.4.1.1. Împrumuturi preferențiale
(a) Introducere
(186)
Reclamantul a susținut că guvernul RPC subvenționează industria fotovoltaică națională prin împrumuturi preferențiale și credite dirijate.
(b) Temeiul juridic
(187)
Următoarele dispoziții legale prevăd acordarea de împrumuturi preferențiale în China: Legea RPC privind băncile comerciale, Normele generale privind împrumuturile (puse în aplicare de People's Bank of China), Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale.
(c) Constatările anchetei
(188)
Având în vedere ansamblul elementelor de probă, se concluzionează că majoritatea împrumuturilor acordate grupurilor de producători-exportatori incluși în eșantion sunt furnizate de bănci deținute de stat stabilite ca fiind organisme publice în considerentul (168), deoarece sunt învestite cu autoritate publică și exercită funcții publice. Există dovezi suplimentare că aceste bănci exercită în mod efectiv autoritatea publică, deoarece, astfel cum se explică în considerentul (164), este în mod evident vorba de intervenție din partea statului (și anume, PBOC) în modul în care băncile comerciale adoptă decizii privind ratele dobânzii pentru împrumuturile acordate societăților chineze. În aceste circumstanțe, practicile de acordare a împrumuturilor ale acestor entități pot fi atribuite direct autorităților publice. Exercitarea autorității publice de către bănci este, de asemenea, confirmată și de modul în care articolele 7 și 15 din Normele generale privind împrumuturile (puse în aplicare de PBOC), Decizia 40 și articolul 34 din Legea privind băncile comerciale abordează îndeplinirea politicilor industriale ale guvernului. Există, de asemenea, un număr mare de dovezi circumstanțiale, sprijinite de studii și rapoarte obiective, conform cărora continuă să existe o intervenție majoră a autorităților publice asupra sistemului financiar chinez, astfel cum a fost deja explicat în considerentele (172) și (178). În final, guvernul RPC nu a furnizat informații care să permită o înțelegere mai bună a relației dintre băncile deținute de stat și autoritățile publice, astfel cum s-a explicat în considerentele (139) și (140). Astfel, în cazul împrumuturilor acordate de băncile deținute de stat în RPC, Comisia concluzionează că există o contribuție financiară acordată producătorilor din sectorul fotovoltaic sub forma unui transfer direct de fonduri de la autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază. În plus, aceleași dovezi arată că băncile chineze deținute de stat (precum și băncile private) sunt mandatate sau dirijate de autorități, ceea ce înseamnă, în consecință, că există o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.
(189)
Având în vedere analiza din considerentele (169) - (178) de mai sus, se stabilește, de asemenea, că băncile private sunt mandatate și dirijate de guvernul RPC să ofere împrumuturi producătorilor din sectorul fotovoltaic și că există o contribuție financiară, în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctele (i) și (iv) din regulamentul de bază.
(190)
Există un avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) și al articolului 6 litera (b) din regulamentul de bază, în măsura în care împrumuturile acordate de stat sau de organismele private mandatate sau dirijate de autoritățile publice prevăd condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar putea obține în mod normal pe piață. Împrumuturile neguvernamentale din RPC nu reprezintă o valoare de referință a pieței adecvată, de vreme ce s-a stabilit că băncile private sunt mandatate și dirijate de guvernul RPC și deci se presupune că urmează practicile băncilor deținute de stat în ceea ce privește acordarea împrumuturilor. Prin urmare, valorile de referință au fost construite utilizându-se metoda descrisă la considerentele (198) - (200) de mai jos. Utilizarea acestei valori de referință demonstrează faptul că împrumuturile sunt acordate sectorului fotovoltaic în termeni și condiții mai puțin stricte decât cele practicate pe piață.
(191)
Industria fotovoltaică intră în categoria industriilor încurajate, potrivit Deciziei nr. 40. Decizia nr. 40 este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC și, în acest sens, decizia este obligatorie din punct de vedere juridic pentru alte organisme publice și pentru operatorii economici. Decizia clasifică sectoarele industriale în „proiecte încurajate, restrictive sau eliminate”. Decizia respectivă constituie un document de orientare a politicii industriale care, împreună cu registrul, arată modul în care guvernul RPC aplică o politică de încurajare și de sprijin pentru anumite grupuri de societăți sau industrii, precum industria fotovoltaică/noua industrie energetică, clasificate în registru ca „industrii încurajate”. În privința numărului de industrii clasificate ca „încurajate”, se observă că acestea reprezintă doar o parte a economiei chineze. În plus, doar anumitor activități din cadrul acestor sectoare încurajate li se acordă statutul de „încurajate”. La articolul 17 din Decizia nr. 40 se prevede, de asemenea, că „proiectele de investiții încurajate” beneficiază de avantaje și stimulente specifice, printre care, de sprijin financiar. Pe de altă parte, în privința „proiectelor restrictive și eliminate”, Decizia nr. 40 împuternicește autoritățile de stat să intervină direct pentru a reglementa piața. În fapt, la articolele 18 și 19 se prevede ca autoritatea relevantă să împiedice acordarea de împrumuturi de către instituțiile financiare către astfel de „proiecte restrictive și eliminate”. Ținând cont de cele de mai sus, este evident că Decizia nr. 40 conține prevederi obligatorii pentru toate instituțiile economice, sub forma unor directive privind promovarea și sprijinul industriilor încurajate, una dintre acestea fiind industria fotovoltaică.
(192)
După cum se explică la considerentul (172) de mai sus, guvernul RPC dirijează împrumuturile preferențiale către un număr limitat de industrii, iar industria fotovoltaică este una dintre ele. Luând în considerare toate cele de mai sus, este clar că autoritățile permit instituțiilor financiare să ofere împrumuturi preferențiale numai unui număr limitat de sectoare industriale/societăți care respectă politicile relevante ale guvernului RPC. Pe baza elementelor de probă din dosar și în absența cooperării din partea guvernului RPC în legătură cu acest aspect, se concluzionează că subvențiile sub formă de împrumuturi preferențiale nu sunt disponibile în mod general, și prin urmare, sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, nu a fost adusă nicio dovadă de către oricare dintre părțile interesate care să sugereze că subvențiile se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(d) Concluzie
(193)
Ancheta a arătat că toți producătorii-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de împrumuturi preferențiale în perioada de anchetă.
(194)
Ținând cont de cele de mai sus, finanțarea industriei fotovoltaice ar trebui considerată o subvenție.
(195)
Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(196)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Conform articolului 6 litera (b) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru împrumutul acordat de autoritățile publice și suma pe care societatea ar plăti-o pentru un împrumut comercial comparabil obținut pe piață.
(197)
Astfel cum se explică mai sus [considerentul (190)], dat fiind că împrumuturile furnizate de băncile chineze reflectă intervenția substanțială a autorităților publice în sectorul bancar și nu reflectă rate disponibile pe o piață funcțională, a fost construită o valoare de referință adecvată utilizând metoda descrisă mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare a guvernului RPC, Comisia a recurs la datele disponibile pentru a construi o rată de referință a dobânzii adecvată.
(198)
Atunci când se construiește valoarea de referință adecvată pentru împrumuturile exprimate în RMB, se consideră că este rezonabil să se aplice ratele chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal. Astfel, într-un context în care situația financiară actuală a exportatorilor a fost stabilită pe o piață denaturată și nu există informații fiabile furnizate de băncile chineze în legătură cu măsurarea riscului și cu evaluarea creditelor, se consideră necesar să nu se accepte ca atare solvabilitatea exportatorilor chinezi, ci să se aplice un adaos pentru a reflecta impactul potențial al denaturării pieței din China asupra situației lor financiare.
(199)
Aceeași situație apare și în cazul împrumuturilor exprimate în valută. S-au utilizat ca valoare de referință obligațiunile corporative cu rating BB exprimate în monede relevante și emise în cursul PA.
(200)
În privința celor de mai sus, astfel cum se explică în considerentele (138) - (140), atât guvernului RPC, cât și producătorilor-exportatori cooperanți li s-a cerut să furnizeze informații privind politicile de împrumut ale băncilor chineze și modul în care împrumuturile se acordă producătorilor-exportatori. Informațiile respective nu au fost obținute, deși au fost solicitate în mod repetat. Ca urmare a acestei lipse de cooperare și ținând cont de ansamblul elementelor disponibile, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază, se consideră adecvat ca tuturor societăților din China să li se acorde doar cel mai înalt calificativ din categoria împrumuturilor speculative („non-investment grade”) (BB conform Bloomberg) și să se aplice prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de societățile cu acest rating la rata standard de împrumut a Băncii Populare a Chinei. Avantajul producătorilor-exportatori a fost calculat ținând cont de diferențialul ratei dobânzii, exprimat ca procent, înmulțit cu valoarea restantă a împrumutului, și anume dobânda neplătită în cursul PA. Această sumă a fost apoi raportată la cifra de afaceri totală a producătorilor-exportatori cooperanți.
(201)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Împrumuturi în condiții preferențiale
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co Ltd, RPC și societățile afiliate
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,25 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd și societățile afiliate
0,85 %
3.4.1.2. Acordarea unor linii de credit
(a) Introducere
(202)
Reclamantul susținuse că băncile chineze acordă linii de credit disproporționate exportatorilor chinezi ai produsului în cauză. Ancheta a confirmat faptul că toate societățile anchetate au beneficiat de linii de credit substanțiale din partea băncilor chineze, care în majoritatea cazurilor au fost acordate gratuit sau în schimbul plății unor taxe modice. În condiții normale de piață, aceste linii de credit fac obiectul unor comisioane de angajare și de administrare substanțiale, care le permit băncilor să compenseze costurile și riscurile.
(b) Constatările anchetei
(203)
Raportul grupului special Aeronave-CE a confirmat faptul că aceste linii de credit, ale căror efecte le depășesc pe cele ale împrumuturilor individuale, pot constitui potențiale transferuri directe de fonduri în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază și drept urmare pot constitui contribuții financiare. Grupul special a constatat că avantajul unui potențial transfer de fonduri se naște din simpla existență a obligației de a efectua un transfer direct de fonduri. Grupul special a constatat, de asemenea, că o linie de credit ar putea conferi, prin ea însăși, un avantaj firmei beneficiare și constituie astfel un potențial transfer de fonduri separat de orice transfer direct de fonduri sub formă de împrumuturi individuale (71).
(204)
Liniile de credit au fost acordate producătorilor-exportatori incluși în eșantion de către aceleași bănci care au acordat și împrumuturile preferențiale descrise mai sus. După cum s-a arătat mai sus, aceste bănci sunt organisme publice [considerentele (158) - (166)] sau sunt mandatate și dirijate de guvernul RPC pentru a acorda finanțare preferențială industriei fotovoltaice [considerentele (169) - (178)].
(205)
După cum s-a arătat mai sus [considerentele (158) - (185)], piața chineză este denaturată de legile și practicile băncilor deținute de stat; s-a constatat că în majoritatea cazurilor liniile de credit au fost acordate gratuit sau în schimbul plății unor taxe modice. În condiții normale de piață, aceste linii de credit fac obiectul unor comisioane de angajare și de administrare substanțiale, care le permit băncilor să compenseze costurile și riscurile.
(206)
Cuantumul avantajului este reprezentat de comisioanele care se aplică în mod normal liniilor de credite comerciale acordate societăților și de care producătorii-exportatori incluși în eșantion au fost scutiți, în majoritatea cazurilor. Comisia a utilizat comisioanele aplicate liniei de credit acordate unuia dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion de către o bancă comercială externă.
(207)
Industria fotovoltaică intră în categoria industriilor încurajate, potrivit Deciziei nr. 40. Decizia nr. 40 este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC și, în acest sens, decizia este obligatorie din punct de vedere juridic pentru alte organisme publice și pentru operatorii economici. Decizia clasifică sectoarele industriale în „proiecte încurajate, restrictive sau eliminate”. Decizia respectivă constituie un document de orientare a politicii industriale care, împreună cu registrul, arată modul în care guvernul RPC aplică o politică de încurajare și de sprijin pentru anumite grupuri de societăți sau industrii, precum industria fotovoltaică/noua industrie energetică, clasificate în registru ca „industrii încurajate”. În privința numărului de industrii clasificate ca „încurajate”, se observă că acestea reprezintă doar o parte a economiei chineze. În plus, doar anumitor activități din cadrul acestor sectoare încurajate li se acordă statutul de „încurajate”. Articolul 17 din Decizia nr. 40 prevede, de asemenea, că „proiectele de investiții încurajate” beneficiază de avantaje și stimulente specifice, printre care, de sprijin financiar. Pe de altă parte, în privința „proiectelor restrictive și eliminate”, Decizia nr. 40 împuternicește autoritățile de stat să intervină direct pentru a reglementa piața. În fapt, la articolele 18 și 19 se prevede ca autoritatea relevantă să împiedice acordarea de împrumuturi de către instituțiile financiare către astfel de „proiecte restrictive și eliminate”. Ținând cont de cele de mai sus, este evident că decizia nr. 40 conține prevederi obligatorii pentru toate instituțiile economice, sub forma unor directive privind promovarea și sprijinul industriilor încurajate, una dintre acestea fiind industria fotovoltaică.
(208)
După cum s-a explicat la considerentele (172) și (192) de mai sus, guvernul RPC dirijează împrumuturile preferențiale, în cadrul cărora acordarea de linii de credit constituie o parte esențială, spre un număr limitat de industrii. Industria fotovoltaică intră în acest grup de industrii și beneficiază de împrumuturi preferențiale cu caracter discriminatoriu.
(209)
Luând în considerare toate cele de mai sus, este clar că autoritățile permit instituțiilor financiare să acorde linii de credit preferențiale unui număr limitat de sectoare industriale/societăți care respectă politicile relevante ale guvernului RPC. Pe baza elementelor de probă din dosar și în absența cooperării din partea guvernului RPC în legătură cu acest aspect, se concluzionează că subvențiile sub formă de linii de credit disproporționate nu sunt disponibile în mod general, și prin urmare, sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, nu a fost adusă nicio dovadă de către oricare dintre părțile interesate care să sugereze că subvențiile se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(c) Concluzie
(210)
Ancheta a arătat că toate grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de linii de credit acordate gratuit sau la rate sub valoarea pieței, în cursul perioadei de anchetă.
(211)
În consecință, acordarea acestor linii de credit industriei fotovoltaice ar trebui să fie considerată subvenție.
(212)
Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.
(d) Calculul volumului subvenției
(213)
Acordarea de linii de credit în mod gratuit sau pentru taxe aflate sub valoarea pieței este considerată furnizare de servicii financiare [articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din regulamentul de bază] contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Din cauza denaturării pieței, descrisă în considerentele (158) - (185), nu s-a putut stabili valoarea adecvată a remunerației pentru serviciile financiare (în acest caz, acordarea de linii de credit) în raport cu condițiile existente pe piața RPC. Prin urmare, conform articolului 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru liniile de credit acordate de băncile chineze și suma pe care societatea ar plăti-o pentru o linie de credit comercial obținută pe piață. De asemenea, liniile de credit pot fi considerate transfer potențial de fonduri, în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.
(214)
Unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion a obținut o linie de credit de la o bancă având sediul într-o altă jurisdicție financiară decât RPC, iar linia de credit respectivă a fost supusă comisioanelor de angajament și de procesare conform practicii uzuale pe piețele financiare mondiale. Deși a fost acordată de filiala chineză a băncii respective, linia de credit în cauză este considerată a fi un indicator rezonabil al valorii de referință. S-a considerat că este oportun să se utilizeze ca valoare de referință comisioanele aplicate acestei linii de credit, în conformitate cu articolul 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază.
(215)
Nivelul comisioanelor utilizat ca valoare de referință a fost aplicat proporțional la valoarea fiecărei linii de credit în cauză, pentru a obține valoarea subvenției (minus orice comisioane efectiv plătite). În cazurile în care durata liniei de credit a depășit un an, valoarea totală a subvenției a fost distribuită pe întreaga durată a liniei de credit, iar o sumă corespunzătoare a fost atribuită PA.
(216)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Acordarea unor linii de credit
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
1,09 %
JingAo Group și societățile afiliate
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
2,59 %
3.4.1.3. Programe de subvenționare a creditelor de export
(217)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.1.4. Garanții de export și asigurări pentru tehnologii ecologice
(a) Introducere
(218)
În plângere se susținea că societatea China Export & Credit Insurance Corporation („Sinosure”) acordă asigurări pentru creditele de export în condiții preferențiale producătorilor produsului în cauză, printre altele, printr-un program intitulat „Green Express”. În plângere se afirmă că asigurarea creditelor de export oferită de Sinosure nu acoperă nici măcar costurile operaționale pe termen lung și pierderile din cadrul acestui program.
(b) Lipsa de cooperare și utilizarea datelor disponibile
(219)
După cum s-a arătat la considerentele (104) și (105) de mai sus, Comisia a solicitat informații în chestionar, în cererea de clarificare și în cursul vizitei de verificare la fața locului atât guvernului RPC, cât și societății Sinosure, informații care nu au fost oferite nici de autorități, nici de Sinosure.
(220)
Comisia a solicitat să i se comunice cadrul instituțional și documentele relevante care guvernează operațiunile societății Sinosure în calitate de asigurător oficial al statului în materie de credite de export. Guvernul RPC a transmis numai o notificare emisă în comun de Ministerul Comerțului („MOFCOM”) și de societatea Sinosure în 2004, dar nu au transmis o serie de alte documente relevante, printre care, de exemplu, așa-numitul Plan 840 inclus în notificare de Consiliul de Stat din 27 mai 2009 (72).
(221)
În ceea ce privește verificarea răspunsurilor la chestionar și anexa 1 referitoare la Sinosure, Comisia nu a putut obține o serie de documente și nu a putut verifica o serie de elemente la fața locului. Societatea Sinosure nu a transmis următoarele informații și elemente de probă concrete solicitate de Comisie: (a) situațiile financiare pentru anul 2012, care, conform declarațiilor, nu sunt încă disponibile pe site-ul Sinosure; (b) documentația relevantă referitoare la asigurarea creditelor de export, încheiată cu doi dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion, inclusiv contractele, evaluările riscului, corespondența și dovada plății primelor; (c) informații specifice cu privire la personalul de conducere numit de Consiliul de Stat; (d) dovezi privind elementele și avantajele enumerate în notificarea din anul 2004, emisă în comun de MOFCOM și Sinosure, inclusiv cele referitoare la aprobarea limitării, flexibilitatea ratei și reducerea acordată în interiorul intervalului de fluctuație a primelor; (e) dovezi referitoare la costurile operaționale și profiturile pe termen lung aferente activității de asigurare a creditelor de export; (f) dovezi referitoare la evaluarea situației pieței în sectorul fotovoltaic.
(222)
De asemenea, Comisia nu a putut verifica o serie de elemente incluse în răspunsurile la chestionar, referitoare la operațiunile Sinosure, inclusiv, în special, răspunsurile acesteia privind evaluarea riscului, modalitatea efectivă de stabilire a primei și procesul de aprobare și de aplicare, dat fiind refuzul societății Sinosure de a purta discuții cu privire la contractele specifice încheiate cu exportatorii cooperanți incluși în eșantion. De asemenea, Sinosure nu a putut clarifica sau transmite documente justificative în vederea clarificării unor discrepanțe identificate de către Comisie între cifrele sau elementele de altă natură conținute în răspunsurile oferite la chestionar și cele conținute în răspunsurile oferite la cererea de clarificare.
(223)
Guvernul RPC și Sinosure au încercat să-și justifice această lipsă de cooperare atât în cursul vizitei de verificare, cât și în scrisoarea guvernului RPC din data de 3 iunie 2013 prin invocarea unor preocupări legate de păstrarea confidențialității. În această privință, atât din scrisoarea prealabilă verificării, cât și din corespondența ulterioară prin e-mail reieșea foarte clar că intenția Comisiei era aceea de a efectua o verificare minuțioasă și că în mod evident aceasta urma să ia toate măsurile de precauție necesare pentru a proteja informațiile confidențiale transmise sau doar puse la dispoziție în vederea inspecției, în conformitate cu obligația sa legală de protejare a acestor informații așa cum este prevăzută de normele stricte ale UE în acest sens. În ceea ce privește documentele pe care Sinosure a încercat să le transmită după trecerea unei perioade de timp semnificative de la încheierea vizitei de verificare fără a-i oferi Comisiei posibilitatea de a le verifica în mod corespunzător, acestea nu au putut fi luate în considerare, deoarece fuseseră întocmite special pentru anchetă, iar Comisia nu a putut verifica documentele-sursă.
(224)
Dată fiind această lipsă de cooperare din partea guvernului RPC și a societății Sinosure, Comisia nu a putut verifica o serie de elemente referitoare la acordarea de asigurări pentru creditele de export de către Sinosure producătorilor-exportatori cooperanți ai produsului în cauză care au fost incluși în eșantion. Prin urmare, unele dintre constatările Comisiei se bazează pe informațiile disponibile în mod oficial, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(c) Sinosure este un organism public
(225)
Ancheta a stabilit că societatea Sinosure este un organism public în sensul articolului 2 litera (b) din regulamentul de bază și al jurisprudenței relevante a OMC (73) deoarece deține, exercită sau este învestită cu autoritate publică. Concret, guvernul RPC exercită un control semnificativ asupra societății Sinosure (74), iar societatea Sinosure exercită autoritate publică în executarea funcțiilor publice.
(226)
Comisia reține că activitatea de asigurare a creditelor de export desfășurată de societatea Sinosure este parte integrantă dintr-un sector financiar mai larg unde se consideră că intervenția guvernului reprezintă un act de imixtiune directă și denaturează funcționarea normală a pieței financiare în RPC [a se vedea considerentul (185) și următoarele de mai sus].
(227)
Deoarece îndeplinește rolul de unică instituție oficială de asigurare a creditelor de export în RPC, societatea Sinosure execută funcții guvernamentale. Prin urmare, ea se află într-o poziție de monopol pe piața asigurărilor pentru creditele de export. Societatea confirmă faptul că această piață nu este deschisă, deși există unii concurenți internaționali care își desfășoară activitatea în mod indirect în RPC.
(228)
Guvernul controlează în totalitate capitalul social și finanțele societății Sinosure. Sinosure este o entitate care desfășoară activități economice în mod independent și care este deținută integral de Consiliul de stat. Capitalul social este de 4 miliarde RMB și provine din fondul cu capital de risc aferent activității de asigurare a creditelor de export, în conformitate cu bugetul de stat. În plus, în anul 2011 statul a injectat fonduri în valoare de 20 de miliarde RMB prin intermediul societății China Investment Corporation, fondul suveran de investiții al Chinei. (75) Statutul (Articles of Association - „AoA”) specifică faptul că departamentul comercial competent să supervizeze activitatea societății este Ministerul de Finanțe și prevede obligația societății de a depune rapoartele financiar-contabile și raportul privind bugetul fiscal la Ministerul de Finanțe în vederea examinării și aprobării.
(229)
În ceea ce privește controlul exercitat de autoritatea publică, deoarece Sinosure este o entitate deținută integral de stat, aceasta nu are un Consiliu de administrație. În ceea ce privește Consiliul de supraveghere, toți supraveghetorii sunt numiți de Consiliul de stat și își exercită atribuțiile în conformitate cu „Regulamentul interimar privind consiliile de supraveghere ale unor instituții financiare importante deținute de stat.” Personalul de conducere al Sinosure este, de asemenea, numit de autoritatea publică. În raportul anual al societății pentru anul 2011 („RA 2011”) se menționează că președintele societății Sinosure este secretarul Comitetului de partid și că majoritatea personalului de conducere este, de asemenea, alcătuită din membri ai Comitetului de partid. Dat fiind refuzul societății Sinosure de a transmite și alte informații referitoare la personalul de conducere, se poate concluziona că acesta reprezintă expresia directă a guvernului, care numește în mod direct atât membrii consiliilor de supraveghere, cât și pe cei ai personalului de conducere. Pe această bază se poate afirma că societatea Sinosure se află sub controlul semnificativ al guvernului RPC.
(230)
Sinosure își îndeplinește funcțiile și pune în aplicare politicile guvernamentale într-un mod atât de clar și explicit, încât se poate conchide că această societate este expresia directă a guvernului însuși. Raportul anual 2011 al Sinosure conține mai multe declarații în acest sens, și anume: Sinosure a îndeplinit în mod proactiv funcția politică a unei agenții de creditare a exportului (ECA) […] și a reușit să demareze în condiții favorabile primul an al celei de a 12-a perioade a „planului cincinal” (p. 4, RA 2011); „continuarea reformei societăților comerciale a consolidat funcția politică pe care Sinosure o îndeplinește în calitate de ECA. Conferința CCPCC privind economia a pus în evidență această funcție și a prezentat cerințe clare privind asigurarea de credite, ceea ce a deschis calea către creșterea economică” (p. 5, RA 2011); „În anul 2011, Sinosure a pus în aplicare strategiile, deciziile și acordurile Consiliului de stat și ale Comitetului Central al PCC, precum și politicile de stat privind diplomația, comerțul exterior, industria și finanțele, și-a exercitat pe deplin funcția politică și a realizat o creștere rapidă” (p. 11, RA 2011); „Sinosure a pus în aplicare în integralitate politica de stat privind «Acordul special privind asigurarea finanțării exporturilor de echipamente complete de mari dimensiuni» și și-a îndeplinit obligațiile prevăzute de Stat” (p. 11, RA 2011).
(231)
Cadrul instituțional și alte documente emise de guvernul RPC în baza cărora operează Sinosure dovedesc în continuare funcția îndeplinită de această societate în calitate de organism public, învestit cu autoritatea punerii în aplicare a politicilor guvernamentale. „Avizul privind punerea în aplicare a strategiei de promovare a comerțului prin știință și tehnologie, utilizând asigurarea de credit la export” [Shang Ji Fa (2004) nr. 368 din 26 iulie 2004] a fost emis de MOFCOM și Sinosure în anul 2004 și reglementează în continuare activitățile Sinosure. Printre obiectivele menționate în acest aviz se numără promovarea exporturilor de tehnologii avansate și noi, precum și de produse cu o înaltă valoare adăugată, utilizând în continuare asigurarea de credit la export. Avizul mandatează în mod explicit Sinosure în vederea susținerii industriilor de export esențiale, menționate în Registrul produselor bazate pe tehnologia avansată și nouă din China, creat în anul 2006. Acest registru include printre produsele eligibile „Module și celule electrice solare”, acestea putând fi considerate, prin urmare, ca primind sprijin direct de la Sinosure. În aviz sunt prevăzute următoarele avantaje: un „canal verde”, care reprezintă un sprijin specific pentru produsele din catalog care ar trebui să primească aprobare în termen de cinci zile în cazul în care condițiile de subscriere sunt îndeplinite, precum și aprobarea privind limitarea pentru asigurarea cu prioritate; viteza prelucrării solicitărilor, care trebuie să fie soluționate în termen de trei luni de la primirea documentelor de solicitare; flexibilitatea ratei, care constă în cea mai mare reducere aplicată ratei de primă în intervalul fluctuant al Sinosure. Avizul prevede, de asemenea, luarea de noi măsuri de către autoritățile regionale și locale în domeniul comercial, pentru a sprijini produsele incluse în registru. Avizul solicită Sinosure să adapteze modelul de subscriere în funcție de politica industrială națională și de caracteristicile exporturilor de produse bazate pe tehnologia avansată și nouă, precum și să asigure sprijin pentru sectorul cercetării și dezvoltării și pentru cel al inovării, susținute în mod special de stat.
(232)
Comisia deține informații privind existența altor documente care dovedesc faptul că Sinosure aplică în mod direct politici guvernamentale de care beneficiază, printre alții, producătorii-exportatori. Consiliul de Stat detaliază așa-numitul Plan 840 în avizul din 27 mai 2009 (76). Denumirea face referire la utilizarea a 84 de miliarde USD ca asigurare a exporturilor și reprezintă una dintre cele șase măsuri lansate de Consiliul de Stat în anul 2009 pentru a stabiliza cererea de exporturi după criza globală și cererea sporită, în consecință, în materie de asigurări de credit la export. Cele șase măsuri includ în special o acoperire mai bună a asigurării de credit la export, oferirea unor asigurări de credit la export pe termen scurt pe o scară de 84 de miliarde USD în 2009 și o reducere a ratei de primă. Fiind singura instituție politică ce subscrie asigurări de credit la export, Sinosure este menționată în calitate de executant al planului. În ceea ce privește reducerea primei de asigurare, Sinosure a fost solicitată să asigure reducerea cu 30 % a ratei medii a asigurării de credit la export pe termen scurt, pe baza ratei medii globale din 2008.
(233)
Așa-numitul „Plan 421” a fost inclus în „Avizul privind aspectele aplicării acordurilor speciale pentru finanțarea asigurării exporturilor de echipamente complete de mari dimensiuni”, emis în comun de Ministerul Comerțului și de Ministerul Finanțelor la 22 iunie 2009. Acesta a reprezentat, de asemenea, o politică importantă de susținere a politicii de „exteriorizare” a Chinei, ca răspuns la criza financiară globală din 2009, și a pus la dispoziție asigurări de finanțare în valoare de 42,1 miliarde USD pentru a sprijini exportul de echipamente complete de mari dimensiuni. Sinosure și câteva alte instituții financiare au reușit să găsească soluții pentru a pune la dispoziție fondurile. Societățile vizate de prezentul document s-ar putea bucura de măsuri financiare preferențiale, inclusiv de asigurare de credit la export. Din cauza lipsei de cooperare din partea guvernului RPC, Comisia nu a putut solicita detalii suplimentare privind punerea în aplicare a acestui aviz. În absența unor dovezi care să confirme contrariul, Comisia are motive să creadă că echipamentele fotovoltaice și sectorul fotovoltaic sunt, de asemenea, acoperite de prezentul document.
(234)
Alte documente care prezintă sprijinul acordat de autoritățile publice pentru asigurarea de credit la export pe termen scurt includ două documente referitoare la sprijinul financiar sporit alocat industriilor strategice emergente (ISE). Avizul privind cultivarea și dezvoltarea, emis de Consiliul de Stat cu privire la accelerarea activității industriilor emergente de importanță strategică Guo Fa [2010] nr. 32 din 18 octombrie 2010, punctul 7(C) încurajează instituțiile financiare în direcția creșterii sprijinului financiar. Orientările de punere în aplicare pentru dezvoltarea ISE, emise în comun de toate ministerele responsabile (de exemplu, Comisia națională pentru dezvoltare și reformă, Ministerul Comerțului, Ministerul Științei, Ministerul Industriei și Tehnologiei Informației, Ministerului Protecției Mediului, Ministerul Finanțelor, Administrația de Stat pentru Impozitare, Administrația Generală a Vămilor, Administrația Generală pentru Controlul Calității, Inspecția pentru Protecția Proprietății Intelectuale) Guo Fa [2011] nr. 310 din 21 octombrie 2011 face referire în mod specific, la punctul (xxvii), la sprijinul activ acordat industriilor strategice emergente, printre altele prin asigurări de credit la export. Aceste industrii strategice emergente se axează pe produse, tehnologii și servicii de dezvoltare a pieței internaționale, pe industria aerospațială, producția de echipamente de înaltă performanță, producerea unei cantități mari sau stimularea tehnologilor brevetate la nivel național și a produselor standard de export ale industriilor strategice emergente. Prin urmare, în absența unor dovezi care să susțină contrariul, există motive pentru a crede că și produsul în cauză și exportatorii incluși în eșantion se califică drept „industrii strategice emergente” și au dreptul la beneficiile aferente.
(235)
Pe baza elementelor de mai sus, concluzia Comisiei este că Sinosure este un organism public, fiind învestit cu autoritatea guvernamentală de a pune în aplicare politici publice, fiind controlat de autoritățile publice în mod semnificativ și exercitând funcții publice.
(d) Temeiul juridic
(236)
Temeiurile juridice ale acestui program sunt următoarele: „Avizul privind punerea în aplicare a strategiei de promovare a comerțului prin știință și tehnologie, utilizând asigurarea de credit la export” [Shang Ji Fa(2004) nr. 368], emis în comun de MOFCOM și Sinosure; „Registrul de export al produselor bazate pe tehnologii înalte și noi din China din 2006”; așa-numitul „Plan 840”, inclus în Avizul Consiliului de Stat din 27 mai 2009; așa-numitul „Plan 421”, inclus în „Avizul privind aspectele aplicării acordurilor speciale pentru finanțarea asigurării exporturilor de echipamente complete de mari dimensiuni”, emis în comun de Ministerul Comerțului și de Ministerul Finanțelor la 22 iunie 2009; „Avizul privind cultivarea și dezvoltarea, emis de Consiliul de stat cu privire la accelerarea activității industriilor emergente de importanță strategică” [Guo Fa (2010) nr. 32 din 18 octombrie 2010], emis de Consiliul de Stat și Orientările sale de punere în aplicare [Guo Fa (2011) nr. 310 din 21 octombrie 2011].
(e) Constatările anchetei
(237)
Întrucât Sinosure reprezintă un organism public, care este învestit cu autoritate guvernamentală și pune în aplicare planuri și legi guvernamentale, furnizarea de asigurări de credit la export pentru producătorii care fabrică produsul în cauză constituie o contribuție financiară sub forma unui potențial transfer direct de fonduri de la autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.
(238)
În ceea ce privește reducerea aplicată de autoritățile locale unei părți din prima plătită de producătorii-exportatori, aceasta constituie un transfer direct de fonduri sub formă de grant în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.
(239)
Există un avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) și al articolului 6 litera (c) din regulamentul de bază, în măsura în care Sinosure pune la dispoziție asigurări de credit la export în condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar putea obține în mod normal pe piață sau asigurări care, în alt mod, nu ar fi deloc disponibile pe piață. Un alt avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) primit de producătorul-exportator este reducerea financiară din partea de primă de asigurare plătită către Sinosure de unele autorități locale la care sunt înregistrați unii producători-exportatori.
(240)
Avizul din anul 2004 a enumerat toată gama de avantaje oferite de Sinosure și/sau de autoritățile locale societăților din registrul din 2006 care respectau politicile naționale. Ancheta a arătat că acordurile de asigurare încheiate între Sinosure și producătorii-exportatori incluși în eșantion, precum și reducerile părții de primă acordate de autoritățile locale reflectă integral aceste avantaje. Tratamentul „Green Express” constă în simplificarea și accelerarea procesului de asigurare, precum și în decontarea cererilor pe baza unei evaluări rapide a pierderilor, urmată de plata accelerată către client.
(241)
Ancheta a arătat, de asemenea, că măsurile adoptate ca urmare a crizei financiare din 2009 și detaliate în Planul 840 și în Planul 421 și, ulterior, în cadrul măsurilor din 2011 de susținere a industriilor strategice emergente au asigurat avantaje substanțiale producătorilor-exportatori. Aceste măsuri au sporit disponibilitatea asigurării și au redus în continuare primele aplicate de Sinosure, în pofida situației economice dificile și a riscurilor considerabil sporite pentru Sinosure în ceea ce privește oferta de asigurări, reflectându-se pe deplin în asigurarea oferită de Sinosure producătorilor-exportatori. În special, ancheta a indicat faptul că respectivele condiții și primele aplicate în anii relevanți care acoperă PA s-au menținut în mare măsură la același nivel sau s-au îmbunătățit, în pofida creșterii numărului cererilor de rambursare plătite de Sinosure și a situației substanțial deteriorate din sectorul energiei fotovoltaice.
(242)
În ceea ce privește existența unui avantaj, Comisia a analizat mai întâi măsura în care primele acordate de Sinosure au acoperit costul asigurării de credit la export pe termen scurt. Sinosure și-a susținut punctul de vedere bazându-se pe litera (j) din Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii (SMC), în care se consideră ca subvenție la export „interzisă” în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) din respectivul acord punerea la dispoziție de programe de asigurare a creditului la export la rate ale primelor care sunt insuficiente pentru a acoperi cheltuielile și pierderile pe termen lung ale programelor. În răspunsul său la chestionar, Sinosure a făcut referire la profitul și pierderile realizate în ultimii cinci ani și a concluzionat că, deși în general a înregistrat un profit în această perioadă, furnizarea de asigurări de credit la export pe termen scurt pentru producătorii-exportatori nu a constituit o subvenție în sensul Acordului SMC al OMC. Potrivit explicațiilor de mai sus [a se vedea considerentele (221) și (222)], Comisia a solicitat Sinosure informații și dovezi specifice privind rentabilitatea pe termen lung a activităților sale de asigurare de credit la export, inclusiv a veniturilor din prime, a costurilor de exploatare și a pierderilor din cadrul programului, în conformitate cu Acordul SMC al OMC. Totuși, Sinosure nu a prezentat aceste documente și dovezi solicitate în cadrul vizitei de verificare, insistând asupra datelor privind rentabilitatea globală din rapoartele sale anuale auditate.
(243)
Comisia constată că, și în situația în care s-ar baza doar pe rapoartele anuale ale Sinosure, fără a putea verifica cifrele și elementele conținute de acestea, tot nu ar putea ajunge la concluzia că Sinosure a obținut profit pe termen lung din componenta „asigurarea de credit la export”, care corespunde „programului” menționat la litera (j). Sinosure desfășoară o serie de activități pe lângă asigurarea de credit la export, iar cifrele și datele indicate în raportul anual sunt date consolidate pentru toate aceste activități, fără o defalcare exactă. În unele rapoarte anuale (dar nu în cel mai recent), asigurarea creditului la export pe termen scurt pare să fie, de departe, cea mai importantă activitate a Sinosure, însă nu sunt puse la dispoziție procente exacte. Întrucât Sinosure a refuzat să ofere informațiile și dovezile solicitate în ceea ce privește doar această din urmă activitate, care trebuie să includă analiza „programului” în temeiul literei (j) din anexa 1 la Acordul SMC al OMC, Comisia trebuie să își fondeze constatările pe elementele disponibile public.
(244)
Comisia constată încă de la început faptul că, în conformitate cu articolul 11 din Statutul Sinosure, această societate funcționează la pragul de rentabilitate. Cu alte cuvinte, prin statut, Sinosure nu vizează maximizarea profiturilor sale, ci simpla rentabilitate în conformitate cu funcția sa de unic asigurător oficial de credit la export în RPC. Potrivit explicațiilor de mai sus, datele înregistrate în dosare au arătat faptul că mediul juridic și cel politic în care Sinosure funcționează impune societății să pună în aplicare planuri și politici guvernamentale în îndeplinirea mandatului său politic public. Printre industriile selectate și societățile sprijinite în mod special de stat, producătorii-exportatori au avut acces deplin la asigurarea de credit la export pusă la dispoziție de Sinosure la rate preferențiale chiar și în urma crizei globale din 2009 și atunci când sectorul energiei fotovoltaice a experimentat o criză fără precedent, inclusiv în PA. Prin urmare, Sinosure oferă disponibilitate nelimitată în ceea ce privește asigurarea pentru sectorul energiei fotovoltaice, iar primele de asigurare extrem de scăzute pe care le oferă nu reflectă riscurile actuale la care se expune atunci când asigură exporturile din acest sector. Pe baza tuturor acestor elemente disponibile publicului, s-ar putea concluziona deja că nu se poate exclude faptul că este probabil ca ratele primelor aplicate de Sinosure să fie insuficiente pentru a acoperi operațiunile sale pe termen lung, și, de fapt, acest lucru ar părea posibil.
(245)
În absența cooperării din partea Sinosure, Comisia a analizat și alte elemente care susțin în continuare această concluzie. Elementele justificative disponibile publicului indică deja, în mod explicit, faptul că Sinosure funcționează într-un context de pierderi de exploatare pe termen lung (77). Comisia a analizat, de asemenea, cifrele relevante din conturile de venit și pierdere din rapoartele anuale ale Sinosure pentru anii 2006 - 2001, transmise de Sinosure pentru a justifica cifrele referitoare la rentabilitate raportate în răspunsul la chestionar. Aceste cifre indică faptul că Sinosure a inclus o pierdere de exploatare pe termen lung semnificativă din activitățile sale combinate de asigurare care exclud venitul din investiții și alte venituri. Mai exact, în fiecare an în perioada 2006 - 2011 (2010 fiind singura excepție), cererile de plată achitate sunt deja (aproape) egale sau depășesc (cu mult) primele nete obținute de Sinosure. În cazul în care cheltuielile de exploatare și cheltuielile privind comisioanele sunt, de asemenea, scăzute din primele nete, rezultatul este o pierdere și mai substanțială. Cifrele indică faptul că, în pofida unui câștig modest obținut în anul 2010, pierderea de exploatare aferentă operațiunilor de asigurare din întreaga perioadă este semnificativă. Din rapoartele anuale reiese faptul că elementele care contribuie în mod considerabil la venitul global al Sinosure sunt veniturile din investiții și alte venituri, care nu sunt relevante pentru evaluarea viabilității programului său de asigurare de credit la export. Dat fiind că asigurarea de credit la export pe termen scurt reprezintă baza activității comerciale a Sinosure, în absența unor dovezi care să susțină contrariul, s-a concluzionat că Sinosure a suferit o pierdere pe termen lung semnificativă din cauza programului său de asigurare de credit la export.
Având în vedere faptul că Sinosure înregistrează pierderi din cauza programului său de asigurare de credit la export, existența unui avantaj este stabilită prin compararea primelor plătite de producătorii-exportatori cu cele disponibile pe piață. Sinosure este unica agenție oficială de asigurare de credit la export și, prin urmare, controlează în totalitate piața națională. În absența oricărui criteriu comercial de referință în RPC pentru astfel de instrumente și dat fiind faptul că piața financiară din RPC este denaturată de intervenția guvernului, este rezonabilă utilizarea unui criteriu de referință exterior RPC, de exemplu primele aplicate într-o situație de piață normală. Pe această bază, potrivit descrierii din secțiunea de mai jos privind calculul valorii subvenției, primele sunt la rate mai scăzute decât cele de pe piață și se oferă și un avantaj.
(246)
Subvențiile de mai sus sunt condiționate de rezultatele la export în sensul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază, pentru că nu pot fi obținute fără export. În plus, acestea sunt, de asemenea, specifice în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite societăți. Modulele și celulele solare sunt, în mod explicit, incluse pe lista din Registrul produselor bazate pe tehnologii înalte și noi din 2006, ceea ce reprezintă condiția pentru obținerea tratamentului preferențial prevăzut în Avizul din anul 2004. În plus, unul dintre obiectivele principale ale Sinosure este punerea în aplicare a politicilor și planurilor naționale, inclusiv cel de-al 12-lea plan cincinal pentru sectorul energiei fotovoltaice. Planul 840 și planurile 421 aduc, de asemenea, avantaje pentru sectorul energiei fotovoltaice, printre alte câteva sectoare evidențiate în aceste planuri [a se vedea considerentele (232) și (233)]. Sectorul energiei fotovoltaice este, de asemenea, considerat drept una dintre industriile încurajate în conformitate cu Decizia nr. 40 și cu alte legi și documente de planificare [a se vedea considerentele (207) și (208)]. Acest sector intră, de asemenea, în categoria „industrii strategice emergente”, bucurând-se de o serie de avantaje în conformitate cu politicile guvernamentale [a se vedea considerentul (102)]. Cei mai mulți dintre producătorii-exportatori au și statut oficial de societăți care utilizează tehnologii înalte și noi, ceea ce le conferă o serie de avantaje ca urmare a politicilor guvernamentale favorabile.
(247)
Prin urmare, este evident faptul că avantajele acordate de Sinosure sau de autoritățile locale prin rambursarea unei părți din prima de asigurare nu sunt disponibile pentru toate sectoarele industriale și toate societățile, ci sunt restricționate numai la acele sectoare și societăți care respectă în mod specific politicile guvernamentale de sprijin relevante și documentele aferente acestora. Concluzia Comisiei este că avantajele acordate de Sinosure și/sau de autoritățile locale producătorilor care fabrică produsul în cauză sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, întrucât nu a existat nicio dovadă care să sugereze că subvențiile se bazează pe criterii obiective sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază, avantajul este specific și în această privință.
(f) Concluzie
(248)
Ancheta a arătat că șase grupuri de producători-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de asigurarea creditului la export acordată de Sinosure în perioada de anchetă.
(249)
Asigurarea creditului la export pusă la dispoziția industriei fotovoltaice de Sinosure trebuie considerată o subvenție, în măsura în care ratele primelor sunt mai scăzute decât cele practicate pe piață.
(250)
Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.
(g) Calculul valorii subvenției
(251)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Calculul avantajului este asemănător situației în care sunt implicate garanții ale împrumuturilor. Conform articolului 6 litera (c) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre valoarea primei plătite de societate pentru asigurarea pe termen scurt pusă la dispoziție de Sinosure și valoarea primei pe care societatea ar plăti-o pentru o asigurare a creditului la export comparabilă, obținută pe piață.
(252)
Întrucât asigurarea creditului la export pe termen scurt pusă la dispoziție de Sinosure este rezultatul obiectivelor politicii guvernamentale, iar Sinosure se află într-o situație de monopol pe piața internă, dată fiind funcția sa de agenție oficială unică de asigurare a creditului la export, a fost stabilită o valoare de referință pe piață adecvată, pe baza metodei descrise mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare din partea guvernului RPC și Sinosure, Comisia a recurs la elementele disponibile pentru a stabili o primă de piață adecvată pentru asigurarea pusă la dispoziția producătorilor din industria fotovoltaică.
(253)
Comisia consideră că cea mai adecvată valoare de referință pentru care sunt disponibile informații este reprezentată de ratele primelor aplicate de Export-Import Bank („Ex-Im Bank”) din Statele Unite ale Americii. Potrivit informațiilor disponibile publicului (78), Ex-Im Bank este agenția oficială pentru creditul la export a administrației federale a SUA și se autosusține. Activitățile Ex-Im Bank includ asigurarea creditului la export și alte activități, precum garanții ale capitalului circulant și garanții pentru împrumuturi (finanțarea cumpărătorului). Misiunea sa este de a crea și a susține locuri de muncă în SUA prin sprijinirea exporturilor SUA către cumpărătorii internaționali. Ex-Im Bank acționează în calitate de societate guvernamentală prin decizia Congresului Statelor Unite ale Americii. Prin urmare, există o serie de similitudini cu Sinosure, iar banca este considerată o instituție de referință adecvată.
(254)
Prima de referință a fost calculată în raport cu taxele efective aplicate exporturilor în țările OCDE pentru politici globale, cu o acoperire de 90 % a sumei asigurate și o durată de 120 de zile. Prima efectivă este media a cinci categorii diferite de cumpărători străini, în funcție de solvabilitatea lor și de riscul de credit. Aceasta reprezintă cea mai apropiată valoare de referință disponibilă pentru calcularea primei pe care fabricanții produsului în cauză ar trebui să o plătească pe piață.
(255)
Valoarea avantajului a fost calculată pe baza informațiilor furnizate de guvernul RPC și se referă la sumele Sinosure acoperite de asigurarea creditului la export și taxele plătite în PA pentru această asigurare. Informațiile furnizate de societățile cooperante cu privire la Sinosure nu au fost utilizate pentru că informațiile din partea guvernului RPC au fost, în mod clar, mai complete (de exemplu, nu toate societățile au raportat, în cadrul răspunsului la chestionar, politica lor în relație cu Sinosure sau au declarat-o în timpul verificării la fața locului).
(256)
În ceea ce privește plata unei părți din prima de asigurare efectuată de autoritățile locale, avantajul se calculează ca fiind egal cu nivelul reducerilor și al granturilor acordate societăților din eșantion în PA.
(257)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Asigurări și garanții pentru export
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group și societățile afiliate
0,71 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
3.4.1.5. Beneficii oferite prin acordarea accesului la holdingurile offshore și rambursări de împrumuturi de către guvern
(258)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.2. Programe de granturi
3.4.2.1. Fondul de cercetare și dezvoltare a produselor pentru export
(259)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.2.2. Subvenții pentru dezvoltarea „Mărcilor celebre” și a programului „Cele mai mari mărci mondiale ale Chinei”
(260)
Comisia a constatat faptul că unii producători-exportatori din eșantion au beneficiat de aceste programe în cursul PA. Totuși, având în vedere beneficiile de mică valoare primite și impactul neglijabil al acestora asupra marjei de subvenție, Comisia nu a considerat necesară analizarea aplicabilității măsurilor compensatorii în legătură cu respectivele programe.
3.4.2.3. Fonduri pentru expansiunea externă a industriilor din Provincia Guandong
(261)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.2.4. programul demonstrativ Golden Sun
(a) Introducere
(262)
În plângere s-a susținut faptul că producători care fabrică produsul în cauză au primit subvenții în cadrul programului demonstrativ „Golden Sun” („Golden Sun”), pus în aplicare de autoritățile publice din China în luna iulie 2009. Aceasta conținea elemente de probă prima facie conform cărora patru dintre exportatorii incluși în eșantion au primit subvenții directe pentru produsul în cauză în cadrul acestui program. De asemenea, aceasta a arătat că unul dintre exportatorii incluși în eșantion a fost selectat ca furnizorul produsului în cauză pentru 70 % din capacitatea totală instalată a operatorilor de proiect (și anume societățile care produc și vând energia electrică produsă de sistemele fotovoltaice) în 2011. De asemenea, plângerea conținea informații care sugerează că finanțările prin programul „Golden Sun” nu au fost alocate operatorilor de proiect într-o manieră transparentă și concurențială.
(b) Lipsa de cooperare și utilizarea datelor disponibile
(263)
Comisia a solicitat informații privind programul „Golden Sun” în cadrul chestionarului, în cererea de clarificări și în timpul vizitei la fața locului, însă guvernul RPC nu a transmis aceste informații, astfel cum se precizează la considerentele (104) și (105).
(264)
În ceea ce privește informațiile solicitate în chestionar și în cererea de clarificări, guvernul RPC a susținut cu insistență faptul că acest program de granturi nu este destinat producătorilor care fabrică produsul în cauză. În consecință, acesta nu a furnizat răspunsuri la o serie de întrebări privind programul și avantajele acordate producătorilor care fabrică produsul respectiv, optând pentru varianta de răspuns „nu se aplică”. Guvernul RPC nu a pus la dispoziție nici toate legile, normele, orientările administrative și alte acte relevante, astfel cum s-a solicitat în chestionar, limitându-se numai la prezentarea temeiului juridic principal.
(265)
La începutul sesiunii de verificare a programului „Golden Sun”, Comisia a solicitat guvernului RPC prezentarea tuturor anexelor la temeiul juridic principal deja pus la dispoziție, întrebând dacă intenționează să transmită documente oficiale suplimentare referitoare la program. Guvernul RPC a transmis anexele solicitate, însă a răspuns că nu intenționează să trimită documente suplimentare. Comisia a arătat, ulterior, guvernului RPC un document bugetar referitor la proiectele efective finanțate și sumele corespunzătoare acordate în baza acestui program, emis de Ministerul finanțelor („MOF”) și pus la dispoziție de exportatorii cooperanți [documentul MOF nr. 965 (2010) din 2 decembrie 2010]. Anexele la documentul respectiv arată că unul dintre exportatorii incluși în eșantion a primit finanțări substanțiale prin programul „Golden Sun” atât pentru propriile proiecte, cât și în calitate de furnizor de echipamente eligibile destinate mai multor proiecte finanțate prin programul „Golden Sun”. Reprezentanții MOF prezenți la verificare cunoșteau documentul prezentat, iar Comisia le-a solicitat să transmită toate documentele bugetare similare, emise de MOF pentru anii în care a fost pus în aplicare programul „Golden Sun”. Deși au fost de acord, în principiu, cu transmiterea acestor documente, reprezentanții MOF nu le-au transmis niciodată Comisiei.
(266)
Comisia le-a arătat, de asemenea, documentele bugetare MOFCOM referitoare la programul „Golden Sun”, emise de administrația financiară locală a unei provincii și a unei municipalități, transmise de unul dintre exportatorii cooperanți; Comisia a solicitat guvernului RPC transmiterea unor documente similare relevante (de exemplu, emise de provincii sau municipalități) referitoare la program. Guvernul RPC a răspuns că nu deține aceste documente întrucât acestea privesc provincii și/sau municipalități și, prin urmare, nu le poate transmite.
(267)
În scrisoarea sa din 3 iunie 2013, guvernul RPC și-a reafirmat poziția potrivit căreia programul „Golden Sun” nu este destinat producătorilor care fabrică produsul în cauză și a clarificat faptul că, deși este posibil să fi beneficiat de program, acești producători au acționat în calitate de operatori de proiect pentru centrale electrice și nu de producători de panouri solare, dat fiind că numai operatorii de proiect pot primi subvenții în cadrul programului respectiv. De asemenea, în această scrisoare se afirmă faptul că Comisia a solicitat numai trei documente indicate în mod specific, care au fost transmise de guvernul RPC. Această afirmație este incorectă, deoarece Comisia a solicitat, în cadrul vizitei de verificare, documente bugetare specifice emise de MOF (menționate, de asemenea, în mod expres în scrisoarea Comisiei din 23 mai 2013) și de departamentele locale de care aparțin producătorii-exportatori (cu referire la documentele specifice transmise de aceștia), pe care guvernul RPC a hotărât să nu le furnizeze.
(268)
Comisia a solicitat, de asemenea, informații specifice privind plățile primite, în cadrul programului „Golden Sun”, de un exportator cooperant inclus în eșantion, având în vedere faptul că acest exportator a furnizat produsul în cauză și a primit banii direct de la autoritățile locale. Din nou, guvernul RPC nu a fost în măsură să explice situația și să furnizeze detalii în timpul vizitei de verificare și a contactat, pur și simplu, consiliul juridic al societății care a explicat, se pare, că situația a fost clarificată cu funcționarii Comisiei în timpul vizitei de verificare, ceea ce nu corespundea în întregime realității. Detalii suplimentare privind această situație sunt puse la dispoziție în continuare, la considerentele (276) - (278). Potrivit precizărilor suplimentare din considerentele (275) - (278), ancheta a stabilit faptul că producătorii cooperanți incluși în eșantion au beneficiat, într-adevăr, de granturi acordate în baza programului „Golden Sun”, inclusiv și în special pentru furnizarea produsului în cauză. Poziția guvernului RPC, potrivit căreia acest program nu oferă avantaje pentru producția produsului în cauză, a fost, fără îndoială, contrazisă de dovezile și informațiile verificate în cadrul anchetei.
(269)
Dată fiind această lipsă de cooperare din partea guvernului RPC, Comisia nu a putut verifica mai multe aspecte esențiale ale programului „Golden Sun” și ale avantajelor efective oferite producătorilor care fabrică produsul în cauză. Acest fapt s-a adăugat neprezentării de către guvernul RPC a tuturor documentelor relevante solicitate, în special a documentelor bugetare referitoare la creditele acordate în baza programului „Golden Sun”, emise de MOF pentru anii de punere în aplicare a programului. Așadar, anumite constatări ale anchetei se bazează pe cele mai bune date disponibile publicului, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(c) Temeiul juridic
(270)
Temeiul juridic principal este Avizul privind punerea în aplicare a Programului demonstrativ „Golden Sun” din 16 iulie 2009 și Măsurile intermediare aferente programului demonstrativ „Golden Sun” privind gestionarea fondului de asistență financiară, anexate, dosarul CaiJian nr. 397 (2009) emise de Ministerul finanțelor, Ministerul științelor și de Consiliul național pentru energie; Circulara privind punerea în aplicare cu succes a sarcinilor în cadrul programului demonstrativ „Golden Sun”, dosarul nr. 718 (2009); Circulara privind îndeplinirea cu succes a programului demonstrativ Golden Sun 2010, dosarul nr. 622 (2010); Circulara referitoare la Instrucțiunile privind indecșii bugetari aferenți subvenției financiare pentru costurile de construcție din cadrul programelor demonstrative „Golden Sun” 2010, dosarul nr. 965 (2010) din 2 decembrie 2010, emisă de Ministerul Finanțelor; Circulara privind distribuția obiectivului bugetar pentru subvenția fiscală alocată programelor „Golden Sun” 2011, JCJ dosarul nr. 336 din 1 septembrie 2011, emisă de Administrația financiară Hebei; Circulara privind distribuția obiectivului bugetar pentru subvenția fiscală alocată programelor „Golden Sun” 2011, HCJ dosarul nr. 135 din 8 noiembrie 2011 emisă de Biroul financiar municipal Hengshui.
(d) Constatările anchetei
(271)
Programul „Golden Sun” a fost instituit în anul 2009 pentru promovarea progreselor tehnologice și a dezvoltării la scară largă a industriei sistemelor solare fotovoltaice distribuite. Autoritățile responsabile pentru program la nivel central sunt Ministerul Finanțelor, Ministerul Științei și Consiliul Național pentru Energie. Avizul privind punerea în aplicare a programului „Golden Sun” enumeră o serie de criterii de eligibilitate pentru acordarea de fonduri în cadrul programului, inclusiv: (a) includerea societăților în planul de punere în aplicare a proiectului demonstrativ local „Golden Sun”; (b) o capacitate instalată de cel puțin 300 kWh; (c) o perioadă de construcție de cel mult un an și o perioadă de operare de cel puțin douăzeci de ani; (d) proprietarii proiectelor în sectorul energiei fotovoltaice trebuie să dețină active totale în valoare de cel puțin 100 de milioane RMB și un capital minim de 30 % din costurile de investiții; (e) producătorii sistemului integrat și ai echipamentelor de bază folosite pentru proiectele care vizează generarea de energie fotovoltaică ar trebui selectați pe baza unor proceduri de licitație. Proiectele eligibile pot primi până la 50 % din costurile totale de investiții din partea autorităților publice, iar acest plafon este majorat la 70 % pentru proprietarii de proiecte situate în zonele îndepărtate, care nu sunt conectate la o rețea electrică dată.
(272)
În ceea ce privește procedura, societățile care doresc să primească finanțare în cadrul programului trebuie să depună cererile și documentele justificative la autoritatea publică relevantă. Departamentele energetice, tehnologice și financiare de la nivel de provincie responsabile cu organizarea programului depun un raport succint comun la Ministerul Finanțelor, Ministerul Științei și Consiliul Național pentru Energie, care poartă răspunderea pentru revizuirea proiectelor care provin din provincii referitoare la programele tehnice, condițiile de construcție, finanțarea și toate celelalte aspecte. În urma aprobării finale acordate de autoritatea publică, Ministerul Finanțelor alocă fonduri direct proprietarului proiectului și va păstra documentele relevante privind aprobarea și plata.
(273)
În practică, operatorii de proiect depun cereri de finanțare la autoritățile publice după încheierea unui contract cu furnizorul (furnizorii) echipamentelor fotovoltaice eligibile (și anume, produsul în cauză). În conformitate cu legislația relevantă, acești furnizori de echipamente fotovoltaice eligibile sunt selectați prin proceduri de licitație. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a clarificat modul în care își exercită puterea discreționară la selectarea operatorilor de proiect în cadrul planurilor locale de punere în aplicare a proiectului demonstrativ „Golden Sun”, și nici modul în care acești operatori de proiect selectează, la rândul lor, furnizorii de echipamente fotovoltaice eligibile. Guvernul RPC și părțile interesate nu au demonstrat că procesul de selecție este deschis, transparent și nediscriminatoriu, deoarece acestea nu au reușit să furnizeze documentele relevante. Nu există nicio indicație privind achiziționarea de echipamente fotovoltaice din străinătate. O parte substanțială a echipamentelor fotovoltaice eligibile a fost furnizată de un singur producător cooperant inclus în eșantion. Pe baza datelor disponibile, instituțiile concluzionează că programul „Golden Sun” a fost utilizat ca un mijloc de a crea o cerere artificială pentru produsele unor anumiți producători chinezi ai produsului în cauză. Dacă autoritățile publice consideră că un proiect este eligibil, acestea ar trebui să acorde fonduri.
(274)
Programul „Golden Sun” oferă o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer de fonduri de la guvernul RPC, sub forma unor granturi destinate producătorilor produsului în cauză.
(275)
În special, ancheta a stabilit faptul că mai mulți producători cooperanți incluși în eșantion au primit granturi în mod direct în cadrul programului „Golden Sun” pentru instalarea, la sediul lor, a echipamentelor de generare de energie fotovoltaică. Aceste granturi plătite producătorilor cooperanți incluși în eșantion au compensat o parte din costurile pe care aceștia ar fi trebuit să le suporte și, prin urmare, sunt direct legate de produsul în cauză.
(276)
În plus, ancheta a stabilit că producătorii cooperanți incluși în eșantion au beneficiat, de asemenea, de finanțare în cadrul acestui program pentru furnizarea produsului în cauză către operatori de proiect neafiliați. În special, în cursul vizitei de verificare la fața locului, s-a constatat faptul că un producător-exportator cooperant inclus în eșantion a primit direct de la guvernul RPC o sumă forfetară substanțială plătită pentru toate cele 40 de proiecte finanțate în baza programului „Golden Sun”, pentru care a furnizat produsul în cauză. Această sumă nu a fost raportată de către producătorul-exportator cooperant inclus în eșantion în răspunsul său la chestionar. Circulara din anul 2010 emisă de Ministerul finanțelor a arătat că acest exportator cooperant a fost ales pentru furnizarea produsului în cauză către mai mulți operatori de proiect neafiliați, din sectorul privat și din cel public. Comisia a încercat să obțină informații din partea guvernului RPC cu privire la această plată directă către exportatorul cooperant inclus în eșantion, dat fiind faptul că articolul 13 din Măsurile intermediare privind programul „Golden Sun” din Avizul din 2009 impune în mod special plata directă a granturilor către operatorul de proiect (nu către furnizorul echipamentului fotovoltaic), iar guvernul RPC a confirmat în mod explicit acest element în cadrul verificării. Astfel cum s-a explicat mai sus, guvernul RPC nu a fost în măsură să ofere explicații în timpul vizitei de verificare privind motivul pentru care un exportator cooperant inclus în eșantion a primit finanțare directă. În scrisoarea sa din 3 iunie 2013, guvernul RPC se limitează, în observațiile sale, numai la un proiect din cele 40, declarând doar că a existat un aranjament financiar între operatorul de proiect și producătorul-exportator cooperant inclus în eșantion, pentru că operatorul nu dispunea de suficiente fonduri pentru a plăti producătorul-exportator inclus în eșantion și, astfel, s-a convenit ca subvenția să fie plătită direct producătorului-exportator cooperant inclus în eșantion. Deoarece această explicație foarte concisă și neîntemeiată, care a vizat numai un proiect care implică exportatorul cooperant inclus în eșantion dintre cele 40 de proiecte enumerate în documentul MOF, este cu totul insuficientă pentru o clarificare a situației de către Comisie.
(277)
Exportatorul cooperant inclus în eșantion a căutat să justifice, în scrisoarea sa din 24 iunie 2013, că plata directă pentru 40 de proiecte în cauză nu a fost raportată deoarece aceasta constituie o subvenție „pentru utilizator”, pentru operatorul de proiect, și nu pentru furnizor. Acest exportator a confirmat, într-adevăr, că a primit suma forfetară sub formă de plată directă, legată de produsele furnizate în cadrul celor 40 de proiecte menționate în circulara MOF, adăugând faptul că este posibil ca autoritatea publică să transfere fonduri direct către furnizor și că motivul care stă la baza acestui fapt este asigurarea utilizării acestor granturi numai pentru sistemele fotovoltaice autorizate și facilitarea controlului. Cu toate acestea, exportatorul s-a concentrat în răspunsul său pe un proiect pentru care au fost colectate documente la fața locului și a ignorat toate celelalte 39 de proiecte pentru care a primit finanțare directă în baza programului „Golden Sun”. Deși exportatorul a dovedit că fondurile pentru acest proiect specific au fost contabilizate ca și cont de creanțe și nu ca cheltuieli în avans în cadrul unei subvenții guvernamentale, niciun alt element justificativ nu a fost prezentat după realizarea efectivă a acestui proiect sau a oricăruia dintre celelalte proiecte, inclusiv privind furnizarea efectivă de produs în cauză pentru care au fost primite fonduri. De asemenea, explicația sa nu a clarificat neconformitatea plăților directe guvernamentale cu normele de punere în aplicare relevante menționate anterior, care prevăd că fondurile sunt în mod normal transferate de către guvernul RPC către operatorul de proiect, nu către furnizorul de echipamente.
(278)
Comisia consideră că explicațiile guvernului RPC privind aranjamentul financiar dintre exportatorul cooperant inclus în eșantion și operatorul de proiect sunt neconvingătoare, pentru că pare neobișnuit ca două părți private să poată decide în mod autonom să încheie un acord care implică acțiunea unei autorități publice (și anume plata directă efectuată de autoritatea publică pentru furnizor, cu derogare de la articolul 13 din Avizul din 2009), fără implicarea autorității publice sau, probabil, chiar fără informarea acesteia. Guvernul RPC nu a furnizat informații și observații mai substanțiale cu privire la acest aspect referitor la plățile directe efectuate către furnizori și au decis să își limiteze răspunsul la un singur proiect nespecificat dintre cele 40 de proiecte executate de exportatorii cooperanți incluși în eșantion. La rândul lor, explicațiile furnizate de acest exportator nu vizează această observație a guvernului RPC privind situația financiară dificilă a operatorului în ceea ce privește un proiect pe care guvernul RPC nu l-a specificat. În plus, declarațiile exportatorului privind posibilitatea efectuării unei plăți directe și raționamentul aferent nu sunt confirmate de alte surse, și nici de guvernul RPC.
(279)
Având în vedere observațiile limitate și contradictorii prezentate de guvernul RPC și de exportatorul cooperant inclus în eșantion, prezentate mai sus, singurul punct comun și concluzia care poate fi trasă este că plățile directe în sumă forfetară din partea guvernului RPC către exportatorul cooperant inclus în eșantion au fost necesare pentru a se asigura faptul că acest exportator primește fondurile, deoarece exista un risc de neplată legat de situația financiară dificilă a operatorului de proiect. Rămâne valabil faptul că exportatorul cooperant inclus în eșantion nu a fost în măsură să explice modul în care a folosit plata forfetară guvernamentală, dacă echipamentele fotovoltaice au fost în final furnizate operatorilor de proiect și ce preț au plătit operatorii de proiect, dacă aceștia au efectuat vreo plată. Prin urmare, dată fiind absența altor dovezi disponibile în dosar sau puse în alt mod rezonabil la dispoziția Comisiei, s-a concluzionat, în temeiul articolului 28 din regulamentul de bază, că suma forfetară plătită exportatorului cooperant constituie un grant direct în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.
(280)
Comisia concluzionează, de asemenea, că subvențiile oferite furnizorilor produsului în cauză, fie în calitate de operatori de proiect, fie în calitatea presupusă de furnizori de echipamente fotovoltaice către operatori de proiect neafiliați, le conferă un avantaj în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. În calitate de operatori de proiect, finanțarea în cadrul programului „Golden Sun” îi scutește pe producătorii de produs în cauză de costurile legate de instalarea, la sediile lor, a echipamentelor de generare de energie fotovoltaică. În calitate de furnizori de echipamente fotovoltaice către operatorii de proiect neafiliați, finanțarea în cadrul programului „Golden Sun” este primită în mod direct de producătorii de produs în cauză, fără a fi nevoie ca aceștia să furnizeze efectiv echipamente și/sau îi protejează împotriva riscului de neplată din partea operatorilor de proiect neafiliați. În acest din urmă caz, producătorii produsului în cauză obțin o plată pe care altfel nu ar fi obținut-o din partea operatorilor de proiect neafiliați.
(281)
Acest sistem de subvenționare este, de asemenea, specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumiți operatori de proiect care respectă mai multe criterii indicate în legislație și, în sens mai amplu, numai la operatorii de proiect implicați în sectorul energiei solare. În plus, întrucât nici selectarea furnizorului de echipamente fotovoltaice, nici selectarea operatorilor de proiect nu se bazează pe un proces concurențial deschis, transparent și nediscriminatoriu, iar plățile directe din partea guvernului RPC se efectuează către furnizorii de echipamente fotovoltaice, sistemul este, de asemenea, specific deoarece numai anumiți furnizori de echipamente fotovoltaice pot beneficia, în fapt, de acestea. Acest program nu îndeplinește cerințele privind nespecificitatea menționate la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază, întrucât condițiile de eligibilitate și criteriile efective de selecție pentru includerea societăților în planurile de punere în aplicare a proiectului local și selectarea proiectelor finale pe baza diferitelor aspecte tehnice și financiare nu sunt obiective și nu se aplică în mod automat.
(e) Concluzie
(282)
Programul „Golden Sun” reprezintă o subvenție specifică sub forma unui grant. Ancheta a stabilit faptul că unii dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion au beneficiat de această subvenție.
(f) Calculul valorii subvenției
(283)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Programul demonstrativ „Golden Sun”
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,05 %
3.4.3. Scutirea de impozite directe și programe de reducere a acestora
3.4.3.1. Programul „two free/three half” (doi ani cu exonerare de impozit urmați de trei ani la 50 %) pentru societățile cu investiții străine (IIS)
(a) Introducere
(284)
Plângerea a vizat pretinsa existență a unei legislații specifice care datează din anul 1991 și este menită a încuraja investițiile străine în China prin intermediul „Legii privind impozitul pe profit pentru societățile străine și societățile cu investiții străine” („Legea impozitului pentru societățile cu investiții străine”). Printre beneficiile acordate așa-numitelor societăți cu investiții străine (EIS), există un program de subvenționare denumit „Two Free/Three Half” care oferă o scutire completă de impozitul direct pentru primii doi ani de rentabilitate a societății cu investiții străine, iar în următorii trei ani rata impozitului pe profit aplicabil se reduce cu 50 %.
(285)
Programul „Two Free/Three Half” există, de asemenea, într-o variantă diferită pentru societățile recunoscute ca societăți care activează în domeniul tehnologiilor înalte și noi și care sunt situate în anumite zone desemnate. Avantajele oferite de această variantă de program se pot aplica și după anul 2013. În cadrul anchetei s-a constatat faptul că unul dintre exportatorii cooperanți (Yingli Hainan) se bucură de avantaje în cadrul acestui program încă din anul 2011, fiind scutit integral de plata impozitului pentru anii 2011 și 2012 și plătind numai 50 % din rata impozitului în următorii trei ani.
(286)
Comisia a încercat să verifice acest program în timpul vizitei de verificare derulate împreună cu guvernul RPC. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a furnizat informații cu privire la această variantă diferită a programului „Two Free/Three Half”. În scrisoarea sa din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut faptul că acest program nu a fost invocat în plângere și nu este un program de substituire a variantei programului „Two Free/Three Half” destinat societăților cu investiții străine și vizat în plângere, care se aplică fără limite geografice. Comisia ia act de aceste explicații oferite de guvernul RPC și înțelege că acest program fiscal este, în mod oficial, un program separat de programul „Two Free/Three Half” destinat societăților cu investiții străine. Totuși, având în vedere faptul că avantajele acestuia continuă după presupusa expirare a sistemului destinat societăților cu investiții străine, că mecanica, natura și efectele avantajelor pe care acesta le aduce sunt identice cu cele oferite de programul destinat societăților cu investiții străine, precum și că a fost raportat de unul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion, Comisia consideră că acest program se află în strânsă legătură cu programul „Two Free/Three Half” destinat societăților cu investiții străine, acționând ca o continuare a aceluiași program, și că ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii. În această privință, Comisia constată faptul că articolul 10 alineatul (1) din regulamentul de bază permite anchetarea oricărei „pretinse subvenții” identificate de reclamant și nu face referire la niciun „pretins program de subvenționare”. Întrucât, în acest caz, ambele programe implică aceeași subvenție, și anume pierdere de venit din impozitul pe profit, Comisia are dreptul să le ancheteze ca subvenție unică.
(b) Temeiul juridic
(287)
Temeiul juridic pentru acest program este articolul 8 din Legea impozitului pentru societățile cu investiții străine și articolul 72 din Normele de punere în aplicare a legii privind impozitul pe profit al societăților cu investiții străine și societăților străine, din Republica Populară Chineză. Potrivit guvernului RPC, acest program a încetat odată cu adoptarea, la 16 martie 2007, a Legii privind impozitul pe profit („legea EIT”) din 2008, cu ocazia celei de a 5-a sesiuni a celui de-al 10-lea Congres Popular Național din Republica Populară Chineză, și anume cu adoptarea articolului 57 din legea EIT, avantajele oferite până la sfârșitul anului 2012 fiind eliminate treptat.
(288)
Temeiul juridic pentru programul special „Two Free/Three Half” este Decretul nr. 40 (2007), și anume Avizul Consiliului de stat privind punerea în aplicare a politicilor preferențiale tranzitorii privind impozitul pe profit pentru societățile din domeniul tehnologiilor înalte, înființate în zona economică specială și în noul district Shanghai Pudong, bazat pe articolul 57 alineatul (3) din Legea privind impozitul pe profit din RPC, alături de Măsurile administrative privind stabilirea societăților din domeniul tehnologiilor înalte și noi.
(c) Constatările anchetei
(289)
Sunt scutite de impozitul pe profit numai acele societăți productive cu investiții străine care vor opera, conform planului, pe o perioadă de cel puțin zece ani. Scutirea începe să se aplice din anul în care societatea începe să înregistreze profit și vizează primii doi ani cu profit, fiind urmată de o reducere cu 50 % a ratelor impozitului aplicabil, pentru următorii trei ani.
(290)
În ceea ce privește sistemul aferent variantei speciale, societățile eligibile trebuie, de asemenea, să aibă un statut recunoscut ca societăți din domeniul tehnologiilor înalte și noi, cu o certificare administrativă specifică, cu alte cuvinte societăți care se bazează pe drepturile esențiale de proprietate intelectuală și pot respecta, de asemenea, condițiile stabilite la articolul 93 din Normele de punere în aplicare a legii EIT din RPC.
(291)
Orice societate care intenționează să beneficieze de acest sistem trebuie să depună la administrația fiscală de stat formularul privind impozitul pe profit anual, anexele și situațiile financiare. Aceste practici se aplică, de asemenea, sistemului aferent variantei speciale.
(292)
Guvernul RPC a susținut faptul că acest program a fost eliminat treptat, începând cu intrarea în vigoare a legii EIT în 2008, iar avantajele sale sunt disponibile până la sfârșitul anului 2012. Guvernul RPC a mai afirmat că nu există un program de substituire pentru societățile cu investiții străine, iar tratamentul fiscal al acestora este, în prezent, identic cu cel aplicat altor societăți comerciale. Comisia constată faptul că acest program fiscal a oferit avantaje în cursul PA, întrucât mai mulți producători din sectorul fotovoltaic au beneficiat de acestea în PA. În plus, nu se poate exclude faptul că avantajele sunt încă disponibile în cadrul acestui program sau că un program de substituire similar este disponibil sau va fi pus în aplicare în viitor. Într-adevăr, potrivit explicațiilor de mai sus, ancheta a arătat că există, de asemenea, alte variante ale programului „Two Free/Three Half”, care oferă în continuare avantaje producătorilor de panouri solare. Prin urmare, se constată faptul că acest program face, în continuare, obiectul unor măsuri compensatorii.
(293)
Varianta specială a sistemului a fost utilizată de un exportator cooperant, și anume de Yingli Green Energy.
(d) Concluzie
(294)
Acest program constituie o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care acordă un avantaj societăților beneficiare.
(295)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite societăți care pot fi considerate societăți cu investiții străine și care respectă criteriile specifice prevăzute în legislația relevantă.
(296)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(297)
În ceea ce privește varianta sistemului, aceasta ar trebui să fie considerată o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(298)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația a limitat accesul la acest sistem numai la anumite societăți și industrii clasificate ca încurajate, precum cele care aparțin industriei fotovoltaice. Sistemul este, de asemenea, specific în sensul articolului 4 alineatul (3) deoarece eligibilitatea este limitată la anumite regiuni.
(299)
Ținând seama de cele de mai sus, această variantă ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(300)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi suma impozitelor totale care trebuie plătite în conformitate cu rata normală de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale. Sumele vizate de măsurile compensatorii se bazează pe cifrele din declarația de impunere a societății pentru anul 2011. Întrucât niciunul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion nu a transmis declarații de impunere auditate pentru anul fiscal 2012, au fost luate în considerare cifrele pentru întregul exercițiu impozabil 2011.
(301)
În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți din PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(302)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Programul „Two Free/Three Half”
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
1,03 %
3.4.3.2. Reduceri ale impozitului pe profit pentru societățile cu investiții străine axate pe exporturi
(303)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.3.3. Subvenții pentru impozitul pe profit pentru societățile cu investiții străine pe baza localizării geografice
(304)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.3.4. Reduceri fiscale pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente fabricate în China
(305)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.3.5. Compensare fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul societăților cu investiții străine
(a) Introducere
(306)
Reclamantul susține că societățile cu investiții străine au dreptul la politici fiscale preferențiale pentru activitățile lor de cercetare și dezvoltare, prin compensarea unui procent de 150 % din cheltuielile lor în cazul în care acestea au crescut cu 10 % sau mai mult față de anul anterior.
(307)
Guvernul RPC a susținut faptul că aplicarea acestui sistem a încetat odată cu punerea în aplicare a Legii EIT în 2008, precum și că nu a existat o perioadă de eliminare treptată a sistemului respectiv. Cu toate acestea, mai mulți exportatori cooperanți incluși în eșantion au raportat faptul că au beneficiat de un program similar în temeiul Legii EIT din 2008, arătând că programul de compensare preferențială a costurilor aferente activităților de cercetare și dezvoltare ale societăților cu investiții străine a fost înlocuit cu un program specific în anul 2008. Guvernul RPC nu a furnizat alte informații privind compensarea în valoare de 150 % a impozitului în răspunsul la chestionar sau la cererea de clarificări.
(b) Temeiul juridic
(308)
Acest sistem este prevăzut la articolul 30 alineatul (1) din Legea EIT, la articolul 95 din Normele privind punerea în aplicare a legii privind impozitul pe profit din RPC („Normele de punere în aplicare a Legii EIT”), în Măsurile administrative pentru determinarea societăților cu tehnologii înalte și noi [Guo Ke Fa Huo (2008) nr. 172] și la articolul 93 din Normele de punere în aplicare a legii EIT, alături de Avizul Administrației Fiscale de Stat privind aspectele legate de plata impozitului pe profit al societăților cu tehnologi înalte și noi [Guo Shui Han (2008) nr. 985].
(309)
La articolul 95 se prevede faptul că o deducere suplimentară de 50 % din cheltuielile de cercetare și dezvoltare menționate la punctul 1 de la articolul 30 se acordă pentru aceste cheltuieli în cazul produselor tehnologiilor înalte și noi, astfel încât acestea fac obiectul unei amortizări bazate pe un procent de 150 % din costurile activelor necorporale.
(c) Constatările anchetei
(310)
După cum se menționează mai sus, guvernul RPC nu a furnizat nicio informație relevantă privind acest sistem în răspunsurile la chestionar și la cererea de clarificări. Acest sistem a făcut deja obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei privind hârtia cretată de calitate superioară (79) și al anchetei privind oțelul cu acoperire organică (80). Dispozițiile juridice relevante arată, într-adevăr, faptul că acest sistem oferă un avantaj limitat societăților recunoscute în mod oficial drept societăți care utilizează tehnologii înalte și noi. Aceste societăți trebuie să suporte, de asemenea, cheltuieli aferente activităților de cercetare și dezvoltare în scopul dezvoltării de noi tehnologii, noi produse și noi competențe. Societățile eligibile pot compensa un procent suplimentar de 50 % din cheltuielile lor de cercetare și dezvoltare, în raport cu impozitul pe profit datorat. De asemenea, cheltuielile aferente activelor necorporale legate de cercetare și dezvoltare permit societăților eligibile o deducere de 150 % a costurilor efective suportate de acestea.
(311)
Ancheta a arătat faptul că societățile care beneficiază de acest sistem trebuie să depună declarația de venituri și anexele relevante. Suma efectivă aferentă avantajului oferit este inclusă atât în declarația de venituri, cât și în anexa V. Numai societățile care au obținut certificatul oficial prin care sunt recunoscute drept societăți care utilizează tehnologii înalte și noi au dreptul să beneficieze de acest sistem.
(d) Concluzie
(312)
Acest sistem constituie o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor pierderi de venituri publice care acordă un avantaj societăților beneficiare.
(313)
Această subvenție este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația limitează aplicarea acestui sistem numai la anumite societăți care sunt recunoscute în mod oficial ca societăți care utilizează tehnologii înalte și noi și suportă cheltuieli de cercetare și dezvoltare de noi tehnologii, noi produse și noi competențe.
(314)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(315)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit în conformitate cu rata normală de impozitare, după scăderea sumelor plătite conform deducerii suplimentare de 50 % din cheltuielile efective pentru proiectele de cercetare și dezvoltare aprobate. Sumele vizate de măsurile compensatorii se bazează pe cifrele din declarația de impunere a societății pentru anul 2011. Întrucât niciunul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion nu a transmis declarații de impunere auditate pentru anul fiscal 2012, au fost luate în considerare cifrele pentru întregul exercițiu impozabil 2011.
(316)
În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți în cursul PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(317)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Compensarea fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,33 %
3.4.3.6. Restituiri de impozit pentru reinvestirea profiturilor societăților cu investiții străine în societăți axate pe export
(318)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.3.7. Impozit preferențial pe profit pentru societățile cu investiții străine recunoscute ca societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă
(319)
Ancheta a confirmat că, în PA, societățile incluse în eșantion nu primiseră niciun beneficiu în temeiul programului, întrucât acestea au beneficiat de noul program care a înlocuit acest tratament preferențial. Detaliile sunt prezentate la punctul 3.4.4.8. de mai jos.
3.4.3.8. Reduceri fiscale pentru societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă implicate în proiecte prestabilite
(a) Introducere
(320)
Acest program permite ca o societate recunoscută drept societate care utilizează tehnologie avansată și nouă să beneficieze de o rată redusă a impozitului pe profit, și anume de o rată de 15 %, față de rata normală de 25 %. S-a constatat că acest program este pasibil de măsuri compensatorii din partea UE în cadrul anchetei privind hârtia cretată de calitate superioară și al anchetei privind oțelul cu acoperire organică și, de asemenea, din partea autorităților SUA.
(b) Temeiul juridic
(321)
Temeiul juridic al acestui program este articolul 28 alineatul (2) din Legea privind impozitul pe profit al societăților împreună cu Măsurile administrative pentru determinarea societăților cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Ke Fa Huo (2008) nr. 172] și articolul 93 din Normele de punere în aplicare a legii EIT, alături de Avizul Administrației Fiscale de Stat privind aspectele legate de plata impozitului pe profit al societăților cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Shui Han (2008) nr. 985].
(c) Constatările anchetei
(322)
Acest sistem se aplică societăților care utilizează tehnologie avansată și nouă recunoscute, care au nevoie de sprijin de bază din partea statului. Aceste societăți se bazează pe drepturi esențiale și independente de proprietate intelectuală și trebuie să îndeplinească o serie de cerințe: (i) producătorii acestora să activeze în sfera produselor de înaltă tehnologie, bazate pe sprijin din partea statului; (ii) cheltuielile totale pentru cercetare și dezvoltare să reprezinte un anumit procent din venitul total obținut din vânzări; (iii) venitul obținut din produsele tehnologiei avansate și noi să reprezinte un anumit procent din venitul total din vânzări; (iv) personalul implicat în activitatea de cercetare și dezvoltare reprezintă un anumit procent din totalul membrilor de personal; (v) celelalte cerințe stabilite în Măsurile administrative pentru determinarea societăților cu tehnologie înaltă și nouă din 2008 să fie îndeplinite.
(323)
Societățile care beneficiază de acest sistem trebuie să depună declarația de venituri și anexele relevante. Valoarea efectivă a beneficiului este inclusă atât în declarația de venituri, cât și în anexa V.
(d) Concluzie
(324)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, deoarece există o contribuție financiară sub forma unor pierderi de venituri publice care determină un avantaj pentru societățile beneficiare. Avantajul pentru beneficiar este egal cu economia fiscală de care se bucură prin intermediul acestui program, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(325)
Această subvenție este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece este limitată la anumite societăți care sunt certificate ca societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă și îndeplinesc toate cerințele prevăzute în măsurile administrative din 2008. În plus, nu există criterii obiective stabilite în legislație sau de către autoritatea care acordă ajutorul privind eligibilitatea sistemului și aceasta nu este automată în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(326)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(327)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi suma impozitelor totale care trebuie plătite în conformitate cu rata normală de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale. Sumele vizate de măsurile compensatorii se bazează pe cifrele din declarația de impunere a societății pentru anul 2011. Întrucât niciunul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion nu a transmis declarații de impunere auditate pentru anul fiscal 2012, au fost luate în considerare cifrele pentru întregul exercițiu impozabil 2011.
(328)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Reduceri fiscale pentru societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă implicate în proiecte prestabilite
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,35 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
3.4.3.9. Politici preferențiale privind impozitul pe profit pentru societățile din regiunea Nord-Est
(329)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.3.10. Programele fiscale în provincia Guangdong
(330)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.4. Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import
3.4.4.1. Scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate
(a) Introducere
(331)
Acest program acordă o scutire de TVA și scutiri tarifare la import pentru EIS-uri sau societăți naționale pentru importurile de echipamente esențiale utilizate în procesul lor de producție. Pentru a beneficia de scutire, echipamentele nu trebuie să fie incluse într-o listă de echipamente neeligibile și societatea solicitantă trebuie să obțină un certificat de apartenență la un proiect încurajat emis de guvernul RPC sau de CNDR în conformitate cu legislația relevantă privind investițiile, fiscalitatea și regimul vamal. Acest program a făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul procedurii antisubvenție privind hârtia cretată de calitate superioară și al celei privind oțelul cu acoperire organică.
(b) Temeiul juridic
(332)
Temeiul juridic al acestui program este reprezentat de Circulara Consiliului de Stat privind adaptarea politicilor fiscale referitoare la echipamentele importate, Guo Fa nr. 37/1997, Avizul Ministerului Finanțelor, al Administrației Generale a Vămilor și al Administrației de Stat pentru Impozitare privind adaptarea anumitor politici preferențiale privind taxele de import, Avizul Ministerului Finanțelor, al Administrației Generale a Vămilor și al Administrației de Stat pentru Impozitare nr. 43 (2008), Avizul CNDR privind aspectele relevante referitoare la întocmirea certificatului de confirmare privind proiectele cu finanțare internă sau străină a căror dezvoltare este încurajată de Stat, nr. 316 2006 din 22 februarie 2006 și Catalogul articolelor de import ineligibile pentru scutire de taxe destinate fie EIS-urilor, fie societăților naționale, 2008.
(c) Constatările anchetei
(333)
Se consideră că acest program pune la dispoziție o contribuție financiară sub formă de pierderi de venituri pentru guvernul RPC în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, întrucât EIS-urile și alte societăți naționale eligibile sunt excluse de la plata TVA-ului și/sau a tarifelor care, în caz contrar, ar fi datorate. Prin urmare, acesta acordă un avantaj societăților recipiente în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Programul este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece legislația în temeiul căreia acționează autoritatea care acordă autorizația are o acțiune limitată numai la societățile care investesc în anumite categorii de societăți definite în mod exhaustiv prin lege și care aparțin fie unei categorii încurajate, fie categoriei B restricționate în temeiul Catalogului pentru îndrumarea sectoarelor industriale cu privire la investițiile străine și transferul de tehnologie sau categoriilor compatibile cu Catalogul tehnologiilor, produselor și sectoarelor industriale esențiale a căror dezvoltare este încurajată de stat. În plus, nu există criterii obiective de limitare a eligibilității pentru acest program și nicio probă de netăgăduit pentru a concluziona că eligibilitatea este automată în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(d) Calculul valorii subvenției
(334)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi valoarea scutirii de TVA și de taxe pentru echipamentele importate. Pentru a asigura faptul că valoarea care face obiectul măsurilor compensatorii a vizat numai PA, avantajul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu procedurile contabile obișnuite ale societății.
(335)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,38 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
3.4.4.2. Reduceri de TVA pentru societățile cu investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China
(a) Introducere
(336)
Acest program acordă o scutire de la plata TVA pentru achiziționarea de echipamente produse la nivel național de către EIS-uri. Pentru a beneficia de scutire, echipamentul nu trebuie să fie inclus pe lista echipamentelor neeligibile, iar valoarea acestuia nu trebuie să depășească un anumit prag. Acest program a făcut parte din procedura antisubvenție privind hârtia cretată de calitate superioară și din cea privind oțelul cu acoperire organică.
(b) Temeiul juridic
(337)
Măsurile provizorii privind administrarea unor rambursări de impozite pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente produse la nivel național; Măsurile provizorii privind administrarea unei reduceri a impozitelor aferente achiziționării de echipamente produse în China în cadrul proiectelor cu investiții străine, precum și Avizul Ministerului Finanțelor și al Administrației de Stat pentru Impozitare privind anularea politicii privind reducerea impozitelor în cazul echipamentelor naționale achiziționate de societăți cu investiții străine.
(c) Constatările anchetei
(338)
În răspunsul lor la chestionarul antisubvenție, guvernul RPC a susținut faptul că acest program a fost întrerupt începând cu 1 ianuarie 2009 și au făcut trimitere la Circulara Ministerului Finanțelor și a Administrației de Stat pentru Impozitare privind suspendarea politicii privind reducerea impozitelor în cazul echipamentelor produse la nivel național și achiziționate de societăți cu investiții străine [CAISHUI (2008) nr. 176]. Cu toate acestea, ancheta a arătat că mai mulți producători-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de acest sistem în perioada de anchetă. Exportatorii din eșantion vizați au transmis informații detaliate privind acest sistem, inclusiv valoarea avantajului primit. Având în vedere acest fapt, s-a concluzionat că guvernul RPC nu a furnizat informații exacte privind acest program și, după cum indică situația unora dintre producătorii-exportatori, programul este în continuare activ.
(339)
Întrucât guvernul RPC nu a furnizat niciuna dintre informațiile solicitate, Comisia s-a bazat pe informațiile transmise de producătorii-exportatori incluși în eșantion.
(340)
Se consideră că acest program acordă o contribuție financiară sub formă de pierderi de venituri pentru guvernul RPC în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, întrucât EIS-urile sunt excluse de la plata TVA-ului care, în caz contrar, ar fi datorat dacă acestea nu ar face obiectul scutirii. Prin urmare, acesta acordă un avantaj societăților recipiente în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Programul este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece legislația în temeiul căreia acționează autoritatea care acordă autorizația are o acțiune limitată la societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente produse la nivel național, și intră în categoria societăților încurajate și în categoria B restricționată din Catalogul industriilor finanțate din fonduri străine, precum și echipamente achiziționate pe piața internă, enumerate în Catalogul tehnologiilor, produselor și sectoarelor industriale esențiale a căror dezvoltare este încurajată de stat. În plus, Măsurile provizorii privind administrarea unei reduceri a impozitelor aferente achiziționării de echipamente produse în China în cadrul proiectelor cu investiții străine și Avizul Ministerului Finanțelor limitează avantajul la EIS-urile care aparțin categoriei încurajate din Catalogul îndrumător al sectoarelor industriale cu investiții străine sau din Catalogul sectoarelor industriale cu investiții străine avantajoase în regiunea centrală și cea de vest din China. În plus, nu există criterii obiective de limitare a eligibilității pentru acest program și nicio probă de netăgăduit pentru a concluziona că eligibilitatea este automată în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Programul este, de asemenea, specific în temeiul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din regulamentul de bază, fiind condiționat de utilizarea de produse naționale în defavoarea celor importate.
(d) Calculul valorii subvenției
(341)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi valoarea scutirii de TVA pentru echipamentele naționale. Pentru a asigura faptul că valoarea care face obiectul măsurilor compensatorii a vizat numai PA, avantajul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu practica obișnuită în sector.
(342)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Reduceri de TVA pentru societățile cu investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,05 %
3.4.4.3. Scutiri de TVA și tarifare pentru achizițiile de active fixe în cadrul programului de dezvoltare a comerțului extern
(343)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.5. Bunuri și servicii furnizate de autoritățile publice la prețuri mai mici decât ar fi adecvat
3.4.5.1. Furnizarea de polisiliciu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată
(344)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.5.2. Furnizarea de profiluri de aluminiu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată
(345)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.5.3. Furnizarea de sticlă de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată
(346)
Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.
3.4.5.4. Furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice
(a) Introducere
(347)
Reclamantul a susținut faptul că unii producători chinezi de polisiliciu au beneficiat de energie electrică ieftină, furnizată la un preț mai mic decât cel adecvat.
(b) Constatările anchetei
(348)
Ancheta a stabilit faptul că mulți producători-exportatori incluși în eșantion au avut, în cadrul grupului lor de societăți, un producător de polisiliciu. S-a constatat faptul că unul dintre grupurile de producători-exportatori din eșantion, și anume LDK Solar, a primit în mod periodic subvenții semnificative pentru plata energiei electrice din partea Biroului Financiar din zona economică Xin Yu. Deși, în acest caz, societatea nu a beneficiat direct de un preț mai scăzut al energiei electrice comparativ cu cel de pe piață, reducerile semnificative asigurate de Biroul Financiar din zona economică Xin Yu au generat, în cele din urmă, o situație în care societatea a obținut beneficii ca urmare a furnizării de energie electrică ieftină, acestea fiind, astfel, echivalente din punct de vedere funcțional cu furnizarea de către autoritățile publice la prețuri mai mici decât cele de pe piață. În orice caz, deși reducerea este considerată un grant, măsura este strâns legată de afirmația reclamantului și intră în domeniul de aplicare al anchetei. De fapt, societatea respectivă din grupul LDK a primit o rambursare aproape totală a plăților sale cu energia electrică datorate în PA.
(349)
Grupul LDK Solar a primit, prin intermediul producătorului său de polisiliciu, o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din regulamentul de bază, și anume autoritățile publice locale i-au acordat subvenții pentru plata energiei electrice sau în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i). Aceasta constituie o contribuție financiară a statului sub forma furnizării de bunuri altele decât infrastructură generală, în sensul regulamentului de bază. Alternativa ar fi ca aceasta să reprezinte un transfer direct de fonduri.
(350)
LDK Solar a primit un avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază în măsura în care statul i-a furnizat energie electrică la un preț mai mic decât ar fi adecvat. S-a stabilit faptul că acest exportator a beneficiat efectiv de o rată mai scăzută decât cea disponibilă în general, datorită subvențiilor acordate pentru plata energiei electrice. Transferul direct de fonduri asigură un avantaj pentru că este un grant nerambursabil, care nu este disponibil pe piață.
(351)
Subvenția sub forma furnizării de energie electrică ieftină prin intermediul unei reduceri către unul dintre producătorii din eșantion este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece subvențiile pentru plata energiei electrice au fost plătite numai către LDK. Subvenția este, de asemenea, specifică la nivel regional pentru anumite societăți din zona economică Xin YU. Lipsa de cooperare din partea LDK și a guvernului RPC în ceea ce privește raportarea acestei subvenții a condus la constatările de mai sus, realizate pe baza informațiilor disponibile.
(c) Calculul volumului subvenției
(352)
Valoarea subvenției a fost egală cu valoarea reducerii ce acoperă PA.
(353)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Energie electrică la prețuri mai mici decât ar fi adecvat
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
JingAo Group și societățile afiliate
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
0,00 %
3.4.5.5. Acordarea drepturilor de folosire a terenurilor (DFT) pentru o sumă mai mică decât cea adecvată
(a) Introducere
(354)
Reclamantul a susținut faptul că producătorii chinezi ai produsului în cauză primesc drepturi de utilizare a terenurilor din partea guvernului RPC în schimbul unei remunerații mai mici decât cea adecvată, cu alte cuvinte, autoritățile publice naționale sau locale nu asigură drepturi în concordanță cu principiile pieței.
(355)
Guvernul RPC a susținut că există o piață funciară standardizată și ordonată din punct de vedere competitiv, în cadrul căreia drepturile de folosire a terenurilor trebuie comercializate în mod public, în conformitate cu legislația pieței funciare. Guvernul RPC a afirmat, de asemenea, că terenurile comerciale și cele industriale ar trebui obținute compensând pentru utilizarea pe piața deschisă prin ofertare, licitații și concurență și „indiferent de numărul de oferte sau de prețul inițial, prețul plătit în final reprezintă prețul pieței, care este stabilit de cererea și oferta de pe piața liberă”. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că transferul DFT nu include restricții în ceea ce privește anunțarea transferului prin ofertare, licitații și cotații, care afectează concurența echitabilă.
(356)
Guvernul RPC nu a furnizat date privind prețurile efective aferente drepturilor de folosire a terenurilor și prețurile inițiale ale terenurilor formulate de acestea. Informațiile transmise de guvernul RPC cu privire la tranzacțiile DFT, astfel cum sunt solicitate în chestionar, au fost incomplete. Corectând răspunsul inițial la chestionar în timpul vizitei de verificare, acesta a confirmat, de asemenea, faptul că unele dintre tranzacțiile raportate au făcut obiectul unei proceduri de ofertare. Cu toate acestea, nu au fost furnizate detalii privind numărul de oferte și diferența dintre prețul inițial și cel final, astfel cum se solicita în chestionar.
(357)
În timpul verificării, Comisia a solicitat din partea guvernului RPC elemente de probă în sprijinul afirmației acestora potrivit căreia transferurile DFT în China sunt alocate prin ofertare, cotații sau licitații. S-a observat faptul că, în conformitate cu articolul 11 din Dispozițiile privind alocarea drepturilor de utilizare a terenurilor publice de construcții prin cereri de oferte, licitații și cotații, autoritatea publică responsabilă publică un anunț ori de câte ori are loc un proces de ofertare/licitare/prezentare de cotații. Pe această bază, Comisia a solicitat toate anunțurile publice aferente tranzacțiilor care au făcut obiectul acestor proceduri, pentru a colecta și a verifica informațiile solicitate în chestionar. Guvernul RPC nu a furnizat niciunul dintre aceste anunțuri, susținând că „nu mai există”. Prin urmare, Comisia nu a putut verifica informațiile privind tranzacțiile DFT ale producătorilor-exportatori incluși în eșantion.
(358)
Comisia a informat guvernul RPC cu privire la intenția sa de a aplica dispozițiile articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 în ceea ce privește acest sistem de subvenții și, întrucât în răspunsul lor la scrisoarea Comisiei din 23 mai 2013 guvernul RPC nu a furnizat o explicație satisfăcătoare sau noi elemente de probă cu privire la acest aspect, Comisia a trebuit să se bazeze, în constatările sale, pe cele mai bune informații disponibile, și anume, în acest caz, pe informațiile transmise de producătorii-exportatori incluși în eșantion sau pe alte informații puse la dispoziția publicului.
(359)
De asemenea, în ipoteza că nu există un preț al pieței pentru terenuri în RPC, Comisia a solicitat punctul de vedere al guvernului RPC asupra unor posibile valori de referință. Cu toate că aceasta a fost doar o ipoteză și în niciun caz o constatare sau o concluzie în momentul în care chestionarul a fost trimis guvernului RPC, opinia guvernului RPC a fost că această ipoteză este falsă și nu au furnizat informații concrete privind posibile valori de referință. Guvernul RPC a transmis numai faptul că, „în măsura în care ar trebui utilizată o valoare de referință, aceasta ar trebui să fie reprezentată de prețurile pe care sectoarele industriale chineze care nu beneficiază de sprijin ar trebui să le plătească pentru terenuri similare”. Dat fiind că guvernul RPC nu a indicat sectoarele industriale care „nu beneficiază de sprijin” și nici nu a transmis informații privind prețurile pe care aceste sectoare le plătesc pentru terenul industrial în China, Comisia nu a putut evalua măsura în care acestea constituie o valoare de referință adecvată. În acest sens, s-a observat faptul că, în cadrul anchetelor sale anterioare privind hârtia cretată de calitate superioară și oțelul cu acoperire organică, Comisia a constatat că nici DFT acordate acestor sectoare industriale nu respectă principiile pieței.
(b) Temeiul juridic
(360)
Dispozițiile privind dreptul de folosire a terenurilor în China decurg din Legea privind administrarea terenurilor din Republica Populară Chineză.
(c) Constatările anchetei
(361)
Articolul 2 din Legea privind administrarea terenurilor prevede că toate terenurile sunt proprietate de stat deoarece, în temeiul Constituției chineze și al dispozițiilor legale relevante, toate terenurile aparțin în mod colectiv poporului chinez. Terenurile nu pot fi vândute, dar se pot acorda drepturi de folosire a terenurilor, conform legislației. Autoritățile de stat pot acorda aceste drepturi prin proceduri de ofertare, cotații sau licitații publice.
(362)
Producătorii-exportatori cooperanți au comunicat informații privind terenurile care le-au fost acordate, precum și majoritatea contractelor/certificatelor relevante privind drepturile de folosire a terenurilor, dar guvernul RPC nu a oferit decât informații foarte limitate privind stabilirea prețurilor pentru drepturile de folosire a terenurilor.
(363)
Astfel cum se menționează mai sus, guvernul RPC a susținut că drepturile de folosire a terenurilor în China sunt atribuite prin ofertare, licitație și concurență. Acest lucru este, de asemenea, prevăzut la articolul 137 din Legea privind drepturile reale din Republica Populară Chineză.
(364)
Cu toate acestea, s-a constatat că acest sistem, astfel cum este descris de guvernul RPC, nu funcționează întotdeauna în acest mod în practică. În timpul verificării producătorilor-exportatori incluși în eșantion, Comisia a obținut unele anunțuri publicate de autoritățile relevante cu privire la DFT disponibile pentru transfer. În timp ce unul dintre anunțuri limitează în mod specific potențialii cumpărători de DFT la industria fotovoltaică (81), un altul aplică limite ale prețurilor stabilite inițial de autorități și nu permite pieței să stabilească prețul. (82) Licitațiile în sine nu par a asigura un mediu concurențial real, deoarece, în multe dintre exemplele observate în timpul verificărilor la fața locului efectuate la producătorii-exportatori, o singură societate a înaintat o ofertă (numai producătorul de energie fotovoltaică inclus în eșantion) și, prin urmare, oferta acestuia de deschidere (valoarea stabilită de Biroul Funciar local) a constituit prețul final pe metru pătrat.
(365)
Elementele de probă de mai sus contrazic afirmațiile guvernului RPC potrivit cărora prețurile plătite pentru DFT în RPC sunt reprezentative pentru prețul pieței, care este stabilit de cererea și oferta de pe piața liberă, iar transferul DFT nu include restricții exprimate în anunțul privind transferul prin intermediul ofertării, licitațiilor și al cotațiilor, care ar afecta concurența echitabilă. De asemenea, s-a stabilit faptul că autoritățile locale au restituit fonduri unora dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion pentru compensarea prețurilor (deja scăzute) pe care aceștia le-au plătit pentru DFT.
(366)
Pe lângă prețurile scăzute, unii producători-exportatori incluși în eșantion au primit alte fonduri legate de achiziția DFT care au redus, de fapt, și mai mult prețul real plătit pentru DFT.
(367)
Constatările procedurii confirmă faptul că situația privind acordarea și achiziționarea terenurilor în RPC este neclară și netransparentă și că prețurile sunt adesea stabilite în mod arbitrar de către autorități. Autoritățile fixează prețurile terenurilor în conformitate cu Sistemul de Evaluare a Terenurilor Urbane care le impune, printre alte criterii, să ia în considerare și politica industrială atunci când stabilesc prețurile terenurilor industriale (83).
(368)
De asemenea, informațiile publice independente care sunt disponibile sugerează că în RPC terenurile sunt obținute la prețuri inferioare tarifelor normale de pe piață. (84)
(d) Concluzie
(369)
Ținând seama de cele de mai sus, acordarea drepturilor de folosire a terenurilor de către guvernul RPC ar trebui să fie considerată o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma acordării unor bunuri care determină un avantaj pentru societățile beneficiare. Astfel cum se explică la considerentele (364) - (367) de mai sus, în RPC nu există o piață funcțională a terenurilor, iar utilizarea unei valori de referință externe [a se vedea considerentul (372) de mai jos] demonstrează că suma plătită pentru drepturile de utilizare a terenurilor de către producătorii-exportatori incluși în eșantion este cu mult inferioară valorii normale de piață. În plus, rambursările efectuate de autoritățile locale sunt transferuri directe de fonduri care asigură un avantaj pentru că sunt granturi nerambursabile, care nu sunt disponibile pe piață. Subvenția este specifică, în temeiul articolului 4 alineatul 2 literele (a) și (c) din regulamentul de bază, deoarece accesul preferențial la terenurile industriale este limitat numai la societățile care aparțin anumitor industrii, în acest caz industria fotovoltaică, doar anumite operațiuni au făcut obiectul unei proceduri de cerere de oferte, prețurile fiind deseori stabilite de către autorități, iar practicile autorităților în acest domeniu sunt neclare și lipsite de transparență. Situația referitoare la terenuri în RPC este tratată și în documentul de lucru al FMI care confirmă faptul că acordarea de DFT sectoarelor industriale din China nu se realizează cu respectarea condițiilor de pe piață (85).
(370)
În consecință, această subvenție este considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(371)
Întrucât s-a concluzionat că situația din RPC în ceea ce privește drepturile de folosire a terenurilor nu este condiționată de piață, în RPC nu par să fie deloc disponibile valori de referință private. Prin urmare, este imposibil de realizat o ajustare a costurilor sau a prețurilor din RPC. În aceste condiții, se consideră că în RPC nu există o piață și, în conformitate cu articolul 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază, utilizarea unei valori de referință externe pentru măsurarea valorii avantajelor este întemeiată. Având în vedere că guvernul RPC nu a cooperat sau nu a transmis nicio propunere privind o valoare de referință externă, Comisia a fost nevoită să recurgă la elementele disponibile pentru a stabili o valoare de referință externă adecvată. În acest sens, se consideră adecvat să se utilizeze drept valoare de referință corespunzătoare informațiile provenind din teritoriul vamal separat al Taiwanului. Aceste informații au fost utilizate, de asemenea, în anchetele anterioare privind hârtia cretată de calitate superioară și oțelul cu acoperire organică.
(372)
Comisia consideră că prețurile terenurilor din Taiwan oferă cel mai adecvat indicator pentru zonele din RPC în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți. Majoritatea producătorilor-exportatori își au sediul în zone dezvoltate cu PIB ridicat, în provincii cu o densitate mare a populației.
(373)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor se calculează luând în considerare diferența dintre suma efectiv achitată de fiecare societate (din care se scade suma aferentă restituirilor acordate de autoritățile locale) pentru drepturile de folosire a terenurilor și suma care ar fi trebuit să fie achitată în mod normal pe baza valorii de referință din Taiwan.
(374)
Pentru efectuarea acestui calcul, Comisia a utilizat prețul mediu pe metru pătrat de teren stabilit în Taiwan, ajustat în funcție de deprecierea monetară și evoluția PIB-ului începând cu datele contractelor respective privind drepturile de folosire a terenurilor. Informațiile privind prețurile terenurilor industriale au fost obținute de pe site-ul internet al Biroului industrial al Ministerului Afacerilor Economice din Taiwan. Deprecierea monetară și evoluția PIB-ului pentru Taiwan au fost calculate pe baza ratelor inflației și evoluției PIB-ului pe cap de locuitor la prețurile curente în USD pentru Taiwan, astfel cum au fost publicate de FMI în documentul său din 2011 „Perspective economice mondiale”. În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției (numărător) a fost raportată la PA utilizând durata de viață normală a dreptului de folosire a terenurilor în scopuri industriale, și anume 50 de ani. Această valoare a fost apoi raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(375)
Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:
Drepturile de folosire a terenurilor la prețuri mai mici decât ar fi adecvat
Societatea/Grupul
Rata subvenției
Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate
0,65 %
JingAo Group și societățile afiliate
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
1,66 %
3.5. Observațiile părților după comunicarea constatărilor definitive
(376)
Guvernul RPC a formulat o obiecție privind faptul că, după comunicare, anumite informații din documentul comunicării constatărilor definitive au fost citate de unele mijloace mass-media și de unele părți interesate. În această privință, este de remarcat faptul că Comisia nu a făcut public documentul. Însă Comisia nu poate controla acțiunile câtorva sute de părți interesate care au primit documentul de comunicare. Dacă anumite părți au decis să facă public documentul de comunicare sau să își exprime opiniile cu privire la document, Comisia nu dispune de mijloace care să împiedice acest lucru.
3.5.1. Observațiile guvernului RPC privind presupusele afirmații eronate din documentul de comunicare a constatărilor definitive
(377)
Guvernul RPC a afirmat că Comisia a încălcat cerința privind „posibilitățile suficiente” prevăzută la articolul 12.1 din Acordul SMC. Potrivit guvernului RPC, prelungirile extensive ale termenelor acordate de către Comisie pentru răspunsul la chestionar [astfel cum este precizat în considerentul (104) de mai sus] nu au fost suficiente în acest scop. Guvernul RPC a susținut că „termenul rezonabil” în temeiul articolului 12.7 din ASCM ar însemna, de asemenea, „posibilități suficiente” în temeiul articolului 12.1 din ASCM pentru toate celelalte documente de tip chestionar. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că nu a putut aborda producătorii-exportatori incluși în eșantion decât după ce eșantionul a fost finalizat și, prin urmare, timpul acordat pentru răspunsuri între primirea chestionarului și decizia de eșantionare nu a putut fi utilizat. Guvernul RPC a afirmat că „dorința” Comisiei de a încheia ancheta rapid pare să eludeze „cerința care nu poate fi negociată” de a acorda posibilități suficiente în temeiul articolului 12.1. Comisia nu este de acord cu aceste afirmații, deoarece a făcut tot posibilul pentru a acorda cât mai mult timp posibil guvernului RPC pentru transmiterea răspunsurilor la chestionar și la cererea de clarificări. De asemenea, guvernul RPC a fost informat că este posibilă prezentarea documentelor solicitate până la data vizitei de verificare.
Comisia nu a împiedicat guvernul RPC să prezinte orice informații pe tot parcursul procedurii și a reamintit în numeroase ocazii guvernului RPC de posibilitatea de a solicita audieri în cadrul cărora ar putea fi prezentate informațiile și opiniile guvernului RPC. Se remarcă faptul că nicio informație transmisă de guvernul RPC pe parcursul procedurii nu a fost respinsă pe motiv de nerespectare a termenului. Afirmația guvernului RPC conform căreia timpul acordat pentru răspunsuri între primirea chestionarului și decizia de eșantionare a fost inutil este incorectă. O mare parte a chestionarului viza nivelul global de subvenționare a industriei/produsului în cauză, iar guvernul RPC nu a fost în niciun fel împiedicat să colecteze informații cu caracter general din cauza deciziei de eșantionare. Cu atât mai important este faptul că, după selectarea eșantionului, guvernul RPC a avut la dispoziție încă 43 zile pentru a colecta informațiile specifice producătorilor-exportatori incluși în eșantion. Comisia a acționat în conformitate cu articolul 12.1 din Acordul SMC și a acordat guvernului RPC posibilități suficiente pentru a prezenta toate elementele de probă pe care le consideră relevante, având în vedere că o astfel de obligație nu poate fi valabilă la infinit, pentru a asigura finalizarea la timp a anchetei.
(378)
De asemenea, guvernul RPC a susținut că, inițial, Comisia a solicitat informații detaliate despre producătorii-exportatori neincluși în eșantion care nu erau „informații necesare” în sensul anchetei bazate pe eșantionare. În această privință, se menționează că la momentul expedierii chestionarului destinat guvernului RPC, decizia privind aplicarea eșantionării în această procedură nu era finală. După ce Comisia a primit răspunsurile la chestionarul de eșantionare din partea producătorilor-exportatori chinezi și era evident că nivelul de cooperare din partea exportatorilor este ridicat și după ce a fost evident că exportatorii incluși în eșantion vor coopera răspunzând în mod adecvat la chestionare, Comisia nu a insistat asupra furnizării de informații specifice societăților cu privire la subvenție de la producătorii-exportatori neincluși în eșantion. Prin urmare, Comisia nu este de acord cu această afirmație.
(379)
Guvernul RPC a afirmat că, în documentul de comunicare a constatărilor definitive, Comisia a declarat în mod eronat că guvernul RPC a refuzat să furnizeze anumite informații în răspunsul la chestionar și în declarațiile ulterioare. Această afirmație este inexactă. Astfel cum Comisia a precizat deja în scrisoarea sa din 23 mai 2013 adresată guvernului RPC, guvernul RPC nu a reușit să furnizeze informațiile solicitate în ceea ce privește instituțiile financiare deținute de stat, documentele privind Sinosure și punerea la dispoziție de asigurări de credit la export, documentele referitoare la Programul demonstrativ „Golden Sun” și informațiile referitoare la acordarea drepturilor de folosire a terenurilor.
(380)
Potrivit guvernului RPC, Comisia nu a aplicat datele disponibile ca mecanism de completare a informațiilor lipsă, astfel cum prevăd grupurile de experți și sistemul de soluționare litigiilor (86) din cadrul OMC, aplicând în schimb „concluzii nefavorabile într-o manieră punitivă și încălcând în continuare dispozițiile din Acordul SMC”. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a utilizat datele disponibile „exclusiv în vederea înlocuirii informațiilor care lipsesc, ci ca bază specifică pentru toate constatările sale privind subvenționarea, ignorând complet volumul important de informații furnizate de guvernul RPC și de instituțiile financiare implicate, de cele mai multe ori având ca motiv presupusa lipsă a unor răspunsuri perfecte sau a verificării fiecărei cifre”. Comisia nu a făcut acest lucru. Toate informațiile, inclusiv planurile și legislația transmisă de guvernul RPC, au fost luate în considerare și analizate, iar constatările se bazează pe aceste documente, astfel cum au fost furnizate de guvernul RPC, ori de câte ori aceste documente au fost puse la dispoziție și verificările le-au confirmat acuratețea. Citatele frecvente preluate din aceste documente care sprijină constatările reprezintă un exemplu al modului în care Comisia a analizat informațiile comunicate de guvernul RPC. În considerentul (110) de mai sus, Comisia explică în mod clar situațiile specifice în care informațiile prezentate nu au fost acceptate ca atare.
(381)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia s-a contrazis în documentul de comunicare a constatărilor definitive când a susținut că pe parcursul prezentei anchete a solicitat informații specifice tranzacțiilor numai cu privire la exportatorii incluși în eșantion, precum și în altă parte din același document unde afirmă că „chestionarul destinat autorităților nu se limitează la exportatorii incluși în eșantion.” Această afirmație este incorectă. Comisia nu a făcut declarații contradictorii. Astfel cum s-a explicat deja în considerentul (378), Comisia a limitat cererea sa inițială privind furnizarea de informații specifice societăților la producătorii-exportatori incluși în eșantion, ca urmare a deciziei de aplicare a eșantionării. Cu toate acestea, pentru a evalua aplicabilitatea măsurilor compensatorii la sistemele de subvenționare presupuse, Comisia a solicitat, de asemenea, alte informații decât informațiile legate de producătorii-exportatori incluși în eșantion, cum ar fi informațiile referitoare la piețele financiare din China sau la piața drepturilor de utilizare a terenurilor. Prin urmare, se menționează că „chestionarul destinat autorităților nu se limitează la exportatorii incluși în eșantion”.
(382)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia pare să ignore faptul că informațiile nu pot fi respinse pur și simplu pe motiv că acestea nu sunt puse la dispoziție pentru verificare. Comisia nu a tratat informațiile în acest mod în cadrul prezentei proceduri. În nicio ocazie „indisponibilitatea pentru verificare” nu a reprezentat unicul motiv pentru care informațiile respective nu au fost acceptate în totalitate. Cu toate acestea, atunci când alte informații din dosar erau în contradicție cu acestea și când, în același timp, guvernul RPC nu a fost în măsură să le susțină cu niciun fel de elemente justificative, astfel de informații nu au putut fi acceptate ca atare.
(383)
Potrivit guvernului RPC, la punctul 85 din documentul comunicării constatărilor definitive [reprodus în considerentul (117) de mai sus], Comisia „a recunoscut” că guvernul RPC nu controlează instituțiile bancare și financiare și nu le pot obliga să furnizeze informații. Este de remarcat faptul că Comisia nu are cunoștință de o astfel de declarație și, după reexaminarea textului considerentului menționat, nu pare să fie cazul.
(384)
Guvernul RPC a afirmat că Comisia pare să fie de acord cu guvernul RPC că legislațiile naționale nu pot fi înlocuite în cazul unei anchete de cerințele din regulamentul de bază al UE sau de Acordul SCM. Aluzia guvernului RPC la lipsa transmiterii de informații confidențiale este lipsită de sens. Cu toate acestea, Comisia a susținut [considerentul (117) de mai sus] că dispozițiile legislației municipale sau normele interne ale unui membru OMC nu îl pot scuti de obligațiile care îi revin în cadrul OMC de a coopera în cadrul anchetelor, iar în cazul apariției unui conflict este la latitudinea guvernului RPC să sugereze modul în care poate fi acordat accesul la informații, astfel încât acestea să poată fi verificate în mod corespunzător. Guvernul RPC a menționat situația în care un funcționar al unei bănci a furnizat o evaluare a riscului de credit pentru o societate inclusă în eșantion drept exemplu de sugerare a unei modalități de a verifica informații considerate cu acces limitat și a afirmat că „Comisia tot nu a fost satisfăcută”. Dimpotrivă, astfel cum se menționează în mod clar în considerentul (148) de mai sus, Comisia nu a avut probleme la verificarea acestui document specific și a luat aceste informații în considerare pe deplin în constatările sale. Cu toate acestea, aceasta a reprezentat o situație excepțională și, din păcate, nu a fost repetată în cazul majorității informațiilor cu caracter similar solicitate în prezenta procedură.
(385)
În acest sens, guvernul RPC a continuat să afirme că „documentele interne sensibile” ale băncilor erau considerate ca fiind informații relevante în temeiul Acordului SMC, iar nefurnizarea acestora nu ar putea duce la aplicarea informațiilor disponibile. Comisia apreciază că această declarație este mult prea generală și nu vede cum ar putea fi efectuată o verificare adecvată (efectuată conform procedurilor în vigoare privind confidențialitatea) în toate cazurile dacă se refuză pur și simplu accesul la astfel de documente (inclusiv cele care implică operațiuni cu clienții). În absența verificărilor, datele disponibile ar putea fi utilizate pentru a compensa lipsa informațiilor care trebuie colectate.
(386)
Guvernul RPC a afirmat în repetate rânduri că scrisoarea prealabilă verificării nu conținea întrebări specifice privind verificarea și a făcut trimitere la scrisoarea Comisiei din 23 mai 2013 care utilizează această formulare. Cu toate acestea, la punctul 86 din documentul comunicării constatărilor definitive [reprodus în considerentul (118) de mai sus], Comisia a declarat că scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 conținea o listă foarte specifică și detaliată cu chestiuni și documente care ar putea fi abordate în cursul verificării, în deplină conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din regulamentul de bază și cu cerințele OMC. Lipsa unei liste cu întrebări specifice, a cărei furnizare nu este prevăzută în regulamentul de bază sau în normele OMC, nu poate constitui o scuză pentru guvernul RPC de a nu fi în măsură să coopereze pe deplin în cursul verificării.
(387)
Guvernul RPC a susținut că Comisia a arătat o lipsă completă de flexibilitate în cursul verificării. Aceasta reprezintă o interpretare greșită faptelor și a situației înaintea și în cursul vizitei de verificare. După cum s-a explicat deja în punctele (88) - (90) din documentul comunicării constatărilor definitive [reproduse în considerentele (120) - (122) de mai sus], Comisia a dat dovadă de o flexibilitate deplină și necondiționată. Din păcate, încercările guvernului RPC de a furniza informații pentru care nu exista posibilitatea verificării pe durata vizitelor la fața locului a însemnat că astfel de informații nu au putut fi verificate încrucișat și că nu li s-a putut acorda importanța unui document verificat. De asemenea, guvernul RPC a reamintit Comisiei raportul grupului special CE-Somon din jurisprudența OMC care menționează că stabilirea caracterului „verificabil” al documentelor nu este întotdeauna determinată doar prin posibilitatea unei anchete la fața locului și a susținut că Comisia nu poate respinge informații pentru simplul motiv că acestea nu sunt disponibile în cursul vizitelor de verificare. Comisia menționează că astfel de informații, care nu pot fi supuse verificării la fața locului pentru a analiza acuratețea și fiabilitatea lor, pot avea o importanță mai redusă decât dacă acestea ar fi fost verificate în mod corespunzător și că, uneori, acest lucru s-a întâmplat în cazul de față.
(388)
Guvernul RPC contestă presupusa practică a Comisiei de a nu accepta documente și elemente de probă noi care necesită verificare după încheierea sesiunii de verificare de care aparțin. Astfel cum s-a explicat deja în punctul 89 din documentul comunicării constatărilor definitive [reluat în considerentul (121) de mai sus], acest lucru nu s-a întâmplat niciodată. Este adevărat că Comisia nu poate accepta, în mod normal, drept elemente justificative verificate documente prezentate după sesiunea de verificare și nu este practic posibilă verificarea acestor documente, însă nimic nu împiedică guvernul RPC să prezinte astfel de documente în scris, ceea ce s-a întâmplat de fapt și în cazul de față.
(389)
Guvernul RPC a afirmat că Comisia nu a explicat motivul pentru care a solicitat cele șase documente menționate în considerentul (122) de mai sus și, din acest motiv, verificarea lor nu a fost permisă. Această afirmație a fost deja formulată de guvernul RPC în scrisoarea lor din 3 iunie 2013, iar Comisia a oferit un răspuns complet la aceasta în considerentul (122) de mai sus. Trebuie remarcat încă o dată că toate aceste documente se referă la industria în cauză și se referă chiar la anumite sisteme de subvenții, cum ar fi împrumuturile în condiții preferențiale și sistemele fiscale preferențiale. Prin urmare, din titlul și conținutul lor reiese în mod clar că ele sunt relevante pentru anchetă. Cu toate acestea, guvernul RPC a refuzat pur și simplu să răspundă oricărei întrebări în acest sens în timpul verificării, invocând ca unic motiv presupusa irelevanță a documentului pentru procedură.
(390)
Guvernul RPC a susținut că nu a fost în măsură să furnizeze elemente de probă pentru informațiile furnizate în răspunsul la chestionar cu privire la procentul de împrumuturi acordate industriei în cauză, întrucât aceste informații sunt deținute de băncile care sunt entități independente și nu departamente ale guvernului RPC, iar Comisia ar trebui să verifice cifrele la bănci. Guvernul RPC a făcut referire la dispozițiile Legii privind activitățile bancare comerciale, care prevede că băncile își desfășoară activitatea în conformitate cu legislația (articolul 4) și nu există nicio intervenție din partea administrațiilor locale sau departamentelor guvernamentale la diferite niveluri, a organizațiilor publice sau a persoanelor fizice în activitatea economică a băncilor (articolul 5). Realitatea este că guvernul RPC a făcut o declarație în răspunsul la chestionar și nu a fost în măsură să o susțină în niciun fel. De asemenea, băncile pe care Comisia a încercat să le verifice nu au fost în măsură să sprijine aceste informații cu niciun fel de dovezi. Dacă aceasta este considerată o practică acceptabilă, partea care a făcut obiectul anchetei ar putea face pur și simplu orice declarație care să-i susțină cauza, iar autoritatea care efectuează ancheta ar trebui să o accepte fără a avea oportunitatea de a verifica dacă aceasta reprezintă realitatea. Acest lucru este cu atât mai important cu cât aceste informații specifice sunt în contradicție cu alte informații din dosar. Există, de asemenea, alte articole în Legea privind activitățile bancare comerciale care obligă băncile să își desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat (articolul 34). Astfel cum a indicat în mod corect guvernul RPC în observațiile sale, băncile își desfășoară activitatea în conformitate cu legea, adică, de asemenea, cu dispozițiile menționate de la articolul 34 din Legea privind activitățile bancare comerciale. Prin urmare, această presupusă linie clară dintre autoritățile publice și bănci nu a fost confirmată prin elemente de probă.
(391)
Guvernul RPC a afirmat că au furnizat toate informațiile cu privire la proprietatea asupra băncilor pe care le deține. De asemenea, acesta a afirmat că cifrele raportate referitoare la proprietatea asupra băncilor sunt cifrele oficiale ale CBRC și, prin urmare, nu exista niciun motiv pentru a se considera că informațiile furnizate de guvernul RPC sunt false sau înșelătoare și să se aplice prevederile articolului 28 din regulamentul de bază. De asemenea, guvernul RPC a afirmat că nu cunoaște sursa declarației Comisiei de la punctul 95 [reluată în considerentul (127) de mai sus] din documentul comunicării constatărilor definitive („informațiile publice disponibile sugerează că există și alte bănci aflate în proprietatea statului care au oferit împrumuturi producătorilor-exportatori incluși în eșantion”), și anume, în plus față de cele raportate de guvernul RPC ca fiind deținute de stat în răspunsul său la cererea de clarificări. Aceste argumente nu au putut fi acceptate. Se menționează faptul că guvernul RPC a susținut inițial în răspunsul său la chestionar că nu deține nicio informație privind deținerea băncilor de către stat. Numai după ce Comisia a subliniat în cererea de clarificări că, în conformitate cu legislația chineză, guvernul RPC trebuie să colecteze astfel de informații, guvernul RPC a furnizat unele informații în acest sens. În timpul verificării, reprezentantul CBRC a refuzat să susțină cifrele privind deținerea băncilor cu elemente de probă, a refuzat să precizeze sursa informațiilor și nu a explicat proveniența acestora. De asemenea, se menționează că guvernul RPC nu a contestat faptul că cel puțin 5 alte bănci menționate de Comisie în documentul comunicării constatărilor definitive [a se vedea nota de subsol de la considerentul (127)] sunt deținute de stat.
(392)
Guvernul RPC nu a fost de acord cu declarația de la punctul 97 din documentul comunicării constatărilor definitive [reprodus în considerentul (129) de mai sus] conform căruia CBRC a refuzat să răspundă la întrebarea referitoare la cele mai mari 10 bănci din China deoarece nu a fost prezentată în scris, și au susținut că Comisia a interpretat greșit faptele, deoarece principalul motiv pentru lipsa răspunsului a fost că, întrucât această întrebare nu figura în scrisoarea prealabilă verificării, CBRC a avut nevoie de timp pentru a se pregăti. De fapt, guvernul RPC este cel care a interpretat greșit datele referitoare la acest aspect. Comisia nu a insistat asupra unui răspuns imediat, însă CBRC nici nu a luat în considerare întrebarea sub pretext că aceasta nu a fost primită în prealabil în scris. În cazul în care motivul a fost timpul insuficient pentru a pregăti răspunsul, guvernul RPC ar fi putut prezenta răspunsul mai târziu în cursul verificării sau prin e-mail (deși fără posibilitatea de verificare din partea Comisiei) așa cum a procedat în cazul unor alte documente. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a făcut acest lucru.
(393)
Guvernul RPC a susținut că a furnizat toate documentele privind instituirea și mandatul CBRC pe care Comisia le-a solicitat în chestionar și că, întrucât Comisia nu a avut obiecții referitor la acest lucru în cererea de clarificări și nu a solicitat aceste documente în „lista de documente care trebuie furnizate înainte de începerea vizitei de verificare” din anexa 2 la scrisoarea prealabilă verificării, guvernul RPC nu s-a simțit obligat să furnizeze alte documente. Această afirmație este incorectă. Comisia a solicitat toate documentele care au stat la baza instituirii și mandatului CBRC, însă guvernul RPC a furnizat doar o parte dintre acestea. Comisia a aflat de existența altor documente în acest sens numai în urma unei declarații a reprezentantului CBRC. În fapt, răspunsul guvernului RPC la chestionar în acest sens a fost incomplet și induce în eroare, deoarece guvernul RPC (CBRC) a avut cunoștință în mod clar de existența unor astfel de documente suplimentare, după cum a recunoscut și CBRC în timpul verificării la fața locului.
(394)
Guvernul RPC a afirmat că, în cursul vizitei de verificare, Comisia nu a solicitat de fapt statisticile și rapoartele băncilor care au acordat împrumuturile exportatorilor incluși în eșantion, referitoare la PA. Acesta a susținut că Comisia a solicitat doar raportul statistic pentru 2012 prezentat către CBRC de către Bank of China, iar reprezentantul CBRC a trebuit, în acest scop, să consulte serviciile juridice implicate din cauza obligațiilor de confidențialitate. Această afirmație este inexactă. În timpul verificării, Comisia și-a reiterat solicitarea din chestionar și din cererea de clarificări privind furnizarea statisticilor din partea tuturor băncilor care au acordat împrumuturi exportatorilor incluși în eșantion (87).
(395)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că trimiterea reclamantului în plângere la cazul privind hârtia cretată de calitate superioară în care Comisia a constatat „pe baza unor concluzii nefavorabile” că băncile comerciale deținute de stat au acționat ca organisme publice este o „afirmație neîntemeiată care nu dispune de context cu privire la natura și existența unei subvenții acordate producătorilor-exportatori ai produsului în cauză și, prin urmare, nu poate fi considerată ca un element de probă suficient” cu privire la existența unei contribuții financiare din partea unui guvern sau organism public în sensul articolului 11.2 din Acordul SMC. În primul rând, trebuie subliniat faptul că constatările în cazul privind hârtia cretată de calitate superioară nu s-au bazat pe concluzii nefavorabile, ci pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază și nu există nicio hotărâre ulterioară care să confirme afirmația guvernului RPC conform căreia constatările Comisiei în acest sens se bazează pe „utilizarea necorespunzătoare a datelor disponibile”. Dimpotrivă, Comisia a făcut constatări similare privind băncile comerciale deținute de stat în altă anchetă antisubvenție privind importurile din China, și anume ancheta privind produsele din oțel cu acoperire organică, iar alte autorități de anchetă au ajuns, de asemenea, la concluzia că băncile comerciale de stat chineze sunt organisme publice, și anume Statele Unite, într-o constatare care a fost confirmată de Organismul de apel al OMC. (88)
(396)
Guvernul RPC a continuat să afirme că Comisia a solicitat anumite informații de la toate băncile care au sediul în China și că guvernul RPC nu a dispus de resursele practice pentru a furniza astfel de informații pentru „peste 3 800” de bănci. Comisia nu este de acord cu această afirmație și, încă o dată, face trimitere la cererea de clarificări în care, ca urmare a răspunsului guvernului RPC la chestionar, a limitat domeniul de aplicare al informațiilor solicitate numai la acele bănci „la care guvernul RPC este acționar în mod direct sau indirect” (89).
(397)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că declarația Comisiei conform căreia ar fi luat în considerare rezumatul circularelor PBOC în cauză de pe site-ul prezentat în cursul verificării este incorectă și că acest lucru este dovedit de punctul 133 din documentul comunicării constatărilor definitive [reluat în considerentul (164) de mai sus]. Această afirmație este inexactă. Considerentul (164) nu este în contradicție cu conținutul rezumatelor extrase de pe site-ul internet. Acesta ia considerare conținutul site-ului, însă se bazează și pe conținutul efectiv al circularei care, de fapt, nu a fost niciodată contestat de guvernul RPC până în prezent ca nefiind exact.
(398)
Guvernul RPC a afirmat că Comisia „a extras anumiți termeni și expresii în afara contextului din diverse documente”, a interpretat greșit alți termeni și expresii și a încercat să stabilească o legătură între aceștia pentru a ajunge la concluzia că guvernul RPC promovează industria producătoare de produs în cauză sau pentru a stabili faptul că băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice. Guvernul RPC susține că o „lectură completă” a acestor documente (planuri, rezumate și decizii) ar demonstra că constatările Comisiei nu dispun de temei juridic și nu se bazează pe dovezi. Această afirmație este inexactă. Comisia a analizat și a luat în considerare toate documentele, inclusiv cele la care se face referire în considerentul (102), în ansamblul lor, exact în modul care sugerează guvernul RPC.
(399)
Referitor la Decizia nr. 40, guvernul RPC a afirmat că, în documentul comunicării constatărilor definitive, Comisia a folosit citate din afara contextului „pentru a denatura sensul corect”. Potrivit guvernului RPC, este clar din alte dispoziții ale Deciziei nr. 40 că aceasta este axată pe dezvoltarea utilizării energiei din surse regenerabile, mai degrabă decât pe clasificarea modulelor și celulelor solare ca obiectiv al oricărei politici de dezvoltare preconizate, astfel cum a propus Comisia. Nu este adevărat că referirea Comisiei la textul articolului V din Decizia nr. 40 a fost în afara contextului. Comisia nu contestă faptul că unul dintre scopuri a fost sau nu dezvoltarea utilizării energiei din surse regenerabile. Realitatea este că, în Decizia nr. 40, Consiliul de stat a identificat noile industrii energetice și energia solară ca industrii prioritare și, prin urmare, acestea au intrat în categoria de proiecte încurajate în Catalogul îndrumător privind restructurarea industrială. Ținând cont de articolele 17, 18 și 19 din Decizia nr. 40, instituțiile financiare pot acorda împrumuturi doar industriilor/societăților care aparțin acestei categorii. Acest fapt demonstrează clar că industria fotovoltaică care produce, printre altele, module solare și celule reprezintă o prioritate.
(400)
Guvernul RPC a afirmat că în textul Deciziei Consiliului de stat din 10 octombrie nu se face nicio referire la modulele și celulele solare sau la industria fotovoltaică și că, în cazul în care a fost încurajat un anumit sprijin fiscal, acesta este legat de obiectivele privind utilizarea energiei din surse alternative care nu au nicio influență asupra dezvoltării producției de module și celule în general. Comisia nu este de acord. Trebuie menționat faptul că această decizie a Consiliului de stat nu pare să vizeze exclusiv promovarea utilizării surselor alternative de energie. Din titlul său (Decizie a Consiliului de stat privind accelerarea incubației și dezvoltării industriilor emergente strategice), precum și din conținutul său [printre altele, articolul 1 alineatele (1) și (2), articolul 2 alineatul (2)], reiese în mod evident faptul că scopul este de a sprijini dezvoltarea industriilor selectate (în acest caz industriile emergente strategice). Acest fapt este confirmat și de faptul că obiectivele stabilite în decizia menționată se referă în mod direct la producția și performanțele industriilor emergente strategice [articolul 2 alineatul (3)]. De asemenea, în decizie există o legătură clară între industriile emergente strategice și industria fotovoltaică care produce, printre altele, module și celule solare. În primul rând, nu există nicio îndoială că industria fotovoltaică este un segment al industriei energiilor alternative la care se face referire la articolul 2 din decizie, care precizează că această industrie ar trebui incubată și dezvoltată de către stat. În al doilea rând, producătorii-exportatori incluși în eșantion aparțin categoriei industriilor tehnologiilor de vârf menționate la articolul 2 alineatul (2) din decizie. În mod similar, cel de-al 12-lea plan cincinal include industria energiei solare printre industriile strategice, iar cel de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică confirmă, de asemenea, că Decizia Consiliului de stat „a enumerat industria solară fotovoltaică ca domeniu important al industriilor emergente strategice, pe care țara noastră le va dezvolta în viitor”. (90)
(401)
Potrivit guvernului RPC, Comisia a citat Planul pe termen mediu și lung pentru știință și tehnologie, însă nu a făcut referire la locul sau dispoziția exactă din acest document unde definiția întreprinderilor tehnologiilor de vârf include întreprinderile producătoare de module și de celule sau industria fotovoltaică, în general. Potrivit guvernului RPC, obiectivele planului național sunt concentrate numai pe dezvoltarea unor surse de energie alternative pentru a reduce dependența de combustibilii fosili. Comisia nu este de acord. Majoritatea producătorilor-exportatori incluși în eșantion care au făcut obiectul anchetei au beneficiat de certificate de societate cu tehnologie înaltă și nouă și, pe această bază, au beneficiat de subvenții care au fost limitate la societățile cu tehnologie înaltă și nouă (de exemplu, scutiri de impozite). Aceleași tipuri de programe de sprijin individual care sunt menționate în acest plan au fost utilizate de exportatorii incluși în eșantion.
(402)
Guvernul RPC a susținut că afirmația Comisiei conform căreia Legea din RPC privind progresul științific și tehnologic enumeră o serie de măsuri pentru a sprijini sectoare industriale strategice, inclusiv industria fotovoltaică solară, nu se bazează pe niciun fel de fapte și că această lege nu menționează industria fotovoltaică sau sectoarele industriale strategice și nu există nicio bază pentru a declara că produsul în cauză este inclus în domeniul de aplicare al legii menționate. Această afirmație este inexactă. Baza acestei afirmații sunt articolele 18 și 34 din legea menționată. În conformitate cu articolul 18, statul încurajează și oferă orientări instituțiilor financiare referitor la sprijinirea dezvoltării industriilor cu tehnologie înaltă și nouă. În conformitate cu articolul 34, instituțiile financiare de susținere a politicilor oferă ajutoare speciale proiectelor societăților care sunt încurajate de stat. Industria fotovoltaică se încadrează în categoria industriilor cu tehnologie înaltă și nouă și, de asemenea, se încadrează în categoria societăților ale căror proiecte sunt încurajate de stat. Mai mult, articolul 17 din aceeași lege promite politici fiscale preferențiale, printre altele, entităților care sunt implicate în proiecte cuprinse în planurile științifice și tehnologice naționale. Din considerentul (401) reiese clar că proiectele societăților din industria fotovoltaică se încadrează în acest domeniu de aplicare. În concluzie, există cel puțin trei indicii clare conform cărora industria fotovoltaică și societățile producătoare și exportatoare de produs în cauză sunt incluse în domeniul de aplicare al legii respective.
(403)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia a considerat că planurile, deciziile și reglementările din RPC au același efect și valoare juridică, acest lucru fiind contrar principiilor de interpretare juridică, legii chineze privind legislația și argumentelor repetate formulate de guvernul RPC. Potrivit guvernului RPC, trimiterea la planul cincinal general și la planul specific privind industria fotovoltaică nu are bază juridică deoarece nu au fost furnizate dovezi concludente conform cărora planurile sunt obligatorii din punct de vedere juridic. Acest fapt este incorect, deoarece afirmația guvernului RPC conform căreia planurile nu sunt obligatorii nu este susținută de alte elemente de probă din dosar. Dimpotrivă, textul planului, astfel cum a fost prezentat de guvernul RPC în răspunsul la chestionar, menționează în mod clar că: „Acest plan a fost discutat și aprobat de Congresul Național al Poporului și are efect juridic.” (91) Guvernul RPC, în observațiile sale la comunicarea constatărilor definitive, a declarat: „În conformitate cu Legea chineză privind legislația, constituția, legile, legislația administrativă, reglementările locale și normele reprezintă legislația din China.” Deoarece planul are un efect legislativ și guvernul RPC a confirmat că legile reprezintă legislația din China, Comisia a ajuns la concluzia că planul este, într-adevăr, obligatoriu din punct de vedere juridic. Conform explicației oferite de guvernul RPC în cursul vizitei de verificare, planurile cincinale sectoriale și regionale rezultă din planul cincinal general și, prin urmare, Comisia nu dispunea de nicio bază pentru a trata planul cincinal sectorial pentru industria fotovoltaică (2011 - 2015) în mod diferit față de planul cincinal general.
(404)
Guvernul RPC citează „orientările publicate de Comisie privind rambursările/restituirile” drept exemplu de document similar fără caracter obligatoriu în contextul UE. Comisia presupune că guvernul RPC se referă la „Avizul Comisiei privind rambursarea taxelor antidumping” (JO C 127 din 29.5.2002, p. 10). În fapt, caracterizarea acestor orientări ca fiind fără caracter obligatoriu nu este corectă, deoarece acestea angajează din punct de vedere juridic Comisia în măsura în care acestea nu încalcă alte norme de rang superior. Comisia a stabilit faptul că planurile Chinei sunt obligatorii din punct de vedere juridic. Cu toate acestea, chiar dacă presupunem în mod ipotetic că acesta nu este cazul, este clar că planurile naționale, sectoriale și regionale care provin, așa cum este cazul, de la cele mai înalte niveluri ale guvernului și care stabilesc politica guvernului în ceea ce privește dezvoltarea economică și industrială, ar avea o mare valoare justificativă în ceea ce privește caracterul obligatoriu de facto al obiectivelor lor declarate. De asemenea, este clar că acestea ar putea fi invocate de autorități pentru a mustra entitățile care nu au efectuat punerea în aplicare corectă a acestora. Prin urmare, acestea ar fi în continuare foarte relevante pentru determinările referitoare la intervenția guvernului în economie și la coordonarea și controlul anumitor sectoare de activitate.
3.5.2. Observațiile părților privind politica de împrumuturi preferențiale, alte finanțări, garanțiile în materie de asigurare
(405)
Guvernul RPC a susținut că absența răspunsurilor sale la apendicele A nu ar trebui să conducă la aplicarea elementelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Potrivit guvernului RPC, dacă într-adevăr Comisia intenționa să verifice afirmațiile din plângere conform cărora băncile chineze deținute de stat sunt organisme publice, ea nu ar fi trebuit să încarce chestionarele cu solicitări de date interne, sensibile, specifice tranzacțiilor cu privire la bănci, multe dintre acestea nefiind în niciun fel deținute de guvern. În acest sens, guvernul RPC a făcut referire la informațiile privind împrumuturile individuale acordate de bancă producătorilor-exportatori incluși în eșantion. Comisia nu este de acord cu această afirmație. Scopul informațiilor solicitate în anexa A a fost de a verifica dacă băncile chineze sunt organisme publice și dacă acestea sunt mandatate și conduse de guvern. Cu excepția informațiilor privind împrumuturile individuale, guvernul RPC nu a precizat care alte informații solicitate nu au fost considerate relevante în acest scop.
(406)
Se reamintește faptul că întrebările din apendicele A au solicitat informații privind deținerea băncilor, componența consiliului de administrație și a consiliului de acționari, procesele-verbale ale reuniunilor acționarilor/consiliului de administrație, legăturile personalului de conducere de nivel superior cu autoritățile statului, repartizarea sectorială a împrumuturilor, politicile de împrumut și evaluarea riscului în ceea ce privește împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți. Guvernul RPC a susținut că, pentru constatările privind organismele publice, o astfel de solicitare a fost „în mod evident nerezonabilă” și domeniul de aplicare al informațiilor solicitate a fost prea larg. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că înainte de a solicita astfel de informații, ar trebui efectuată o determinare „prag” care să stabilească dacă entitatea este sau nu este un organism public. Comisia nu este de acord. Conform standardelor ridicate stabilite de organismul de apel al OMC în cauza DS 379 (92), toate informațiile solicitate sunt necesare, inclusiv constatările privind măsura implicării guvernului în sistemul financiar. De exemplu, elementele de probă care arată că entitățile acționează într-o manieră necomercială pot dovedi mandatarea și dirijarea, dacă sunt combinate cu indicii ale intervenției guvernului. În orice caz, trebuie remarcat faptul că, după ce a luat cunoștință de cooperarea producătorilor-exportatori incluși în eșantion, Comisia a decis să limiteze informațiile solicitate la împrumuturile acordate acestor societăți și nu a tras nicio concluzie din faptul că guvernul RPC nu a furnizat alte informații privind împrumuturile individuale care au fost solicitate inițial. Cu toate acestea, toate celelalte solicitări de informații au rămas relevante pentru anchetă. În ceea ce privește argumentul guvernului RPC că acestea nu ar fi putut furniza anumite informații din apendicele A, se menționează faptul că guvernul RPC a refuzat să furnizeze apendicele A în totalitate, cu excepția câtorva bănci. Luând în considerare cele de mai sus, s-a concluzionat că guvernul RPC nu a reușit să furnizeze restul de informații solicitate într-un termen rezonabil.
(407)
Guvernul RPC, invocând raportul organismului de apel al OMC privind oțelul laminat la cald din SUA (punctul 99) (93), susține că nu dispune de capacitatea practică de a satisface solicitările „nerezonabile” de informații ale Comisiei, iar faptul că Comisia nu a reușit să abordeze acest aspect și să facă legătura între diferitele solicitări și concluziile concrete la care se referă a însemnat că Comisia nu a acționat cu bună credință. Deși cazul citat se referă la cooperarea exportatorilor într-un caz antidumping, Comisia acceptă că, în cazul chestionarelor destinate administrațiilor publice în cazurile antisubvenție, este necesar să se găsească un echilibru între informațiile necesare și capacitatea practică a respondentului de a se conforma. Cu toate acestea, acest echilibru trebuie găsit în contextul tuturor faptelor. Determinări cu privire la statutul băncilor deținute de stat din China în calitate de organisme publice au fost deja realizate în cazurile privind hârtia cretată de calitate superioară și privind oțelul cu acoperire organică și, în acest caz, reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă prima facie care să arate că băncile deținute de stat au rămas organisme publice. Prin urmare, guvernul RPC ar fi trebuit să se aștepte la examinarea unui volum extrem de mare de date concrete dacă ar fi dorit să respingă această afirmație. Din păcate, guvernul RPC a continuat să facă afirmații, de exemplu că nu dispune sau că dispune de foarte puține informații cu privire la deținerea de către stat a băncilor (un factor extrem de relevant pentru a determina dacă acestea sunt organisme publice), ceea ce sugerează că nu acționa în măsura posibilităților și că a refuzat accesul la informațiile necesare. Aceasta reprezintă una dintre „circumstanțele excepționale” în poate fi aplicat articolul 12.7 din Acordul SMC în conformitate cu Raportul grupului special al OMC (94). În plus, deși Comisia era conștientă de faptul că solicitările sale de informații au fost, din necesitate, destul de semnificative, cooperarea este un proces bidirecțional și guvernul RPC a reacționat inițial prin cererea de explicații cu privire la legătura solicitărilor cu anumite concluzii concrete (ceea ce nu poate fi determinat în avans) mai degrabă decât prin propunerea de modalități în care solicitările de informații ar putea fi soluționate în mod rezonabil.
(408)
Referitor la verificarea privind Bank of Shanghai, guvernul RPC a susținut că faptul că verificarea nu a avut loc nu reprezintă un motiv suficient pentru a aplica datele disponibile și că, în orice caz, verificarea nu a avut loc din vina Comisiei. Ca răspuns, Comisia constată că situația de fapt în legătură cu organizarea vizitei de verificare la Bank of Shanghai a fost descrisă la punctele 111 și 112 din documentul comunicării constatărilor definitive [reproduse în considerentele (143) și (144) de mai sus]. Nu există nicio modificare a situației de fapt în ceea ce privește această verificare, iar Comisia nu este de acord cu interpretarea acestor fapte de către guvernul RPC și susține că a făcut tot posibilul pentru ca verificarea să aibă loc, dar acest lucru nu a fost posibil din cauza obstacolelor din partea guvernului RPC. Guvernul RPC invocă raportul grupului special al OMC (95), care a concluzionat că absența unei vizite la fața locului nu epuizează toate posibilitățile de a verifica documentele. Cu toate acestea, în cadrul prezentei anchete, guvernul RPC a informat Comisia cu privire la disponibilitatea băncii pentru verificare numai cu o zi lucrătoare înainte de începerea verificării guvernului RPC (după termenul deja prelungit pentru o astfel de confirmare), blocând astfel orice posibilitate pentru o vizită la fața locului, deoarece programul era deja stabilit și nu putea fi modificat. În aceste condiții, se concluzionează că guvernul RPC nu a acționat în măsura posibilităților sale, iar Comisia nu consideră că există alte moduri în care controalele prevăzute de o vizită la fața locului ar putea fi reproduse prin alte mijloace.
(409)
Guvernul RPC a afirmat că Comisia nu poate să nu ia în considerare informațiile furnizate de HuaXia Bank cu privire la structura acționariatului său pe motiv că acestea nu sunt „ideale din toate punctele de vedere”. Comisia precizează că motivul pentru care nu a acceptat aceste informații nu a fost că acestea nu erau ideale din toate punctele de vedere. Astfel cum s-a explicat deja în considerentul (147) de mai sus, HuaXia Bank nu a dezvăluit nicio informație privind deținerea de către stat înainte de vizita de verificare, deși acest lucru a fost solicitat de Comisie încă din chestionarul inițial. După ce Comisia a subliniat că HuaXia Bank are un număr de acționari deținuți de stat, banca a prezentat o foaie de hârtie cu informații din surse necunoscute și, în plus, aceste informații au fost în neconcordanță cu alte informații din dosar. Astfel de informații nu au putut fi acceptate.
(410)
Referitor la decizia HuaXia Bank de a oferi numai o parte din evaluările bonității, astfel cum se descrie în considerentul (148) de mai sus, guvernul RPC a susținut că Comisia a primit o explicație rezonabilă a motivului pentru care celelalte evaluări nu au putut fi furnizate. Comisia nu este de acord. Deoarece s-a afirmat în mod clar în scrisoarea prealabilă verificării că aceste documente vor fi supuse vizitei de verificare, explicația că „două rapoarte de evaluare a riscurilor au fost tratate de alte sucursale ale băncii și angajații responsabili nu au fost disponibili la momentul respectiv” nu a fost satisfăcătoare. În plus, guvernul RPC prezintă argumentul, repetat în altă parte în observațiile sale, că aceste informații nu au putut fi prezentate din cauza confidențialității față de client. Comisia observă că există dispoziții în ceea ce privește tratamentul informațiilor confidențiale în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii (96) și că, în orice caz, cea mai mare parte a cererilor Comisiei, atât cu privire la acest aspect, cât și la alte aspecte, au fost de a inspecta, mai degrabă decât de a copia, astfel de informații. În orice caz, Comisia observă că o aplicare strictă a principiului „confidențialității clientului” ar putea face imposibilă verificarea unor informații extrem de pertinente pentru ancheta antisubvenție. În asemenea situații, ar fi imposibilă verificarea încrucișată a răspunsurilor exportatorului cu privire la mai multe aspecte și efectuarea de inspecții aleatorii a beneficiarilor anumitor scheme, în cazurile în care nu a existat o cooperare din partea exportatorilor sau în cazul în care ancheta a fost efectuată în mod agregat.
(411)
Guvernul RPC a susținut că Exim Bank a cooperat pe deplin în cadrul anchetei și anumite documente solicitate de Comisie nu au putut fi furnizate pe motiv de norme de politică internă, secret de stat, confidențialitate sau alte legi. Prin urmare, lipsa furnizării acestor documente nu poate conduce la aplicarea datelor disponibile. În conformitate cu Legea privind activitățile bancare comerciale, aceste documente nu au putut fi furnizate de reprezentanții Exim Bank în cursul verificării. În acest sens, contrar presupunerii Comisiei, regulamentul de bază și Acordul SMC nu pot înlocui legile suverane ale RPC. De asemenea, guvernul RPC au susținut că întrebările privind afilierea la partide politice a înalților funcționari sunt irelevante și incomode pentru guvernul RPC. Comisia nu este de acord. Cu toate că normele OMC (pe care este întemeiat, în mare parte, regulamentul de bază) nu pot „înlocui” dreptul intern, acest lucru nu împiedică Comisia să tragă concluzii în cazul în care astfel de legi interne par să împiedice satisfacerea unor solicitări de informații rezonabile. În plus, deși Exim Bank a furnizat unele răspunsuri în răspunsul la apendicele A, ea a refuzat să susțină aproape oricare din aceste informații cu date sursă sau orice fel de elemente de probă. Prin urmare, informațiile au numai o valoare de declarație orală care nu este susținută de documente scrise verificate. În cazul în care această practică ar fi fost acceptată, Exim Bank ar fi putut oferi practic orice informații, iar autoritatea de anchetă ar fi trebuit să le accepte, fără posibilitatea de a evalua acuratețea acestora.
Întrebările privind afilierea la partide politice și unitățile PCC în cadrul Exim Bank (sau orice altă bancă în această privință) sunt extrem de relevante pentru scopul de a stabili amploarea influenței statului asupra gestionării băncilor, având în vedere rolul special al PCC în temeiul Constituției din RPC. De asemenea, în plus față de justificarea acestor întrebări, oferită de Comisie în considerentul (151) de mai sus, se observă că, în conformitate cu Constituția PCC, toate organizațiile, inclusiv societățile comerciale private, trebuie să înființeze „organizații primare ale partidului” dacă societatea angajează cel puțin trei membri de partid. Aceste organizații garantează și supraveghează punerea în aplicare a principiilor și politicilor partidului și statului și sprijină reuniunile acționarilor, consiliul de administrație, consiliul de supraveghere și personalul de conducere în exercitarea funcțiilor și competențelor lor conform legii (97). Dreptul societăților comerciale din RPC impune tuturor societăților din China să înființeze o organizație a PCC în cadrul structurii lor organizatorice pentru a desfășura activitățile PCC (98). Prin urmare, PCC are în mod evident legătură cu activitățile guvernului RPC și cu funcționarea tuturor tipurilor de întreprinderi și instituții din China; în consecință, în acest sens, întrebările cu privire la afilierea la partid sunt justificate.
(412)
Referitor la verificarea CDB, guvernul RPC a făcut aceeași afirmație în ceea ce privește întrebările privind afilierea politică a personalului de conducere și rolul PCC în cadrul băncii. În acest sens, Comisia se referă la justificările din considerentele (151) și (411) de mai sus. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că CDB nu a putut furniza, din motive de confidențialitate, rapoartele de evaluare a riscului de credit solicitate și că a furnizat un model de rating de credit și un exemplu concret de evaluare a riscului de credit cu denumirea societății ascunsă. Se observă faptul că modelul de rating de credit și ratingul de credit pentru o societate necunoscută aparținând unei industrii necunoscute nu reprezintă un element de probă pentru evaluarea riscului de credit al unuia dintre exportatorii incluși în eșantion, astfel cum a solicitat Comisia. În ceea ce privește aspectele legate de confidențialitate, Comisia face referire la explicația din considerentul (410).
(413)
Guvernul RPC a afirmat că constatarea Comisiei conform căreia băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice nu este în conformitate cu articolul 1.1 din Acordul SMC, deoarece Comisia nu și-a întemeiat constatarea pe niciun fel de element de probă și nu a furnizat o analiză motivată și adecvată a constatării sale că implicarea guvernului în sectorul financiar chinez este atât de semnificativă, încât băncile sunt obligate să urmeze politici preferențiale. Comisia este în dezacord total cu această afirmație. Informațiile independente la care se face referire în considerentele (162) - (168) arată că băncile pun în aplicare politici preferențiale, iar acest lucru reiese în mod clar și din mai multe planuri, legi și documente de politică chineze menționate în considerentul (102) de mai sus. Comisia a examinat, a analizat și a citat o serie de documente publicate de organizații internaționale, inclusiv OMC, Banca Mondială, FMI și OCDE, toate ajungând la concluzia că sectorul bancar chinez face obiectul unei intervenții semnificative a statului, în special în ceea ce privește beneficiarii de împrumuturi privilegiate și stabilirea ratelor dobânzilor.
(414)
Guvernul RPC contestă relevanța mai multor documente utilizate ca cele mai bune informații disponibile la care Comisia făcea referire cu privire la constatarea că băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice. Ca o observație preliminară, trebuie subliniat faptul că Comisia a trebuit să recurgă la cele mai bune informații disponibile numai din cauza lipsei de cooperare a guvernului RPC și a refuzului de a furniza informațiile solicitate.
(415)
Guvernul RPC a afirmat că raportul de cercetare al Deutsche Bank („raportul DB”) pe care Comisia îl citează în considerentul (161) descrie o situație istorică în China și nu poate asigura un element de probă pozitiv pentru a evalua sectorul bancar chinez 7 ani mai târziu. În primul rând, afirmația guvernului RPC care susține că raportul oferă o bază pentru a evalua situația „7 ani mai târziu” este greșită. Raportul este din 2007 iar PA, care reprezintă perioada relevantă pentru evaluarea sectorului bancar din China în sensul prezentei proceduri, începe în anul 2011. Prin urmare, raportul se referă la o situație existentă cu 4 ani înainte de perioada relevantă. În al doilea rând, raportul DB nu este singurul document pe care Comisia își întemeiază constatările sale, ci doar un punct de plecare al analizei Comisiei privind sectorul bancar chinez și, în special, structura acționariatului său. În al treilea rând, celelalte informații pe care Comisia le-a menționat în scopul stabilirii structurii acționariatului sectorului bancar chinez (rapoartele și documentele de lucru ale OMC, FMI și OCDE) sunt în acord cu constatările din raportul DB. În acest context, trebuie menționat faptul că însuși guvernul RPC a furnizat doar un minim de informații solicitate în acest sens și nu au contestat efectiv niciodată constatările Comisiei cu privire la ponderea participațiilor statului în sectorul bancar și intervenția statului în sistemul bancar, pe baza unor elemente de probă.
(416)
De asemenea, guvernul RPC contestă trimiterea Comisiei la Raportul OMC privind examinarea politicii comerciale a Chinei din 2012, declarând că afirmația conform căreia „au fost, în general, puține schimbări în structura pieței din sectorul bancar chinez” a fost făcută în comparație cu perioada precedentă de examinare din anul 2010. Comisia este de acord cu această afirmație. De fapt, Comisia, în documentul comunicării constatărilor definitive, citează Rapoartele OMC privind examinarea politicii comerciale a Chinei din 2010 și 2012 în același considerent (161) pentru a demonstra că au avut loc foarte puține schimbări în perioada respectivă de doi ani. În timp ce raportul din 2010 a menționează că „nivelul ridicat al participațiilor statului este o altă trăsătură importantă a sectorului financiar din China”, raportul din 2012 a confirmat că au avut loc puține schimbări în acest sens. Guvernul RPC a citat, de asemenea, din raportul din 2012 și, pe baza acestor citate, au afirmat că raportul contrazice evaluarea Comisiei din considerentul (161) de mai sus. Acest argument nu a putut fi acceptat. Niciunul dintre citatele din raport reproduse în observațiile guvernului RPC la comunicarea constatărilor definitive nu sunt în contradicție și nici măcar nu pun sub semnul întrebării evaluarea Comisiei din considerentul (161).
(417)
De asemenea, guvernul RPC a susținut că constatările Comisiei din considerentul (162) de mai sus nu se bazează pe elemente de probă pozitive, deoarece Comisia (în plus față de raportul DB și de Rapoartele OMC privind examinarea politicii comerciale a Chinei discutate în considerentul de mai sus) „face pur și simplu o trimitere la raportul Băncii Mondiale și la ancheta economică etc., însă nu oferă nicio explicație motivată și adecvată pentru a veni în sprijinul acestei constatări”. Acest argument nu a putut fi acceptat. În această privință, se observă că în raportul Băncii Mondiale se afirmă, printre altele, următoarele: „În ciuda progreselor impresionante înregistrate în ceea ce privește reformarea și consolidarea sectorului financiar în ultimele trei decenii, sistemul financiar din China rămâne în continuare constrâns și suferă dezechilibre structurale esențiale. Sistemul actual, caracterizat de o poziție dominantă a băncilor de stat, o intervenție puternică a statului și controalele menținute asupra ratelor dobânzilor, a fost deosebit de eficient în mobilizarea economiilor și alocarea de capital sectoarelor strategice în timpul lansării economice a Chinei”, sau „În paralel, controalele directe și indirecte asupra instituțiilor financiare trebuie să acorde prioritate acordurilor încheiate pe principiul concurenței depline, bazate pe piață. Aceasta ar însemna ca o bancă centrală autonomă să adopte operațiuni de piață monetară și să utilizeze rate ale dobânzii, mai degrabă decât plafoane de credit, pentru a gestiona lichiditățile. Băncile comerciale ar utiliza principiile comerciale i analiza bonității, mai degrabă decât să urmeze semnalele din partea autorităților publice, pentru a acorda împrumuturi” șși „Autoritățile publice de la toate nivelurile au fost foarte implicate în operațiunile comerciale ale instituțiilor financiare, fie prin deținerea de acțiuni, fie prin influențe indirecte, în special deoarece acestea depind într-o foarte mare măsură de utilizarea creditelor băncilor comerciale pentru obiectivele politice”. Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE descrie politicile PBOC privind pragul ratei de împrumut și plafonul ratei la depozite ca pe un factor care descurajează băncile să evalueze riscul în mod corespunzător și ca o măsură contraproductivă pentru concurența în sectorul bancar, afirmând că scopul este de a proteja rentabilitatea sectorului bancar de stat predominant.
(418)
Guvernul RPC afirmă, de asemenea, că concluzia Comisiei conform căreia PBOC este implicată în și influențează stabilirea ratelor dobânzii de către băncile comerciale deținute de stat nu este întemeiată pe un raționament și pe elemente de probă corespunzătoare. În acest sens, guvernul RPC a afirmat că Comisia ar fi trebuit să știe că, în iulie 2013, pragurile ratei de împrumut au fost eliminate. În primul rând, trebuie remarcat faptul că Comisia nu a analizat situația pieței bancare din China din iulie 2013, deoarece aceasta nu a fost relevantă pentru prezenta anchetă. În al doilea rând, afirmația conform căreia concluzia Comisiei nu se întemeiază pe un raționament și pe elemente de probă corespunzătoare este incorectă. Circularele relevante precizează în mod clar că PBOC stabilește limite atât pentru ratele de împrumut, precum și pentru ratele la depozit. În al treilea rând, Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE citată în considerentul (162) de mai sus confirmă existența unor astfel de limite.
(419)
Guvernul RPC a afirmat că „Comisia știa că circularele, inclusiv circularele din 8 iunie și 8 iulie 2012 emise după constatările formulate pentru hârtia cretată de calitate superioară, au dus la modificarea practicilor privind rata dobânzii ale PBOC în mod semnificativ”. Această afirmație este incorectă. Comisia nu a avut cum să știe dacă sau mai precis în ce mod s-au schimbat practicile, deoarece guvernul RPC a refuzat să transmită aceste circulare. Chiar și rezumatele de pe site-urile internet ale PBOC prezentate în cursul verificării, despre care guvernul RPC susține în mod incorect că Comisia le-a ignorat complet, confirmă faptul că astfel de limite încă mai există.
(420)
De asemenea, guvernul RPC a susținut că „Comisia nu pare să-și fi întemeiat concluziile pe” datele disponibile efective „care contrazic informațiile istorice pe care Comisia le deține, ci mai degrabă au solicitat guvernului RPC să dovedească faptul că situația examinată în cursul anchetei privind produsele din oțel cu acoperire organică s-a schimbat.” Având în vedere explicațiile din considerentele (415) - (419) de mai sus, este clar că această afirmație este eronată. Nu există fapte disponibile la dosar care să contrazică constatările Comisiei, iar constatările nu se bazează exclusiv pe informații istorice, ci pe elemente de probă pozitive, pe baza tuturor informațiilor relevante pentru PA.
(421)
Guvernul RPC a afirmat că patru puncte susținute de Comisie în considerentul 166 de mai sus sunt incorecte și nu dispun de o evaluare juridică corespunzătoare. Guvernul RPC a susținut că trimiterea la articolul 34 din Legea activităților bancare comerciale conform căruia băncile „își desfășoară activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale” este complet neutră. Nu este clar ce înțelege guvernul RPC prin termenul „neutru”, însă în conformitate cu planurile, documentele politice și legile citate în considerentul (102) de mai sus, dezvoltarea industriei fotovoltaice și sprijinul financiar și de altă natură al acesteia par să fie necesități ale economiei naționale a Chinei. În contextul sprijinului financiar încurajat și exprimat în aceste documente, este clar că băncile vor sprijini societățile aparținând industriei fotovoltaice. Cu privire la constatarea Comisiei conform căreia băncile fac obiectul unor norme juridice care le impun să furnizeze sprijin sub formă de credit proiectelor încurajate, care s-a întemeiat pe textul Deciziei nr. 40 a Consiliului de stat, guvernul RPC a afirmat că „este absolut greșit” deoarece decizia nu menționează și nu indică faptul că industria solară reprezintă un proiect încurajat. Această afirmație este, de asemenea, incorectă. Din considerentul (399) de mai sus reiese clar că industria solară aparține categoriei de industrii/proiecte încurajate. Guvernul RPC a făcut o afirmație similară referitoare la Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC și constatarea Comisiei potrivit căreia aceasta impune băncilor să acorde prioritate dezvoltării de industrii cu tehnologii înalte și noi și că producătorii incluși în eșantion se încadrează în categoria tehnologiilor înalte. Potrivit guvernului RPC, Comisia nu a efectuat nicio analiză juridică pentru a determina dacă industria energiei solare producătoare de module și celule, descrisă ca industrie cu tehnologii înalte, intră în domeniul de aplicare al legii menționate. Această afirmație este inexactă. Comisia a făcut o legătură clară între categoria industriilor cu tehnologii înalte și industria solară producătoare de module și celule. Aceasta este explicată în detaliu în considerentul (402) de mai sus.
(422)
Guvernul RPC a afirmat că declarația Comisiei conform căreia implicarea statului în sectorul financiar chinez este substanțială și în curs de desfășurare nu este susținută prin elemente de probă pozitive. Guvernul RPC a contestat elementele de probă prezentate de Comisie și a afirmat că Raportul FMI din 2009 care subliniază absența liberalizării ratei dobânzilor nu este relevant, deoarece ratele dobânzilor au fost complet liberalizate în China. Această afirmație este inexactă. Elementele de probă din dosar confirmă faptul că liberalizarea ratei dobânzilor în China nu este finalizată și acest lucru a fost confirmat, de asemenea, de către reprezentanții PBOC prezenți în cursul vizitei de verificare. În ceea ce privește Raportul de țară al FMI din 2010 menționat de Comisie, guvernul RPC a afirmat că Comisia a ignorat complet constatările FMI privind liberalizarea sectorului financiar. Această afirmație este incorectă. Comisia nu a ignorat nicio constatare relevantă a FMI din raportul respectiv. Constatările FMI la care se referă guvernul RPC în observațiile sale nu contrazic niciuna dintre constatările Comisiei privind implicarea statului în sectorul financiar chinez și, cu siguranță, nu în ceea ce privește participațiile statului sau politica ratei dobânzilor la împrumuturi și depozite. Faptul că raportul afirmă că în ultimii ani s-au înregistrat progrese în dezvoltarea unui sistem financiar de piață în China nu înseamnă că raportul afirmă faptul că în China există efectiv un sistem financiar de piață. În ceea ce privește anchetele OCDE citate de Comisie, guvernul RPC a afirmat că nu se poate concluziona că în China băncile nu funcționează în mod independent pe baza „unei fraze privind excluderea progreselor semnificative cu privire la liberalizarea sectorului bancar”. În ceea ce privește această afirmație, se observă faptul că nicio concluzie nu a fost trasă de către Comisie pe baza „unei fraze” ci, astfel cum s-a demonstrat în textul de mai sus, pe baza mai multor documente elaborate de organizații internaționale independente.
(423)
Guvernul RPC a afirmat că analiza Comisiei privind constatarea referitoare la organismele publice „este complet eronată”, iar concluzia sa din considerentul (168) de mai sus este incompatibilă cu interpretarea organismului de apel al OMC a termenului de „organism public” în cazul SUA - Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China. Un producător-exportator a susținut, de asemenea, că raționamentul Comisiei privind constatarea referitoare la organismele publice este „eronată din punct de vedere juridic”. Guvernul RPC a susținut că Comisia nu a stabilit că băncile comerciale deținute de stat dețin, sunt investite cu și exercită autoritate guvernamentală, și că nu a stabilit i) că funcțiile în cauză care ar fi exercitate de băncile comerciale deținute de stat sunt acelea care sunt executate de o autoritate publică în general, și anume sunt funcții publice în primul rând, ii) caracteristicile comune pe care băncile comerciale deținute de stat le au cu autoritățile publice, pe lângă participare care, de asemenea, nu a fost stabilită pentru toate băncile comerciale deținute de stat; și iii) că toate băncile comerciale deținute de stat dețin autoritatea guvernamentală necesară pentru a o putea exercita sau au fost învestite cu competența de a executa funcțiile publice în cauză. Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Comisia face trimitere la analiza sa privind acest aspect din considerentele (158) - (167). Acordarea de împrumuturi este menționată în definiția subvenției în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază ca fiind o funcție publică. În prezenta anchetă, băncile comerciale deținute de stat sunt instruite, prin planuri și alte documente de politică, pentru promovarea anumitor sectoare, inclusiv a industriei fotovoltaice. Pe baza datelor disponibile s-a concluzionat, de asemenea, că în China există o deținere substanțială a băncilor de către stat și că guvernul exercită un control semnificativ asupra băncilor comerciale deținute de stat. Având în vedere că guvernul RPC nu a furnizat informațiile solicitate privind participațiile statului în cadrul tuturor băncilor comerciale deținute de stat din China, Comisia a prezentat constatările sale pe baza datelor disponibile. Astfel, Comisia concluzionează că băncile comerciale deținute de stat acționează ca o componentă a guvernului care exercită o funcție publică în punerea în aplicare a politicilor de împrumuturi ale guvernului RPC în condiții preferențiale pentru anumite sectoare.
(424)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a stabilit dirijarea sau mandatarea băncilor private din China și, în special, că Comisia nu a stabilit faptul că guvernul RPC a ordonat vreo delegare, comandă, responsabilitate sau autoritate explicite și pozitive băncilor private și băncilor comerciale de stat de a furniza împrumuturi preferențiale. Comisia nu este de acord cu această afirmație. Astfel cum s-a explicat în considerentele (170) - (173), există o politică guvernamentală în China de a oferi sprijin prin împrumuturi în condiții preferențiale industriei fotovoltaice. Băncile private au obligația de a pune în practică politica guvernamentală menționată: guvernul RPC, prin Legea privind băncile comerciale, a instruit toate băncile din China să își „desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat”. Aceste necesități și politici industriale de stat sunt, printre altele, stabilite în diverse planuri și documente de politică, iar furnizarea de finanțări preferențiale unor industrii selectate, inclusiv industriei fotovoltaice, se află printre acestea. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că articolul relevant din Legea privind băncile comerciale a fost scos din context și că nu demonstrează în mod explicit vreo delegare sau comandă, acordarea vreunei responsabilități sau exercitarea vreunei autorității de către guvernul RPC cu privire la orice bancă comercială. Comisia nu este de părere că articolul 34 a fost scos din context, după cum s-a explicat deja la considerentul (390) de mai sus, și consideră că formularea acestuia constituie o instruire clară, obligatorie din punct de vedere juridic, pentru toate băncile din China. De asemenea, Comisia nu este de acord cu afirmația guvernului RPC conform căreia documentele care prevăd acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei fotovoltaice la care se face referire în considerentul (102) au un „temei juridic inadecvat”. Aceasta este explicată în detaliu în considerentele (399) - (403) de mai sus.
(425)
Un producător-exportator a susținut că Comisia nu a demonstrat că băncile cu capital străin din China sunt mandatate și dirijate de către guvernul RPC. Acest argument a trebuit să fie respins. Comisia a demonstrat mandatarea și dirijarea pentru toate băncile private din China [printre altele, considerentele (169) - (172) și (424) de mai sus], iar băncile cu capital străin fac parte din această categorie.
(426)
În ceea ce privește mandatarea și determinarea direcției, guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia a tras concluziile pe baza evaluării riscului de credit pentru un singur exportator inclus în eșantion, furnizată de o bancă, și le-a aplicat la toate băncile din China, utilizând astfel concluzii nefavorabile în acest sens. Se menționează că guvernul RPC, precum și băncile, au refuzat să transmită orice alte evaluări ale riscului de credit pentru ceilalți producători-exportatori incluși în eșantion. Deoarece Comisia a fost obligată să recurgă la datele disponibile în această privință, iar evaluarea riscului de credit menționată mai sus reprezintă cele mai bune date disponibile, Comisia și-a întemeiat parțial concluziile pe acest document. Se reamintește însă faptul că concluziile au fost formulate pe baza datelor disponibile și nu pe baza concluziilor nefavorabile.
(427)
Guvernul RPC a obiectat cu privire la evaluarea Comisiei privind denaturarea pieței financiare chineze „deoarece este eronată din punct de vedere juridic”. Guvernul RPC a afirmat că nu există dovezi privind PA, ceea ce ar indica faptul că băncile comerciale deținute de stat reprezintă 2/3 din piața financiară chineză. Comisia nu este de acord cu această afirmație. În absența informațiilor privind participațiile din sectorul bancar care au fost solicitate în repetate rânduri, dar nu au fost furnizate de guvernul RPC, Comisia a aplicat datele disponibile. Comisia face trimitere la raportul DB în această privință, care prevede că băncile comerciale deținute de stat reprezintă peste 2/3 din piața financiară chineză. Acest fapt este coroborat de elementele de probă din documentele OMC, FMI, OCDE și Băncii Mondiale, care confirmă că prezența statului în sectorul bancar chinez nu s-a modificat semnificativ în PA. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că declarația Comisiei privind ratele dobânzii (și anume, faptul că băncile au obligația de a se încadra în limitele fixate de PBOC) este incorectă, deoarece pragul ratei de împrumut a fost complet eliminat. Această afirmație este inexactă. Este adevărat că guvernul RPC în observațiile sale a susținut că pragurile ratei de împrumut au fost abolite în iulie 2013, însă aceasta s-a întâmplat la mai mult un an de la sfârșitul PA. De asemenea, este corect să se afirme că plafoanele ratelor dobânzii la depozite sunt încă în vigoare. Prin urmare, constatarea Comisiei că băncile nu au în întregime libertatea de a decide condițiile de acordare a împrumuturilor (cel puțin în ceea ce privește PA) este corectă și susținută de elementele de probă din dosar. Guvernul RPC a contestat, de asemenea, constatările Comisiei din considerentele (183) - (188) pe baza presupusei irelevanțe a mai multor planuri, documente de politică și legi citate de către Comisie. Comisia nu este de acord cu această afirmație și face referire la considerentele (399) - (403) de mai sus, unde explică de ce aceste documente sunt relevante pentru astfel de constatări.
Guvernul RPC a afirmat că, de asemenea, constatarea Comisiei că anumite bănci au avut acces la rezervele valutare SAFE este greșită, deoarece elementele de probă la care Comisia făcea referire au menționat numai Exim Bank și CDB și au explicat că împrumuturile obținute din aceste rezerve sunt oferite doar către întreprinderile de stat. Comisia nu este de acord. Dovezile indică doar faptul că, atunci când acest program a început, el a fost pus, inițial, numai la dispoziția băncilor de susținere a politicilor CDB și EXIM, însă se menționează, de asemenea, un împrumut major al Bank of China, ceea ce indică faptul că restricția inițială a fost eliminată. De asemenea, afirmația că elementele de probă „prevăd în mod clar că împrumuturile sunt acordate numai întreprinderilor de stat precum Sinopec” nu este exactă. Acesta menționează, de fapt, că întreprinderile majore de stat sunt preferate, însă nu indică faptul că acordarea unor astfel de împrumuturi s-a limitat la acestea. Și în orice caz, având în vedere dimensiunea Exim Bank și CDB și impactul acestora asupra pieței financiare în China, chiar dacă programul s-ar fi limitat la acestea ar exista o denaturare semnificativă a pieței financiare, în ansamblu.
(428)
De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea în privința împrumuturilor în condiții preferențiale, iar analiza specificității efectuată de Comisie este incoerentă din punct de vedere juridic, deoarece nu a stabilit dacă Decizia nr. 40 se referă la proiecte sau la industrii. Potrivit guvernului RPC, deoarece „o gamă extrem de largă de sectoare economice și industrii sunt reglementate de Decizia nr. 40, documentul respectiv nu limitează în mod explicit accesul la pretinsa subvenție la anumite întreprinderi, ceea ce ar trebui să fie stabilit conform jurisprudenței OMC”. Comisia nu este de acord cu această afirmație. Referitor la proiectele încurajate, se reamintește că acestea cuprind numai anumite activități din cadrul unui număr limitat de sectoare industriale și astfel, această clasificare, cuprinzând numai un subgrup de întreprinderi din China, nu poate fi considerată ca fiind de natură generală și nespecifică. Comisia a considerat aceasta ca fiind interpretarea cea mai naturală, în absența unei explicații (și a unor documente care să o susțină) cu privire la modul exact în care guvernul RPC a aplicat noțiunea de industrie fotovoltaică, și anume în sensul Deciziei nr. 40 și al Catalogului îndrumător privind restructurarea industrială aferent. În plus, după cum s-a explicat în considerentul (102) de mai sus, industria fotovoltaică solară aparține, de asemenea, categoriei de sectoare industriale strategice, astfel cum sunt definite de Cel de-al 12-lea plan cincinal și, pe această bază, se bucură de accesul la finanțări preferențiale, ceea ce reiese în mod clar din citatele din diferite documente de planificare, documente de politică și din legislație din același considerent.
(429)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a stabilit existența unui avantaj în ceea ce privește împrumuturile în condiții preferențiale, deoarece utilizarea valorii de referință externe în scopul stabilirii avantajului nu a fost susținută de constatările Comisiei. Potrivit guvernului RPC, Comisia nu ar fi avut niciun motiv să aplice ratingul BB, deoarece nu a furnizat dovezi că ratingul BB este mai probabil să fie un rating de credit mai puțin denaturat decât orice alt rating, iar aplicarea sa „reflectă concluzii nefavorabile inadmisibile formulate prin încălcarea articolului 12.7 din Acordul SMC”. Acest argument a trebuit să fie respins. Luând în considerare denaturările și lipsa unei evaluări corespunzătoare de către băncile împrumutătoare, a bonității sau a riscurilor prezentate de producătorii-exportatori incluși în eșantion, Comisia nu putea să ia ratingul de credit al fiecărui producător-exportator (în cazul în care acesta ar fi existat) la valoarea lui nominală. Ratingul BB nu este, în cazul de față, o concluzie nefavorabilă și nu este în defavoarea producătorilor-exportatori, deoarece acesta este cel mai bun rating speculativ (non-investment rating) de pe piață.
(430)
Reclamantul a susținut că Comisia ar fi trebuit să utilizeze un rating de credit mai puțin favorabil decât BB pentru construirea valorii de referință pentru unii producători-exportatori care au fost într-o situație financiară deosebit de proastă. Din motivele explicate în considerentul (429) de mai sus, Comisia a considerat ratingul BB (din categoria împrumuturilor speculative - non-investment grade) pentru a reflecta în mod corespunzător situația financiară a producătorilor-exportatori incluși în eșantion în cursul PA.
(431)
Reclamantul a solicitat, de asemenea, prezentarea de către Comisie a metodei de calcul al adaosului pentru împrumuturi în moneda chineză. Comisia a explicat metodologia respectivă la punctul 169 din documentul comunicării constatărilor definitive [reluat în considerentul (198) de mai sus]. În conformitate cu metodologia din procedurile privind hârtia cretată de calitate superioară și oțelul cu acoperire organică, Comisia a ajustat ratele chineze prin adăugarea diferențialului ratei dobânzii dintre obligațiunile cu cel mai bun rating și obligațiunile cu rating BB tranzacționate pe piață în PA.
(432)
Un producător-exportator a susținut că Comisia, în vederea stabilirii avantajului privind împrumuturile în condiții preferențiale, ar trebui să compare ratele de împrumut ale industriilor „favorite” cu cele ale industriilor „nefavorite”. Având în vedere analiza pieței financiare efectuată de Comisie [considerentele (181) - (185)], această afirmație a trebuit să fie respinsă. Ținând cont de denaturările constatate, ratele dobânzii de pe piața financiară chineză nu sunt considerate a fi fiabile.
(433)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că pentru împrumuturile în EUR și în USD, Comisia nu ar trebui să recurgă la valoarea de referință externă, deoarece unul din elementele cheie pe care Comisia și-a întemeiat analiza privind denaturarea, și anume limitările PBOC privind ratele dobânzii, nu există pentru astfel de împrumuturi. Acest argument a trebuit să fie respins. Limitările PBOC privind ratele dobânzii reprezintă doar unul din elementele cheie pe care Comisia le-a utilizat în analiza pieței financiare chineze. Astfel cum s-a explicat în considerentele (180) - (184) de mai sus, există multe alte denaturări care au justificat ele singure utilizarea valorii de referință externe și pentru împrumuturile în EUR și în USD.
(434)
Mai mulți exportatori și guvernul RPC susțin că acordurile dintre exportatori și anumite bănci deținute de stat (denumite în prezenta secțiune „acordurile”) nu sunt echivalente cu liniile de credit și nu conduc la o contribuție financiară, deoarece ele nu conțin o obligație sau un angajament ca banca să ofere finanțări viitoare în termeni și condiții speciale. Acestea se referă, de asemenea, la concluziile grupului special CE-Aeronave, în care se afirmă că „simpla posibilitate” ca o administrație publică să transfere fonduri în cadrul îndeplinirii unei condiții predefinite nu va fi suficientă pentru a demonstra existența unei contribuții financiare. Acestea au indicat declarația grupului special conform căreia angajamentul contractual ar trebui „ca atare, să poată fi revendicat și să poată conferi un avantaj beneficiarului, separat și independent de avantajul care ar putea fi conferit printr-un transfer viitor de fonduri.”
(435)
În ceea ce privește constatările grupului special CE-Aeronave, Comisia observă că astfel de constatări nu sunt exhaustive cu privire la domeniul de aplicare al liniilor de credit sau al altor acorduri similare și nu condiționează interpretarea regulamentului de bază de către Comisie în acest caz. Cu toate acestea, Comisia nu este în dezacord cu concluziile grupului special, ci cu aplicarea acestor concluzii la prezenta anchetă de către guvernul RPC. În mod normal, acordurile prevăd ca banca deținută de stat să împrumute până la suma de bani necesară, uneori în combinație cu posibile îmbunătățiri ale performanței societății implicate. Astfel, pe de o parte, textul acordurilor poate conține obligații mai puțin explicite textual sau automate privind termenii și condițiile împrumuturilor viitoare decât cele care prezintă unele tipuri acorduri de linii de credit. Acestea sunt uneori completate prin acorduri de împrumut sau de credit separate. Cu toate acestea, s-a observat că împrumuturile în temeiul acestor acorduri sunt de obicei făcute în condiții foarte asemănătoare, chiar identice. Pe de altă parte, acordurile conțin o serie de dispoziții care depășesc cu mult limbajul normal al acordurilor pentru liniile de credit, care rezultă în crearea unui mecanism de sprijin garantat de către banca în cauză. Comisia consideră că, în acest caz, dispozițiile scrise ale acordurilor nu sunt neapărat determinante, deoarece „obligațiile” sau „angajamentele” de a transfera fonduri pot fi exprimate în formă scrisă sau nescrisă, iar existența lor ar trebui să fie stabilită în funcție de totalitatea elementelor de probă din dosar.
(436)
Pe această bază, natura exactă a angajamentelor sau obligațiilor care revin băncilor deținute de stat în temeiul acordurilor depinde de:
(a)
Textul acordurilor: Comisia observă că dispozițiile referitoare la cele mai semnificative acorduri care implică mari bănci deținute de stat și anumiți producători-exportatori sunt, în general, similare. Acordurile stabilesc o legătură strânsă între bancă și exportator cu privire la un transfer de fonduri. Acestea prevăd transferul sumei de bani necesare, în unele cazuri cu condiția îndeplinirii anumitor condiții legate de performanță și ratingul de credit. Acordurile prevăd că societățile beneficiază de un „tratament favorabil” atunci când solicită un împrumut în comparație cu societățile care nu au semnat astfel de acorduri. Unele sume de finanțare potențiale sunt enorme în comparație cu cifra anuală de afaceri a societăților. Valoarea creditelor promise exportatorilor incluși în eșantion erau de peste 3 ori cifra de afaceri anuală a acestora. În plus, acordurile prevăd ca banca să ofere un sprijin puternic dezvoltării societății în cauză. Există trimiteri la „un parteneriat strategic stabil pe termen lung” între bancă și societate, la faptul că banca acordă „prioritate” principalelor proiecte de construcții ale societății, oferind societății „sprijin financiar stabil pe termen lung”„în ceea ce privește achiziționarea de active și reorganizarea, formarea fundamentală a fiecărei unități comerciale, proiectele de îmbunătățiri tehnice, proiectele de pătrundere pe piața globală și alte activități […]” și sprijinirea societății să „elaboreze o planificare de dezvoltare pe termen mediu și lung în virtutea avantajelor sale profesionale, instituționale și de performanță.” De asemenea, acordurile menționează că sunt în conformitate cu politica națională macroeconomică și industrială. Prin urmare, s-ar părea că datorită sprijinului strategic acordat societății, combinat cu „tratamentul favorabil” prevăzut de acorduri, este foarte probabil ca societatea să fie automat eligibilă pentru a obține împrumuturi în temeiul acordurilor.
(b)
Natura și obiectivele creditorilor: Creditorii sunt bănci deținute de stat care sunt considerate organisme publice sau alte bănci care s-au dovedit a fi mandatate și dirijate de către guvern și, prin urmare, acționează ca o componentă a guvernului RPC. De asemenea, s-a constatat că acestea acordă împrumuturi la rate cu mult sub cele de pe piață. De exemplu, anumite acorduri se referă la „avantajul de finanțare” al băncii și sprijinul său pentru „.industria de înaltă tehnologie […] care are prioritate în ceea ce privește dezvoltarea susținută de concesiuni guvernamentale”.
(c)
Atitudinea guvernului față de împrumutat: Împrumutații aparțin industriilor emergente strategice, astfel cum se arată în considerentul (102) de mai sus.
(d)
Gradul de cooperare a guvernului la anchetă: Furnizorii liniilor de credit (băncile deținute de stat și băncile mandatate și dirijate de către guvern) nu au cooperat pe deplin la anchetă, iar constatările referitoare la acestea au fost efectuate pe baza datelor disponibile.
(e)
Percepția pieții cu privire la acorduri: Societățile par să considere acordurile ca pe o dovadă a sprijinului din partea statului și fac anunțuri publice privind încheierea unor astfel acorduri pentru a transmite un semnal pozitiv piețelor și investitorilor potențiali. De exemplu, la 9 iulie 2010, Yingli Solar a publicat un comunicat de presă în care se anunță un „acord de cooperare strategică” cu CDB, conform căruia „se așteaptă ca CDB să acorde facilități de credit cu o sumă maximă agregată de 36 de milioane RMB pentru sprijinirea Yingli Group și a filialelor sale”. Directorul financiar al Yingli a declarat că„acest acord a ridicat cooperarea celor două părți la un nou nivel, care credem că ne va oferi capacitatea de a beneficia de oportunități ce ne vor permite să ne consolidăm poziția de lider pe piața industriei fotovoltaice”. La 26 ianuarie 2011, Jinko Solar consideră că facilitatea de credit de 50 de miliarde de RMB din partea Bank of China este „un acord de cooperare strategică”care ar urma să „consolideze și mai mult poziția noastră de producător important de produse solare”. Comunicatul de presă a adăugat că „având în vedere sprijinul financiar pe termen lung al BOC, suntem încrezători că vom avea rezultate excelente în 2011 și ne vom îndeplini obiectivele de creștere pe termen lung.” La 14 aprilie 2010, Trina Solar a raportat că intenționează să utilizeze acordul de credit în valoare de 4,4 miliarde USD cu CDB „pentru extinderea pieței”. Toate aceste anunțuri sugerează că producătorii-exportatori în cauză consideră acordurile ca fiind o sursă de finanțare sigură, mai degrabă decât incertă.
(f)
Aplicarea acordurilor: Numeroase împrumuturi individuale au fost obținute de producătorii-exportatori, mai precis acordurile au condus la un transfer de fonduri, de obicei la rate cu mult sub cele de pe piață.
(437)
Pe baza tuturor elementelor de probă, se concluzionează că acordurile sunt oferite de bănci ca parte a unei strategii guvernamentale de promovare a industriei fotovoltaice, acestea fiind foarte prețuite de către exportatori în cauză, indiferent dacă fondurile sunt efectiv transferate sau nu. Acest lucru contravine argumentelor părților conform cărora acestea nu au efectiv nicio valoare. Cu toate că acordurile prezintă caracteristicile unor linii de credit obișnuite, acestea depășesc termenii și condițiile liniilor de credit obișnuite și reprezintă efectiv parteneriate strategice între organisme publice și societăți pentru punerea în aplicare a politicii guvernamentale. În acest sens, acestea funcționează ca un mecanism de sprijin/garanție de stat, care consolidează poziția pe piață a exportatorilor în cauză și le permite să își extindă capacitatea și producția, aceștia având certitudinea că vor primi finanțarea necesară. În absența unui astfel de sprijin/garanție, exportatorii ar fi în mod evident percepuți pe piață ca aflându-se într-o poziție mai nefavorabilă. Prin urmare, se consideră că acestea reprezintă un potențial transfer de fonduri sau o furnizare de servicii financiare. O astfel de „garanție” prețioasă ar avea o valoare pe piață și, cel puțin, ar implica plata unei taxe substanțiale. Având în vedere acest lucru, acordurile conferă, de asemenea, un avantaj care este, astfel cum a afirmat grupul special CE-Aeronave „separat și independent de avantajele care ar putea fi conferite printr-un viitor transfer de fonduri” și care se datorează, printre altele, unei obligații potențiale de plată din partea guvernului. Acestea reprezintă mai mult decât o vagă promisiune de a oferi finanțare „ieftină” (99) și pun în mod clar beneficiarii „într-o poziție mai bună” decât în absența acordului.
(438)
În ceea ce privește valoarea avantajului, aceasta a fost stabilită pe baza comisioanelor percepute pentru o linie de credit obținută de unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion. Această linie de credit a fost acordată de o bancă al cărei sediu este stabilit în altă jurisdicție financiară decât RPC și indică toate elementele liniilor de credit comerciale disponibile pe piețele financiare mondiale și alte acorduri disponibile în sectorul comercial. Se observă, de asemenea, că această linie de credit nu este foarte diferită în ceea ce privește condițiile față de celelalte linii de credit comerciale obținute de producătorii-exportatori incluși în eșantion, pentru care se percep comisioane, inclusiv față de cele obținute de la bănci străine. Având în vedere analiza de mai sus, aceasta reprezintă o valoare de referință conservatoare, deoarece elementele de probă indică faptul că acordurile sunt, în realitate, mai valoroase pentru societăți ca măsuri de sine stătătoare decât o linie de credit obișnuită. Cu toate acestea, Comisia a luat în considerare comisioanele cerute pentru a servi drept indicator rezonabil pentru comisioanele care ar trebui plătite în temeiul acordurilor.
(439)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că băncile care s-au angajat în acorduri cu exportatorii incluși în eșantion nu sunt organisme publice sau nu au fost mandatate de către guvern în acest sens. Acest argument a trebuit să fie respins. Băncile în cauză au fost aceleași bănci care au acordat finanțări preferențiale, iar în considerentele (159) - (168) și (169) - (180) de mai sus Comisia a furnizat o explicare detaliată a motivelor pentru care acestea sunt organisme publice și/sau motivul pentru care au fost mandatate și dirijate de guvernul RPC.
(440)
Guvernul RPC a afirmat că afirmația Comisiei, conform căreia în condiții normale de piață liniile de credit sunt supuse unor comisioane importante de angajament și administrare este lipsită de temei, deoarece astfel de taxe se aplică numai „liniilor de credit angajate”. Acest argument a trebuit să fie respins. Astfel cum s-a menționat în considerentul anterior, linia de credit utilizată ca referință nu este foarte diferită în ceea ce privește condițiile față de celelalte linii de credit comerciale obținute de producătorii-exportatori incluși în eșantion, inclusiv față de cele obținute de la bănci din exteriorul Chinei. Mai mult, una dintre băncile care încheiat mai multe astfel de acorduri cu producători-exportatori incluși în eșantion pare să perceapă comisioane similare clienților săi în străinătate (100).
(441)
De asemenea, guvernul RPC a afirmat că Comisia nu a furnizat elemente de probă pentru a-și susține declarația conform căreia acordarea de către guvern a unor linii de credit (adică acordurile) face parte din împrumuturile în condiții preferențiale. Această afirmație este inexactă. Deschiderea de linii de credit reprezintă partea obișnuită a finanțării oferite de bănci societăților, iar acordurile reprezintă măsuri separate și distincte care intră sub incidența împrumuturilor în condiții preferențiale. Astfel cum s-a precizat în considerentul (102) de mai sus, guvernul RPC prevede printr-o serie de documente de planificare, de politică și legi finanțarea preferențială a industriei fotovoltaice. În plus, numeroase împrumuturi au fost obținute în temeiul acestor acorduri, ceea ce arată în mod clar că acestea sunt parte integrantă din finanțările preferențiale destinate industriei fotovoltaice.
(442)
Un producător-exportator a susținut că acordarea de linii de credit nu este o subvenție specifică. Acest argument a trebuit să fie respins. Astfel cum se explică în considerentul (441) de mai sus, acordarea liniilor de credit face parte integrantă din împrumuturile în condiții preferențiale și, prin urmare, analiza specificității din considerentele (191), (192), (209) și (428) de mai sus se aplică și acordării liniilor de credit.
(443)
Potrivit reclamantului, Comisia ar fi trebuit să stabilească o marjă de subvenție pentru utilizarea creditelor la export, deoarece Exim Bank a refuzat să coopereze. Comisia ar fi trebuit să utilizeze informațiile din plângere și constatările ministerului comerțului din Statele Unite din cazul similar referitor la produse fotovoltaice. Acest argument nu a putut fi acceptat. Comisia a investigat acuzațiile din plângere, dar nu a descoperit niciun element de probă conform căruia producătorii-exportatori incluși în eșantion ar fi beneficiat de astfel de măsuri în cursul PA. Se remarcă faptul că perioadele de anchetă pentru cazul din SUA și pentru cazul de față au fost diferite.
3.5.3. Observațiile părților privind asigurările și garanțiile la export pentru tehnologiile ecologice
(444)
În ceea ce privește documentele solicitate de Comisie în cursul vizitei de verificare, astfel cum se specifică în considerentele (220) și (221), guvernul RPC a afirmat că nu s-a clarificat momentul când a fost solicitat Planul 840, că situațiile financiare ale Sinosure pentru 2012 nu erau disponibile în momentul efectuării verificării și că informațiile privind societățile incluse în eșantion erau confidențiale și, în orice caz, contractele relevante nu erau păstrate la sediul Sinosure. Comisia face trimitere la explicațiile sale din considerentele (219), (220) și (223), care se referă la toate aceste argumente. În ceea ce privește Planul 840, Comisia adaugă că a solicitat toate documentele relevante privind activitatea Sinosure și presupusul program de subvenții de care beneficiază exportatorii incluși în eșantion, și că acest Plan 840 este, cu siguranță, relevant pentru constatările sale, împreună cu toate celelalte documente menționate în considerentul (236), astfel cum susțin explicațiile din considerentul (232). Referitor la situațiile financiare ale Sinosure pentru 2012, Comisia a solicitat conturile provizorii pentru 2012, în cazul în care situațiile financiare nu au fost finalizate, însă Sinosure a refuzat, de asemenea, să furnizeze orice conturi provizorii pentru 2012.
(445)
Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că nu există de drept și de fapt niciun element de probă care să susțină concluzia că industria fotovoltaică este o „industrie strategică” și că aceasta ar fi rezultatul unei prezumții. Comisia face trimitere la explicația din considerentul (231) și reamintește faptul că acest punct a fost confirmat în mod explicit de guvernul RPC în cursul vizitei de verificare. Referitor la afirmația asemănătoare privind Planul 840, Planul 421 și măsurile de sprijinire a „industriilor emergente strategice” și la afirmația că planurile nu ar fi obligatorii din punct de vedere juridic, Comisia face trimitere la explicațiile din considerentele (232) - (234). Comisia menționează, de asemenea, că guvernul RPC nu au prezentat aceste documente și nu le-au discutat cu Comisia, și că nu există niciun element de probă la dosar care să dovedească faptul că concluziile Comisiei sunt incorecte.
(446)
Guvernul RPC și un exportator inclus în eșantion au afirmat că reducerile și subvențiile pentru plata primelor de asigurare a creditului la export acordate de către autoritățile locale au făcut în mod ilegal obiectul unor măsuri compensatorii deoarece nu s-a stabilit că acestea constituie subvenții în sensul Acordului SMC al OMC. Comisia face trimitere la analiza sa privind constatările anchetei și în special la considerentele (239) și (247). Comisia observă, în plus, că reducerile și subvențiile sunt strâns interconectate cu programul pentru asigurarea creditelor la export, deoarece rambursarea lor este consecința plății primei către Sinosure în cadrul poliței principale de asigurare a creditelor la export. În fine, aceste reduceri intră, de asemenea, sub incidența Avizului [2004] nr. 368 emis în comun de MOFCOM și Sinosure, care prevede că „autoritățile administrației regionale și locale trebuie să depună în comun eforturi suplimentare pentru a pune în aplicare noi măsuri de sprijin pentru produsele incluse în registru și pentru societățile cu tehnologii înalte și noi pentru asigurarea creditelor la export”.
(447)
De asemenea, guvernul RPC a contestat concluzia privind litera (j) din anexa 1 la Acordului SMC al OMC conform căreia programul Sinosure de asigurare a creditelor la export pe termen scurt a fost operat la rate de primă care erau inadecvate pentru a acoperi costurile operaționale și pierderile pe termen lung ale programului. În sprijinul acestei afirmații, guvernul RPC citează constatările jurisprudenței grupului special al OMC din US-Upland Cotton (SUA/Bumbac Upland) și prezintă explicații, bazate pe diferite seturi de cifre și argumente conținute în rapoartele anuale ale Sinosure. De asemenea, guvernul RPC contestă trimiterea Comisiei la articolul 11 din statutul Sinosure și la articolul biroului de avocatură Stewart Law. Comisia reafirmă toate argumentele din considerentele (242) - (245) și reamintește că aceste concluzii se bazează pe cele mai bune date disponibile din dosar din cauza lipsei de cooperare a guvernului RPC, care a împiedicat Comisia să obțină informațiile relevante pe care le-a solicitat. Pentru constatările sale, Comisia a luat în considerare o serie de elemente și elemente de probă aflate la dosar, printre care s-au aflat statutul Sinosure și articolul cabinetului de avocatură Stewart Law. Comisia consideră că, deși niciunul dintre aceste elemente nu este determinant în sine, aceste elemente și toate celelalte sunt relevante pentru constatările sale. În ceea ce privește jurisprudența SUA/Bumbac Upland, Comisia a luat-o pe deplin în considerare în constatările sale, iar citatele guvernului RPC din această jurisprudență sunt, într-adevăr, foarte pertinente.
(448)
Pentru a contesta analiza Comisiei din considerentul (245), guvernul RPC prezintă un tabel cu cifre preluate din declarația de venituri din rapoartele anuale publice ale Sinosure pentru perioada 2006 - 2011 și concluzionează că este evident că primele primite au fost mai mari decât costurile de funcționare a programului. În primul rând, Comisia observă că tabelul furnizat de guvernul RPC nu include rândul relevant referitor la sumele comisioanelor plătite de Sinosure, ci numai cheltuielile de funcționare. În al doilea rând, cifrele arată fără nicio îndoială că în fiecare an, din 2006 până în 2011, cu excepția anului 2010, valoarea primelor nete nu este niciodată mai mare decât sumele nete plătite pentru daune plus cheltuielile de funcționare, chiar dacă se face abstracție de plățile comisioanelor care au fost omise de către guvernul RPC. Aceasta include anul 2011, care include parțial perioada de anchetă, iar valoarea pierderii este destul de substanțială în anumiți ani (de exemplu, 2008). În al treilea rând, Comisia observă că, pentru 2010, guvernul RPC a indicat o sumă netă plătită pentru daune disproporționat de mică (primele plătite sunt declarate ca fiind de 20 de ori mai mari decât daunele plătite), ceea ce nu se reflectă în raportul anual pentru 2010. Această sumă raportată de guvernul RPC pentru anul 2010 se bazează pe ajustări masive ex post privind recuperarea creanțelor și modificarea rezervelor pentru plata cererilor de despăgubire, care figurează numai în raportul anual din 2011 cu referire la anul 2010. Aceste ajustări par să fie de natură extraordinară și anormală și sunt reflectate numai în raportul din anul următor. De asemenea, Comisia ia notă de faptul că pentru 2011 guvernul RPC a raportat, în schimb, sumele incluse în raportul anual pe 2011. Comisia consideră că ajustările ulterioare sunt dificil de reconciliat cu situația reală, în special având în vedere lipsa cooperării și a explicațiilor suplimentare din partea guvernului RPC sau Sinosure în cursul anchetei.
În conformitate cu constatările SUA/Bumbac Upland, citate chiar de guvernul RPC, „sintagma «pe termen lung» utilizată la litera (j) pentru a face referire la o perioadă suficient de lungă pentru a asigura o examinare obiectivă care să permită o analiză aprofundată a programului și care să evite atribuirea unei semnificații disproporționate oricărei experiențe unice sau atipice dintr-o anumită zi, lună, trimestru, semestru, an sau altă perioadă de timp specifică”. Comisia consideră perioada 2006 - 2011 ca fiind suficient de lungă pentru a fi luată în considerare drept perioadă „pe termen lung”, iar Sinosure a suferit pierderi în fiecare an din această perioadă. Situația din 2010 fie trebuie considerată unică sau atipică - dacă se iau în considerare cifrele ajustate din raportul anual pe 2011 - și, prin urmare, să se considere că aceasta este puțin semnificativă, fie trebuie să fie luate în considerare ca relevante cifrele obișnuite neajustate din raportul anual pe 2010, care arată că rezultatul este doar puțin peste pragul de rentabilitate. Având în vedere pierderile semnificative care s-au înregistrat în alți ani, se confirmă constatările Comisiei că Sinosure s-a aflat, în ansamblu, într-o situație de pierderi pe termen lung în perioada 2006 - 2011. În plus, chiar și în cazul în care datele din 2010 ar fi luate în considerare ca fiind reprezentative, este evident faptul că Sinosure a înregistrat pierderi în cinci din cei șase ani din perioada 2006 - 2011. Celelalte tabele și seturi de cifre furnizate de guvernul RPC pentru a contesta constatările Comisiei privind litera (j) din Acordul SMC al OMC nu pot fi reconciliate cu alte informații prezente la dosar și/sau care nu pot fi verificate. În orice caz, acestea nu au demonstrat, în sine, că Sinosure a atins pragul de rentabilitate cu privire la programul său de asigurare a creditelor la export pe termen scurt în perioada 2006 - 2011.
(449)
În ceea ce privește valoarea de referință pentru calcularea beneficiului, guvernul RPC consideră stabilirea unei valori de referință externe ca fiind incompatibilă cu Acordul SMC, însă nu adaugă niciun argument care să justifice această afirmație. Comisia face trimitere la explicația sa din considerentul (245).
(450)
Guvernul RPC și un exportator cooperant inclus în eșantion au contestat valoarea de referință utilizată, deoarece Comisia nu a justificat de ce: (i) calculul primei se bazează pe datele US Exim Bank; (ii) s-a folosit Italia ca țară importatoare și nu Germania, care este principala piață de export pentru produsul în cauză; (iii) Comisia a considerat perioada de 120 de zile și nu de 60 de zile sau orice altă perioadă mai scurtă; (iv) nu a utilizat calculul primei pentru exporturile directe, ci mai degrabă pentru asigurările la export ale Financial Institution Buyer Credit (FIBC). Referitor la punctul (i), Comisia face trimitere la considerentul (253). În ceea ce privește punctul (ii), Comisia consideră că Italia reprezintă echilibrul corect între țara din UE cu cel mai scăzut nivel de risc și țările din UE cu riscuri mai ridicate și, în consecință, cu prime percepute semnificativ mai mari, care sunt, de asemenea, piețe ale produsului în cauză. În ceea ce privește punctul (iii), în absența unei simulări specifice bazată pe o perioadă de 90 de zile care ar fi trebuit să fie disponibilă pe site-ul Exim Bank, Comisia consideră durata de 120 zile ca fiind cea mai adecvată pentru a reprezenta condițiile vânzărilor în cursul perioadei de anchetă. Referitor la punctul (iv), Comisia nu a reușit să obțină o simulare de calcul a primei pentru exporturile directe și consideră că această valoare de referință reflectă situația riscului general în țara de achiziție.
(451)
Un exportator cooperant inclus în eșantion afirmă că a achiziționat o asigurare a creditului la export pentru unele dintre exporturile sale, însă a plătit prime de asigurare regulate și nu a beneficiat de programul „Green Express” și nici de vreun alt tratament favorabil pretins de reclamant. În absența unor elemente de probă care să dovedească această afirmație, Comisia face referire la constatările sale privind acest program de la punctul 3.4.1.4 din prezentul regulament. În ceea ce privește programul „Green Express”, Comisia face trimitere la constatările sale din considerentul (240) și observă că acesta constituie un aspect specific al programului de asigurare a creditelor pe termen scurt al Sinosure, iar constatările Comisiei nu se limitează la acest aspect, ci se aplică programului, în ansamblul său.
3.5.4. programul demonstrativ Golden Sun
(452)
Guvernul RPC afirmă că acest program acordă subvenții pentru „sistemele fotovoltaice solare distribuite” mai degrabă decât pentru producătorii/exportatorii produsului în cauză, iar criteriile relevante din legislație nu sunt direcționate către producătorii de module și de celule. În acest sens, guvernul RPC susține că au furnizat documentele relevante cu privire la program și chiar s-au coordonat cu societățile incluse în eșantion pentru a dovedi acest aspect. Trei exportatorii cooperanți incluși în eșantion susțin că aceasta reprezintă o „subvenție pentru utilizator” și nu conferă un avantaj produsului în cauză și, prin urmare, nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii în sensul articolului 1 alineatul (1) și articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, articolului VI:3 din GATT 1994 și articolului 19.1 din Acordul SMC al OMC. Acești exportatori fac trimitere la decizia UE în cazul biomotorinei originare din Statele Unite (considerentul 97 din Regulamentul (CE) nr. 194/2009 al Comisiei, JO L 67 din 12.3.2009 p. 50 și la jurisprudența OMC în U.S.-Lead Bars (SUA-Bare de plumb) (punctele 6.50, 6.53, 6.56 și 6.57 din raportul grupului special), Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (Canada-Măsuri privind exportul aeronavelor civile) (punctul 9.112 din raportul grupului special), Brazil-Export Financing Programme for Aircraft (Brazilia-Programul de finanțare a exporturilor pentru aeronave) (punctul 7.24 din raportul grupului special), și Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (Canada-Măsuri privind exportul aeronavelor civile) (punctele 157 și 159 din raportul organismului de apel).
(453)
Comisia face trimitere la constatările anchetei și în special la considerentele (243) - (246) din prezentul regulament, care oferă explicații exhaustive cu privire la argumentele de mai sus și confirmă faptul că determinarea este în concordanță cu dispozițiile relevante și cu jurisprudența citată de guvernul RPC și de exportatorii cooperanți incluși în eșantion. Comisia reafirmă faptul că subvențiile în cadrul programului sunt direct legate de produsul în cauză, deoarece eligibilitatea „sistemelor fotovoltaice solare distribuite” include în mod special furnizarea de module și de celule ca parte semnificativă a proiectelor și, prin urmare, legătura între beneficiile conferite de guvern și produsul în cauză este foarte strânsă și directă. De asemenea, conform celor specificate în special în considerentele (244) și (245), ancheta a confirmat faptul că au fost efectuate plăți directe de guvernul RPC către mai mulți exportatori cooperanți incluși în eșantion (și anume, în scopul instalării de panouri solare pentru producerea energiei pentru uz propriu, inclusiv în procesul de producție a produsului în cauză) folosind, printre altele, propriile module și celule solare. De asemenea, s-a stabilit că plățile directe către exportatori în calitate de furnizori de produs în cauză către operatorii de proiecte terți sunt, de fapt, în contradicție cu dispozițiile din legislația relevantă, iar guvernul RPC nu a reușit să furnizeze dovezi pentru a reconcilia situația [a se vedea, în special, considerentele (245) și (246)].
Explicațiile limitate furnizate de guvernul RPC și de exportatorul cooperant inclus în eșantion conform cărora transferul direct de fonduri care a încălcat legislația chineză a fost necesar pentru că operatorul proiectului se afla în dificultate financiară și pentru a se asigura că subvențiile vor fi utilizate doar pentru sistemele fotovoltaice autorizate indică în mod clar că, în absența acestui transfer direct din partea guvernului, exportatorul cooperant inclus în eșantion care a acționat în calitate de furnizor nu ar fi putut primi plata pentru furnizarea produsului în cauză și că guvernul nu ar fi fost în măsură să se asigure că subvenția ar fi fost folosită pentru scopul prevăzut. Din această perspectivă și în absența unor alte elemente de probă, aceste plăți trebuie să fie considerate ca o subvenție directă din partea guvernului RPC către producătorul produsului în cauză care, altfel, nu ar fi primit plata pentru furnizarea produsului în cauză (presupunând că această furnizare a avut loc, fapt pentru care, din nou, nu există niciun element de probă la dosar). Pe această bază, Comisia consideră că argumentele prezentate de guvernul RPC și de exportatorii cooperanți incluși în eșantion sunt nefondate din punct de vedere juridic.
(454)
Guvernul RPC afirmă, de asemenea, că pentru situațiile în care beneficiile programului respectiv au fost în legătură cu furnizarea produsului în cauză către operatori de proiect neafiliați, Comisia a fost obligată să efectueze o analiză transversală pentru a stabili acest aspect, invocând Decizia OMC în cauza US-Softwood Lumber IV (SUA-Lemn de construcție IV) (punctele 141 și 142 din raportul organismului de apel). Comisia face trimitere la explicațiile din considerentele (244) - (246) și din considerentul (352) de mai sus pentru a respinge această afirmație. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare din partea guvernului RPC și a părților interesate, Comisia nu a fost în măsură să efectueze o analiză transversală. Prin urmare, nu se pune problema transmiterii (pass-through), iar jurisprudența OMC citată este irelevantă în această situație, având în vedere că fondurile erau plătite direct producătorilor de produs în cauză și erau legate în mod direct de furnizarea, printre altele, a produsului în cauză. Dat fiind că aceste plăți au fost subvenții nerambursabile, există o contribuție financiară (un transfer direct de fonduri), iar Comisia este îndreptățită să presupună că acestea conferă un avantaj beneficiarului (producătorii), în absența vreunui element de probă cu privire la o altă utilizare a sumelor în cauză. Dacă în cadrul acestui program ar fi fost efectuate plăți de către guvern către operatori de proiect terți, iar echipamentele ar fi fost achiziționate la valoarea echitabilă de pe piață, nu ar fi existat niciun avantaj pentru exportatorii în cauză. Cu toate acestea, în situația în care plățile sunt făcute către producătorii-exportatori, sumele utilizate de aceste societăți pentru instalarea de panouri solare le conferă un avantaj deoarece le scutește de costurile pe care le-ar fi suportat în caz contrar. În cazul în care producătorul-exportator nu este în măsură să demonstreze că o parte din subvenție a fost transferată către utilizatori terți, se presupune, pe baza datelor disponibile, că această parte din subvenție conferă un avantaj exportatorului, ca subvenție generală care este în beneficiul activităților societății, în ansamblu. Acesta este și cazul de față.
(455)
Doi exportatori cooperanți incluși în eșantion afirmă că programul „Golden Sun” nu este specific, deoarece cerințele relevante din legislația chineză sunt obiective și toate societățile care îndeplinesc aceste cerințe pot beneficia de program, fiind eligibile toate societățile, indiferent dacă sunt sau nu producători ai produsului în cauză. Comisia face trimitere la constatarea sa privind specificitatea din considerentul (247), care demonstrează faptul că condițiile și criteriile de selecție nu sunt obiective și nu se aplică în mod automat. Criteriile obligatorii relevante confirmă faptul că programul este limitat numai la un subset limitat de societăți care sunt în măsură să le îndeplinească, și anume cele cu o capacitate instalată substanțială de cel puțin 300 kWh și cu active substanțiale de cel puțin 100 de milioane RMB. Criteriile de selecție se referă, de asemenea, la necesitatea ca societățile beneficiare să fie incluse planurile locale de punere în aplicare a proiectului demonstrativ „Golden Sun”, iar ancheta a stabilit că includerea în aceste planuri locale depinde de decizia discreționară a autorităților competente, nu este transparentă și nu se bazează pe criterii obiective. Comisia adaugă că „sistemele solare distribuite” eligibile se bazează pe fabricarea și furnizarea de echipamente solare pentru generarea energiei electrice, cea mai mare parte a acestora fiind modulele și celulele solare. Prin urmare, contrar argumentelor exportatorilor incluși în eșantion, acest sistem este, de asemenea, specific, deoarece numai producătorii sistemelor solare, cu alte cuvinte producătorii produsului în cauză, sunt practic eligibili pentru beneficiile conferite în temeiul acestui program, fie direct în calitatea lor de proprietari de proiect, fie indirect în presupusa lor calitate de furnizor de produs în cauză pentru proprietarii de proiecte.
Prin urmare, având în vedere și lipsa de cooperare a guvernului RPC care nu a furnizat toate documentele bugetare solicitate de Comisie [a se vedea considerentele (234) - (239)], se concluzionează că acest program este, de asemenea, specific de facto în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (c) din regulamentul de bază, deoarece, în special, producătorii de produs în cauză beneficiază de fapt direct sau indirect de acest program. De asemenea, subvenția este utilizată de un număr limitat de societăți (producătorii produsului în cauză), sau este utilizată în mod predominant sau în mod disproporționat de aceste societăți, deoarece acestea reprezintă doar un subset din presupușii beneficiari potențiali, însă par să obțină toate fondurile.
3.5.5. Scutirea de impozite directe și programele de reducere a acestora
3.5.5.1. Programul „Two Free/Three Half” (doi ani cu exonerare de impozit urmați de trei ani la 50 %) pentru societățile cu investiții străine
(456)
Guvernul RPC își reiterează argumentul conform căruia programul privind societățile cu investiții străine menționat în plângere a fost încheiat în 2013. Comisia observă că perioada de anchetă se încheie cu mult înainte de anul 2013 și, prin urmare, avantajele acordate în cadrul acestui program în cursul PA pot face obiectul unor măsuri compensatorii. Acest lucru este confirmat de concluziile anchetei, care au constatat existența unor avantaje conferite în cursul PA în cadrul acestui program mai multor exportatori cooperanți incluși în eșantion. Avantajele conferite în cadrul programului, chiar dacă programul a fost încheiat în 2013, continuă și în viitor.
(457)
Guvernul RPC și un exportator cooperant inclus în eșantion afirmă în continuare că varianta sistemului pentru societăți cu tehnologii înalte și noi (denumite în continuare „HNTE”) nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 10 alineatul (1) din regulamentul de bază, deoarece aceasta nu a fost menționată în plângere. Comisia face trimitere la detaliile privind respingerea acestui argument cuprinse în considerentul (286). Comisia reamintește, de asemenea, că guvernul RPC au decis să nu coopereze în cursul anchetei cu privire la varianta acestui program. Pe lângă aceste elemente, Comisia subliniază faptul că plângerea menționează alte sisteme de impozitare directă preferențiale pentru HNTE în plus față de Programul „Two Free/Three Half” pentru societățile cu investiții străine (secțiunea 4.2.5.1 din plângere), adică fie reduceri fiscale pentru HNTE (secțiunea 4.2.5.9 din plângere), fie programele fiscale preferențiale pentru societățile cu investiții străine recunoscute ca HNTE (secțiunea 4.2.5.8 din plângere). Prin urmare, acest program poate fi, de asemenea, considerat a avea o legătură foarte strânsă cu unul sau cu ambele programe fiscale presupuse, deoarece privește o reducere a ratei de impozitare directe și vizează în mod specific același set de beneficiari HNTE. Încă o dată, cooperarea guvernului RPC ar fi putut permite Comisiei să evalueze în mod adecvat și amănunțit toate elementele care se referă la legătura cu programele menționate în plângere și să completeze eventuala lipsă de informații din plângere, care se bazează pe elemente de probă prima facie aflate în mod rezonabil la dispoziția reclamantului. Pe baza acestor argumente, Comisia reafirmă că faptul că acest program face obiectul măsurilor compensatorii este pe deplin în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din regulamentul de bază, deoarece această dispoziție permite anchetarea oricărei „subvenții presupuse” identificate de reclamant, nu doar cele legate de un program specific. În cazul de față, subvenția presupusă, renunțarea la încasări publice care vizează același tip de beneficiari, este comună tuturor programelor în cauză.
(458)
În ceea ce privește calcularea valorii subvenției, doi exportatori cooperanți incluși în eșantion sunt de părere că Comisia a utilizat în mod eronat cifrele pe tot anul din declarația de venituri anuală pentru 2011 în ciuda faptului că PA cuprinde jumătate din anul 2011 și jumătate din anul 2012, ceea ce contravine metodei de calcul din secțiunea E litera (a) punctul (ii) din Orientările Comisiei privind calculul valorii subvenției în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii, JO C 394, 17.12.1998, p. 6. De asemenea, unul dintre exportatorii respectivi afirmă că, deoarece declarația de venituri pentru 2012 nu a fost disponibilă integral în momentul verificării, pentru 2012 Comisia ar fi trebuit să-și bazeze calculele pe declarațiile de venituri trimestriale pentru prima jumătate a anului 2012, colectate la fața locului și/sau din tabelele contului de profit și pierdere pentru 2012, care arată că societatea a fost în pierdere.
(459)
Comisia face trimitere la considerentul (300) și reamintește importanța calculării venitului pe baza declarațiilor de venituri finale auditate pentru un anumit exercițiu financiar. Comisia adaugă că finalizarea declarației de venituri pentru 2011 în cursul PA face ca orice venit declarat să fie final, subliniind și mai mult exactitatea metodei utilizate. Comisia nu poate să-și bazeze calculele pe declarațiile de venituri trimestriale, deoarece aceste declarații reflectă situația provizorie în curs în momentul depunerii și, prin definiție, nu ia în considerare situația finală consolidată a exercițiului financiar anual. Obiectivul acestor declarații este de a asigura guvernului lichidități în cazul în care taxele sunt provizorii, însă acestea reflectă doar parțial situația existentă la data depunerii cererii. Este foarte probabil ca, în cazul în care societatea face un profit substanțial în ultimele două trimestre ale anului, care depășește pierderile din primele două trimestre, aceasta să declare un profit impozabil în declarația de venituri finală. Prin urmare, deși declarațiile de venituri provizorii pentru 2012 oferă o indicație parțială a situației exportatorului la data depunerii și explică motivul pentru care Comisia le-a colectat, relevanța lor nu este absolută, întrucât nu poate fi exclusă ipoteza ca situația de la sfârșitul exercițiului financiar, indicată pe declarația definitivă, să fie total diferită. Referitor la tabelele contului de profit și pierdere pentru anul 2012, Comisia observă că contabilitatea financiară nu corespunde întotdeauna cu contabilitatea fiscală și poate exista situația ca obligația de a raporta elementele de venit și pierdere pentru impozitarea directă să difere substanțial de obligațiile de raportare în scopuri contabile. De asemenea, pot avea loc ajustări în scopuri fiscale care nu sunt pe deplin reflectate în conturile financiare. În concluzie, faptul că o societate este în pierdere în conturile sale financiare nu înseamnă neapărat că ea va fi tot în pierdere în declarația sa de venituri finală. Pe baza acestor argumente, Comisia confirmă faptul că calculul subvenției pentru sistemele de impozitare directă trebuie neapărat să se bazeze pe cifrele finale care figurează pe declarația de venituri finală auditată și nu pe declarațiile de venituri periodice sau pe situațiile contabile definitive sau provizorii.
3.5.5.2. Compensare fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul societăților cu investiții străine
(460)
Guvernul RPC au declarat că au fost informate pentru prima dată de introducerea de către Comisie a unor măsuri compensatorii pentru un program de cercetare și dezvoltare (CD) care nu este un program de înlocuire a programului CD pentru societățile cu investiții străine menționat în plângere. Guvernul RPC se bazează pe argumente similare utilizate pentru sistemul anterior, astfel cum se explică în considerentul (457), și susțin că măsurile compensatorii privind acest sistem încalcă articolele 11 și 13 din Acordul SMC al OMC. Guvernul RPC continuă cu afirmația că programul CD pentru societățile cu investiții străine a fost încheiat în 2008 și noul program CD inclus în noua Lege chineză privind impozitul pe profit pentru societăți nu este un program de înlocuire, deoarece nu se referă la societățile cu investiții străine și nu impune ca cheltuielile CD să fie cu 10 % mai mari decât în anul precedent.
(461)
Comisia ia notă de faptul că guvernul RPC nu a furnizat informații privind acest sistem în răspunsul la chestionar și în răspunsul la cererea de clarificări, dar că acest sistem a făcut deja obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetelor anterioare [a se vedea considerentul (310)]. Cu toate acestea, Comisia constată, de asemenea, că acest program a fost discutat în timpul vizitei de verificare cu guvernul RPC și că dispozițiile relevante de punere în aplicare au fost colectate ca elemente de probă (acestea au fost, de asemenea, prezentate de către unul dintre exportatorii incluși în eșantion). Prin urmare, afirmația guvernului RPC că este prima dată când a fost informat în legătură cu eventuala aplicare a a măsurilor compensatorii la acest program este nefondată, având în vedere, de asemenea, că anumiți exportatori cooperanți incluși în eșantion cu care guvernul RPC și-a coordonat răspunsul au raportat acest program în răspunsurile lor la chestionar. Guvernul RPC a fost pe deplin conștient de acest fapt, deoarece a inspectat de mai multe ori dosarul neconfidențial. Constatările anchetei arată că acest program poate face obiectul măsurilor compensatorii [considerentele (310) - (314) de mai sus]. Comisia adaugă că acest program este, în mod evident, o înlocuire a programului precedent care vizează societățile cu investiții străine, din cauza legăturii strânse sugerată de aceeași formă și valoare a beneficiilor fiscale (compensare fiscală suplimentară deductibilă din baza de impozitare), același raport și aceeași situație de bază (costuri eligibile pentru activități CD), cu modificări foarte mici. Aceste mici modificări au fost aduse în conformitate cu reforma noii legi EIT din 2008, însă natura și conținutul programului rămân, în esență, aceleași. De asemenea, Comisia face trimitere la argumentele privind standardul de deschidere prezentat în considerentul (457).
(462)
Guvernul RPC și un exportator cooperant inclus în eșantion susțin, de asemenea, că acest program nu este specific, deoarece Comisia nu a demonstrat că obținerea certificatului HNTE este limitat la anumite societăți. Comisia face trimitere la explicația sa din considerentul (313) de mai sus și din considerentele (321) și (325) cu privire la un alt program fiscal destinat HNTE. Comisia adaugă că dispozițiile de punere în aplicare a acestui program [a se vedea considerentul (321)] confirmă și mai mult constatarea privind specificitatea HNTE ca fiind singurele societăți din sectoarele sprijinite de politicile guvernamentale care sunt eligibile în conformitate cu cataloagele și orientările guvernamentale relevante și care pot obține certificatul relevant. De exemplu, pot obține certificatul respectiv doar societățile care sunt implicate într-un proiect CD descris în Domeniile cu tehnologii înalte și noi din Sprijinul esențial de stat și Orientările privind prioritățile actuale de dezvoltare în sectoarele-cheie ale industriei de înaltă tehnologie din 2007 ale CNDR sau activitățile CD incluse în domeniul de aplicare al Avizului Consiliului de stat privind punerea în aplicare a mai multor politici de sprijin pentru Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 - 2020), [nr. 6 (2006) a Consiliului de stat]. Prin urmare, este clar că acest program fiscal este limitat numai la acele societăți specifice din sectoarele relevante care desfășoară activități CD sprijinite de guvernul RPC, inclusiv societățile din sectorul fotovoltaic încurajat.
(463)
În ceea ce privește calcularea valorii subvenției, doi exportatori cooperanți incluși în eșantion sunt de părere că Comisia a utilizat în mod eronat cifrele din declarația de venituri anuală pentru 2011, deși PA cuprinde jumătate din anul 2011 și jumătate din anul 2012, ceea ce contravine metodei de calcul din secțiunea E litera (a) punctul (iii) din Orientările Comisiei privind calculul valorii subvenției în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii din 1998. Comisia face trimitere la toate argumentele dezvoltate în considerentul (459), care sunt la fel de relevante pentru respingerea acestei afirmații privind acest program. În plus, Comisia observă că argumentul privind o presupusă situație de pierdere fiscală în exercițiul financiar 2012 nu este relevantă sau prezintă o relevanță limitată, deoarece o deducere fiscală poate fi reportată încă cinci exerciții financiare și compensată cu orice venit impozabil declarat în următorii cinci ani. Prin urmare, chiar în cazul în care Comisia ar accepta că aceste societăți au avut o pierdere fiscală în anul 2012 sau în cazul în care declarația de venituri finală auditată pentru 2012 ar fi fost disponibilă și ar demonstra o pierdere fiscală (ceea ce nu este cazul aici), ea tot ar fi luat în considerare beneficiile în temeiul acestui program deoarece nu a putut fi exclus faptul că avantajele din deducerea fiscală acumulată în 2012 ar putea fi utilizate imediat ce societatea ar raporta un venit impozabil în oricare din următoarele cinci exerciții financiare.
3.5.5.3. Reducerile fiscale pentru societățile care utilizează tehnologii înalte și noi implicate în proiecte prestabilite
(464)
Guvernul RPC și un exportator cooperant susțin că acest program nu este specific, că analiza privind specificitatea nu se bazează pe niciun fel de elemente de probă și că cerințele pentru obținerea statutului de HTNE ar trebui considerate criterii sau condiții obiective de eligibilitate pentru subvenție, iar eligibilitatea pentru acest program este automată. În ceea ce privește constatarea privind specificitatea referitoare la limitarea acestui program și a compensării fiscale CD și în cazul HNTE, Comisia face trimitere la explicația sa din considerentele (321) și (325) și, de asemenea, la considerentul (462), care sunt aplicabile și în cazul acestui program. Comisia reafirmă că, în special măsurile de punere în aplicare și documentele enumerate mai sus arată că aplicarea acestui program și recunoașterea statutului de HNTE, care este departe de a fi pus la dispoziția tuturor societăților și de a fi întemeiat pe criterii obiective, sunt limitate numai la anumite sectoare și societăți care beneficiază de sprijin din partea guvernului RPC pe baza unor criterii care nu par să fie obiective și neutre. Eligibilitatea pentru beneficiile în temeiul acestui program nu este automată, ci depinde de acordarea unui certificat HNTE, care este eliberat conform unei proceduri discreționare de către autoritățile competente și, în consecință, nu este automată.
(465)
Un exportator cooperant susține că Comisia a calculat în mod eronat avantajul subvenției din acest program, pentru că a utilizat declarația de venituri auditată pentru 2011, deși declarațiile de venituri trimestriale pentru trimestrele I și II din 2012 au fost disponibile și colectate la verificare și, în orice caz, Comisia ar fi putut solicita o copie a declarației de venituri finale anuale pentru 2012 de îndată ce aceasta ar fi fost disponibilă. Acest exportator a susținut, de asemenea, că dacă este utilizată declarația de venituri pentru 2011 pentru calcularea avantajului subvenției, atunci ar trebui utilizată cifra de afaceri a societății pentru 2011, și nu cifra de afaceri din cursul PA. Comisia face trimitere la explicația sa din considerentul (459) de mai sus. Comisia constată, de asemenea, că în scrisoarea prealabilă verificării trimisă exportatorilor incluși în eșantion, inclusiv exportatorul în cauză, a solicitat în mod expres declarațiile de venituri originale și complete pentru exercițiile financiare cuprinse în PA și pentru cei trei ani precedenți. Prin urmare, acest exportator cooperant ar fi putut și ar fi trebuit să prezinte declarația de venituri pentru 2012 de îndată ce a devenit disponibilă, iar Comisia ia notă de faptul că nu a făcut acest lucru nici măcar recent, când a trimis observațiile sale cu privire la documentul de comunicare a constatărilor. În ceea ce privește argumentul conform căruia Comisia ar trebui să utilizeze cifra de afaceri pentru 2011 pentru a calcula valoarea avantajului, Comisia constată că valoarea avantajului din declarația de venituri pentru 2011 este considerată a reflecta în mod rezonabil situația din PA, în special deoarece plata taxei pentru 2011 era exigibilă în (luna) PA și datele finale pentru 2012 nu erau disponibile în momentul efectuării verificării. În orice caz, Comisia nu poate utiliza numitori diferiți pentru a măsura subvenții diferite, în caz contrar procentajele nu ar mai fi comparabile și coerența calculării nu ar mai fi garantată. În cele din urmă, Comisia adaugă că nu dispune de date verificate privind cifra de afaceri pentru 2011, ci dispune numai de date verificate privind cifra de afaceri pentru PA.
3.5.6. Observațiile părților privind acordarea drepturilor de folosire a terenurilor (DFT) pentru o sumă mai mică decât cea adecvată
(466)
Guvernul RPC a declarat că Comisia nu a stabilit specificitatea în temeiul articolelor 2.1 și 2.2 din ASMC și nici nu a justificat în mod clar concluziile sale privind specificitatea pe baza unor elemente de probă pozitive, așa cum prevede articolul 2.4 din ASMC. Conform guvernului RPC, Comisia nu a oferit niciun element de probă concret cu privire la industriile specifice cărora le sunt acordate DFT la rate preferențiale și temeiul juridic al evaluării sale conform căreia industria producătoare de celule și de module solare aparține acestor industrii. Un producător-exportator a făcut o afirmație similară. Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Comisia a citat în considerentul (364) de mai sus exemple de notificări privind DFT în care autoritățile relevante au limitat cumpărătorii potențiali la prețul stabilit la industria fotovoltaică și a stabilit limite de preț pentru DFT achiziționate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion. În absența oricăror alte informații din partea guvernului RPC și, având în vedere sprijinul acordat de guvern industriei fotovoltaice, alături de natura discreționară și netransparentă a alocării drepturilor de folosire a terenurilor, Comisia a considerat că aceste informații stabilesc existența specificității.
(467)
Guvernul RPC și mai mulți producători-exportatori au afirmat că DFT de referință selectată de Comisie nu este adecvată. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a depus toate eforturile pentru a identifica o valoare de referință care să aproximeze condițiile de piață care ar prevala în absența denaturării, în conformitate cu hotărârea grupului special al OMC în SUA - Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China (101). Acest argument a trebuit să fie respins. Comisia a examinat, de fapt, în detaliu diverșii indicatori și a efectuat o comparație între Taiwan și RPC în ansamblu, precum și între Taiwan și provinciile chineze individuale în cauză. În urma acestei analize, Comisia consideră că Taiwanul reprezintă o valoare de referință adecvată, pe baza ansamblului de informații din dosar, și anume, (i) nivelul comparabil de dezvoltare economică și structura economică predominantă în Taiwan și în marea majoritate a provinciilor chineze și în orașele în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți, (ii) proximitatea fizică a Chinei cu Taiwanul, (iii) nivelul ridicat al infrastructurilor industriale deținute atât de Taiwan cât și de provinciile chineze, (iv) legăturile economice strânse și comerțul transfrontalier dintre Taiwan și RPC, (v) densitatea mare a populației din provinciile chineze vizate și din Taiwan, (vi) similaritatea dintre tipul de terenuri și tranzacțiile utilizate pentru construirea valorilor de referință relevante din Taiwan și din RPC și (vii) caracteristicile demografice, lingvistice și culturale comune atât pentru Taiwan cât și pentru RPC. În plus, cea mai mare parte din provinciile respective sunt considerate provincii industriale de vârf în RPC.
Deși PIB-ul pe cap de locuitor din Taiwan și cel din aceste provincii și orașe chineze nu sunt identice, PIB-ul acestor provincii și orașe a crescut rapid în ultimii ani, ceea ce înseamnă că decalajul față de Taiwan este din ce în ce mai redus. În plus, date recente par să indice că atât RPC, în ansamblu, cât și provinciile și orașele în cauză, înregistrează o rată de creștere a PIB-ului mult mai mare decât Taiwan, adică decalajul se reduce într-un ritm foarte rapid. Cu toate acestea, este important să se observe faptul că comparația strictă dintre PIB-ul unei țări care nu are o economie de piață (RPC) și PIB-ul unei economii de piață bine stabilite (Taiwan) nu este un element decisiv, în măsura în care este normal ca o țară care nu are o economie de piață să fie, în ceea ce privește PIB-ul, în urma unei economii de piață funcționale. În plus, mulți alți factori, precum normele de planificare sau politica de mediu, pot afecta cererea și oferta de teren industrial. Problema reală este de a determina care ar fi „condițiile de piață predominante” cu privire la DFT în provinciile chineze în cauză dacă aceasta ar fi o economie de piață funcțională și, pe baza tuturor elementelor de probă, se trage concluzia că acestea ar fi foarte apropiate de cele din Taiwan.
3.5.7. Alte observații
(468)
Reclamantul a susținut că Comisia ar trebui să facă publice sistemele de subvenționare suplimentare constatate în timpul anchetei și, de asemenea, ar trebui să stabilească marje de subvenție pentru astfel de sisteme care nu sunt menționate în plângere. În această privință, se observă că toate subvențiile care îndeplineau cerințele juridice pentru deschiderea procedurii au fost anchetate de către Comisie.
(469)
Reclamantul a susținut că Comisia ar fi trebuit să stabilească o marjă de subvenție în ceea ce privește furnizarea de polisiliciu pentru o sumă mai mică decât cea adecvată pe baza informațiilor din plângere și a constatărilor ministerului comerțului din Statele Unite din cazul similar referitor la produse fotovoltaice. Comisia a anchetat acest program și, pe baza informațiilor primite de la producătorii-exportatori incluși în eșantion și de la guvernul RPC, a concluzionat că nu a existat niciun avantaj prin intermediul acestui program în cursul PA, în principal deoarece prețurile la import pentru polisiliciu au fost mai scăzute decât prețurile practicate de furnizorii din China. Se remarcă faptul că perioadele de anchetă pentru cazul SUA și pentru cazul de față au fost diferite.
(470)
De asemenea, reclamantul a susținut că Comisia ar fi trebuit să stabilească o marjă de subvenție în ceea ce privește furnizarea de energie electrică pentru o sumă mai mică decât cea adecvată. Acest argument a trebuit să fie respins. Comisia nu a găsit suficiente elemente de probă conform cărora producătorii-exportatori incluși în eșantion, cu excepția LDK, ar fi beneficiat de furnizarea preferențială de energie electrică în cursul PA.
(471)
Guvernul RPC a susținut că metodologia de calcul a Comisiei a avut ca rezultat „dubla contabilizare la nivelul calculării marjei antidumping și a marjei antisubvenție”. Potrivit guvernului RPC, Comisia ar fi trebuit să deducă marja de subvenție calculată pentru programul de asigurare a creditelor la export din marjele de dumping pe baza faptului că aceasta este o subvenție la export. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia ar fi trebuit să deducă din marja de dumping marjele de subvenție calculate pe baza valorilor de referință externe. Aceasta motivează că „partea de dumping calculată pe baza valorii normale din țara analoagă este, de fapt, aceeași subvenționare care a făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei antisubvenții desfășurate în paralel”. Niciuna dintre aceste afirmații nu ar fi avut vreun impact asupra nivelului măsurilor rezultate deoarece, în cazul de față, taxele combinate sunt limitate de marja de prejudiciu. De asemenea, guvernul RPC a confirmat acest lucru în observațiile la documentul de comunicare a constatărilor definitive. Prin urmare, nu a fost necesară abordarea conținutului acestor afirmații.
3.6. Valoarea subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii
(472)
Valoarea subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază, exprimată ad valorem, pentru societățile anchetate, este cuprinsă în tabelul de mai jos:
Producător-exportator
Marja de subvenție definitivă
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate
6,5 %
Alte societăți cooperante (anexa 1)
6,4 %
Toate celelalte societăți
11,5 %
(473)
În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din regulamentul de bază, marja de subvenție totală pentru societățile cooperante care nu au fost incluse în eșantion este calculată pe baza marjei de subvenție medii totale ponderate stabilite pentru societățile cooperante care au fost incluse în eșantion, adică 6,4 %.
(474)
Având în vedere nivelul ridicat de cooperare din partea producătorilor-exportatori chinezi, taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” a fost stabilită la nivelul celei mai ridicate taxe impuse societăților care au fost incluse în eșantion sau, respectiv, celor care au cooperat la anchetă. Taxa pentru „toate celelalte societăți” va fi aplicată societăților care nu au cooperat la anchetă.
4. PREJUDICIUL
4.1. Definiția industriei din Uniune și a producției Uniunii
(475)
Produsul similar este fabricat de aproximativ 215 producători din Uniune. Aceștia constituie industria din Uniune în sensul articolului 9 alineatul (1) din regulamentul de bază și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”. Instituțiile au verificat afirmațiile părților interesate conform cărora a existat un număr mai mare; această verificare a arătat că eventualii producători suplimentari au fost, în realitate, mai ales producători-exportatori, importatorii afiliați acestora, distribuitori și instalatori.
(476)
Toate informațiile disponibile cu privire la industria din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în plângere, datele macroeconomice furnizate de Europressedienst, o firmă independentă de consultanță (denumită în continuare „consultantul”) și răspunsurile verificate la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au fost utilizate în scopul stabilirii producției totale în Uniune pentru perioada de anchetă, întrucât nu au fost disponibile informații publice complete privind producția. Întrucât modulele și celulele sunt importate în Uniune în cadrul unor poziții tarifare care acoperă și alte produse care nu fac obiectul prezentei anchete, iar volumele importate raportate sunt exprimate în tone, nu s-au putut utiliza statisticile Eurostat pentru a stabili volumul și valoarea importurilor, care s-au bazat pe datele furnizate de consultant. Atunci când a fost posibil, datele primite de la consultant au fost verificate încrucișat cu alte surse publice disponibile și cu răspunsurile verificate la chestionar.
(477)
Pe această bază, producția totală la nivelul Uniunii s-a estimat la aproximativ 4 GW pentru module și 2 GW pentru celule în cursul perioadei de anchetă.
(478)
Astfel cum se indică la considerentul (21) de mai sus, nouă producători din Uniune au fost selectați pentru includerea în eșantion, aceștia reprezentând 18 % - 21 % din producția totală de module din Uniune și 17 % - 24 % din producția totală de celule din Uniune.
(479)
Mai multe părți au contestat faptul că datele furnizate de consultant au fost folosite pentru a stabili, printre altele, producția Uniunii, capacitatea de producție a Uniunii, precum și alți indicatori macroeconomici privind prejudiciul referitori la industria din Uniune și datele privind importurile. Aceste părți au pus sub semnul întrebării independența consultantului, afirmând faptul că acesta se afla în legătură cu reclamantul. De asemenea, aceste părți au solicitat clarificări privind criteriile în baza cărora consultantul a fost selectat de Comisie și au contestat experiența acestuia în colectarea datelor economice legate de sectorul fotovoltaic. În această privință, s-a afirmat faptul că Comisia ar fi trebuit să își fondeze constatările pe datele din alte surse disponibile, în special cele ale unor institute de cercetare renumite. În cele din urmă, AFASE a făcut trimitere la Cele mai bune practici pentru prezentarea de dovezi economice și pentru colectarea de date în cazurile referitoare la aplicarea articolelor 101 și 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și în cazurile de fuziune, în vederea contestării fiabilității datelor transmise de consultant.
(480)
În ceea ce privește prepusele legături dintre consultant și reclamant, părțile interesate relevante nu au transmis niciun element de probă care să demonstreze existența acestora. De asemenea, ancheta nu a scos la lumină nicio relație de o altă natură decât cea pur comercială. În urma comunicării constatărilor finale, o parte interesată a susținut că au existat indicii conform cărora elementele de probă prima facie furnizate în plângere de industria din Uniune reclamantă s-au bazat pe datele furnizate de către același consultant. Deși se recunoaște că constatările privind unii indicatori au fost, într-adevăr, similare cu elementele de probă furnizate în plângere, aceasta nu înseamnă neapărat că acestea au fost stabilite pe baza unei singure surse. În acest sens, plângerea furnizează diferitele surse utilizate. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.
(481)
Comisia a considerat adecvată utilizarea acestor servicii de consultanță în cadrul anchetei curente, dată fiind absența altor surse publice disponibile privind datele macroeconomice necesare, care să acopere întreaga piață a Uniunii, precum și datele privind importurile. Anterior selectării Europressedienst, Comisia a evaluat metodologia utilizată de consultant pentru colectarea datelor relevante, precum și capacitatea consultantului de a furniza datele necesare în mod separat pentru toate tipurile de produse și pentru întreaga perioadă luată în considerare.
(482)
În plus, în timpul anchetei, datele furnizate de consultant au fost contraverificate, după caz, cu alte surse disponibile și au fost confirmate. În această privință, s-a observat faptul că pe piață există mai multe societăți de cercetare specializate în colectarea de date statistice din domeniul energiei fotovoltaice, iar cifrele raportate nu sunt aproape niciodată identice. Acest fapt se datorează dificultății cu care se confruntă orice institut de cercetare în ceea ce privește obținerea unor cifre exacte și, prin urmare, indicatorii de piață raportați pentru sectorul fotovoltaic se vor baza întotdeauna pe estimări, independent de furnizorul acestor cifre. În acest context, exercițiul de verificare încrucișată efectuat de Comisie a constat în compararea tendințelor care rezultă din datele primite din partea consultantului cu tendințele care rezultă din aceleași date publicate de alte societăți de cercetare, de Centrul Comun de Cercetare al Comisiei (JRC) și de EPIA cu privire la același subiect, în cazul în care au fost disponibile. Nu s-au observat diferențe semnificative în urma exercițiului de verificare încrucișată, iar tendințele demonstrate de indicatorii vizați de verificarea încrucișată au fost similare. Constatările provizorii privind procedura antidumping nu s-au bazat, așadar, numai pe datele furnizate de consultant, ci și pe analiza și evaluarea acestor date, efectuate de Comisie. În plus, potrivit considerentului 8 de mai sus, după instituirea măsurilor antidumping provizorii, a avut loc o vizită de verificare la sediul consultantului. Comisia a efectuat un control la fața locului la sediul consultantului pentru verificarea fiabilității metodologiei și datelor furnizate. Controlul la fața locului a fost efectuat ca urmare a verificării încrucișate a datelor de către Comisie și pentru a obține o asigurare în plus în ceea ce privește fiabilitatea și calitatea datelor și metodologia aferentă. Verificarea la fața locului a fost considerată adecvată în raport cu principiul bunei administrări, chiar dacă respectivele date nu au fost furnizate de o parte interesată, ci de un consultant. În consecință, Comisia a primit noi asigurări cu privire la fiabilitatea datelor furnizate de consultant.
(483)
O parte a susținut că metodologia de verificare încrucișată utilizată de Comisie nu a fost explicată în mod suficient de detaliat și a solicitat ca alte surse utilizate pentru verificarea încrucișată să fie divulgate. Această parte a susținut, de asemenea, că, în orice caz, metodologia utilizată nu a fost valabilă deoarece au fost comparate numai tendințe din diverse surse și nu valori absolute.
(484)
În ceea ce privește celelalte surse utilizate în scopul verificării încrucișate a datelor furnizate de către consultant, acestea au fost rapoartele publicate de JRC și de EPIA cu privire la aceleași subiecte. Referitor la compararea datelor cu alte surse, se precizează că aceasta a arătat nu numai tendințe similare, ci și magnitudini similare. Prin urmare, s-a concluzionat că metodologia utilizată a fost corespunzătoare și argumentele în această privință au fost respinse.
(485)
Principala activitate a consultantului este colectarea de date legate de sectorul fotovoltaic și elaborarea unei baze de date actualizate privind societățile care activează în acest sector. Aceste date sunt publicate în reviste specializate din domeniul energiei fotovoltaice, fiind folosite, de asemenea, de societăți individuale pentru care consultantul desfășoară activități de cercetare specializată. Baza de date elaborată de Europressedienst este periodic actualizată și republicată. În plus, consultantul are mai mulți ani de experiență în acest sector. Mai exact, metodologia consultantului vizează colectarea, verificarea încrucișată și cumularea informațiilor folosind surse diferite disponibile pe piață. În acest scop, consultantul colectează date prin intermediul chestionarelor standard trimise societăților incluse în baza de date sau prin convorbiri telefonice, în special de la producătorii din Uniune, sau cu ocazia târgurilor specializate, îndeosebi de la producătorii din țări terțe. Atunci când informațiile nu pot fi obținute prin canalele menționate, Europressedienst verifică rapoartele financiare ale societăților din sectorul fotovoltaic sau cooperează în mod liber cu alte institute de cercetare, în vederea obținerii sau a verificării încrucișate a datelor. S-a verificat faptul că aceste surse au fost utilizate de consultant în cadrul activității sale cotidiene. În lumina celor de mai sus, s-a considerat adecvată utilizarea serviciilor Europressedienst în cadrul anchetei actuale, pretențiile părților în această privință fiind, așadar, respinse.
(486)
În ceea ce privește Cele mai bune practici pentru prezentarea de dovezi economice, publicate de serviciile competente ale Comisiei (denumite în continuare „Cele mai bune practici”), ar trebui menționate următoarele observații. În primul rând, acesta este un document care nu poate angaja Comisia, deoarece nu a fost adoptat de colegiu, ci a fost publicat de serviciul competent cu scopul de a oferi părților recomandări cu privire la modul de prezentare a dovezilor economice. În al doilea rând, Cele mai bune practici se referă la prezentarea analizei economice și a datelor utilizate în anchetele privind concurența efectuate în temeiul articolelor 101 și 102 din TFUE și în cazurile de concentrări economice. Normele aplicabile, standardele de probă și competențele de investigare ale Comisiei în aceste cazuri de concurență nu pot fi comparate cu anchetele de apărare comercială, în cazul cărora se aplică un set de norme cu totul diferit.
(487)
Mai multe părți au contestat metodologia folosită de consultant, susținând faptul că aceasta nu ar corespunde standardelor științifice recunoscute. Cu toate acestea, după cum s-a menționat la considerentul (481) de mai sus, metodologia a fost evaluată, iar datele rezultate au fost verificate încrucișat și controlate, fiind, drept urmare, considerate în concordanță cu alte date publicate și, astfel, în mod rezonabil, fiabile. Punctele specifice menționate de anumite părți interesate au fost clarificate la nivel bilateral și puse la dispoziția părților interesate în fișierul deschis al anchetei.
(488)
CCCME a afirmat că metodologia de agregare a datelor nu a fost clarificată. Acest punct de vedere a fost respins, întrucât informațiile relevante au fost puse la dispoziția tuturor părților interesate în fișierul deschis pe care acestea îl pot consulta.
(489)
După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți au reiterat preocupările lor cu privire la selectarea consultantului de către Comisie și privind calitatea datelor furnizate. În această privință, s-a susținut că datele consultantului pot fi comandate și achiziționate pe o bază ad hoc, pentru a răspunde cererilor identificate în mod specific ale clienților potențiali și, prin urmare, pot să nu fie obiective. De asemenea, CCCME a contestat faptul că datele colectate de către consultant pot fi considerate ca elemente de probă pozitive în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, deoarece datele au fost, în mare măsură, bazate pe ipoteze și estimări. În plus, s-a susținut că datele furnizate nu au fost justificate suficient prin elemente de probă din dosar și că nu au avut un caracter afirmativ, obiectiv și ușor de verificat.
(490)
În ceea ce privește aceste afirmații, se face trimitere la considerentele (481) - (482) de mai sus, unde au fost furnizate informații suplimentare privind selecția consultantului. În plus, se remarcă faptul că Comisia a angajat un consultant pe baza celor mai bune informații disponibile în acel moment și în deplină conformitate cu Regulamentul financiar al Comisiei aplicabil procedurii. În plus, se reamintește că a fost extrem de importantă capacitatea consultantului de a furniza toate datele necesare în timp util, întrucât Comisia a fost obligată să respecte termenele legale pentru publicarea constatărilor provizorii privind ancheta în curs de desfășurare.
(491)
În ceea ce privește calitatea datelor furnizate și dacă acestea pot fi considerate elemente de probă pozitive în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, astfel cum se menționează mai sus în considerentul (482), metodologia consultantului de colectare a datelor a fost examinată și s-a constatat că aceasta a avut o calitate satisfăcătoare. În plus, după cum s-a menționat mai sus în același considerent, datele furnizate de către consultant au fost confruntate cu alte surse, atunci când a fost posibil, și s-a constatat că acestea sunt suficient de exacte. În cele din urmă, se remarcă faptul că consultantul deține o bază de date care este actualizată periodic, independent de necesitățile și cererile clienților. Aceeași bază de date este utilizată pentru a agrega și pentru a furniza statistici privind sectorul fotovoltaic diferiților clienți și, prin urmare, afirmația potrivit căreia datele nu au fost obiective a trebuit să fie respinsă.
(492)
După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a susținut că Comisia nu a dezvăluit sursele, metodologia utilizată și societățile cu care consultantul a cooperat pentru compilarea datelor macroeconomice furnizate. O altă parte interesată a repetat că metodologia aplicată de către consultant sugerează obținerea unor rezultate inexacte. Mai multe părți interesate au solicitat informații suplimentare privind metodologia utilizată de către consultant, cum ar fi media ratei răspunsurilor la chestionare/interviuri, procentajul de date culese prin fiecare canal, modul în care acestea au fost verificate, aproximările/ipotezele utilizate pentru a genera datele, numărul de societăți pentru care au fost efectuate aproximări și cel puțin un interval al numărului de angajați ai consultantului.
(493)
În ceea ce privește aceste afirmații, se precizează că în urma instituirii măsurilor provizorii, Comisia a furnizat părților interesate metodologia și sursele utilizate de către consultant pentru agregarea datelor și a răspuns la întrebările specifice ale părților interesate în această privință ca urmare a comunicării constatărilor antidumping provizorii. Solicitările de informații suplimentare ale părților interesate în cauză în urma comunicării constatărilor finale sunt considerate ca fiind satisfăcute de informațiile puse la dispoziție după instituirea taxelor provizorii, în măsura în care limitările privind confidențialitatea au permis acest lucru. În plus, trebuie subliniat faptul că Comisia a verificat la fața locului modul în care datele au fost colectate și agregate de către consultant, precum și ipotezele subiacente de agregare a datelor. Rezultatele verificării au fost satisfăcătoare, iar Comisia s-a asigurat de caracterul rezonabil al ipotezelor de bază și de calitatea datelor furnizate de către consultant. În plus, părțile nu au contestat datele, ca atare.
(494)
După comunicarea constatărilor finale, o altă parte a solicitat clarificări cu privire la numărul de producători din Uniune luați în considerare de către consultant în colectarea datelor sale și cu privire la suprapunerea dintre aceștia și aproximativ 215 producători din Uniune cunoscuți Comisiei. În acest sens, se clarifică faptul că producătorii din Uniune luați în considerare de către consultant sunt, în mare măsură, aceiași cu cei cunoscuți ca reprezentând industria din Uniune în prezenta ancheta și menționați în considerentul (475) de mai sus.
(495)
După comunicarea constatărilor finale, o parte a susținut că Comisia a efectuat analiza prejudiciului în mod inconsecvent deoarece aceasta a fost efectuată separat pentru module și celule în timp ce calculele marjei de prejudiciu și a marjei de subvenție au fost stabilite ca medie ponderată pentru module și celule, luate împreună. În acest sens, se remarcă faptul că, deși indicatorii au fost prezentați separat pentru fiecare tip de produs, concluziile obținute pentru fiecare indicator se referă la produsul care face obiectul anchetei, în ansamblu. Se reamintește, de asemenea, faptul că modulele și celulele sunt unul și același produs și, prin urmare, marjele de subvenție și nivelul de eliminare a prejudiciului au fost stabilite pe această bază. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
(496)
În fine, o altă parte a afirmat că calculul valorilor indicatorilor macroeconomici în cursul PA a fost întemeiat în mod greșit pe baza unei simple medii între anii 2011 și 2012, deoarece această metodologie nu ar fi obiectivă și nu ar conduce la rezultate care să reflecte realitatea în cursul PA. Se clarifică faptul că o simplă medie a datelor a fost folosită doar în cazul în care au existat tendințe similare în perioadele în cauză. În cazul în care tendințele au fost diferite, metodologia a fost adaptată în consecință prin luarea în considerare a realității de pe piață. Partea în cauză nu a oferit detalii cu privire la măsura în care rezultatele metodologiei utilizate nu ar reflecta realitatea de pe piață. Prin urmare, aceste afirmații au fost respinse.
4.2. Stabilirea pieței relevante a Uniunii
(497)
O parte din industria din Uniune este integrată pe verticală și o parte importantă din producția industriei din Uniune a fost destinată utilizării captive, în special producția de celule.
(498)
Pentru a stabili dacă industria din Uniune a suferit prejudicii importante și pentru a se determina consumul și alți indicatori economici, s-a analizat dacă și în ce măsură utilizarea ulterioară a producției industriei din Uniune a produsului similar (utilizare „captivă”) a trebuit luată în considerare.
(499)
Pentru a oferi o imagine cât mai completă a situației industriei din Uniune, au fost analizate date pentru întreaga activitate a produsului similar și s-a stabilit în consecință dacă producția a fost destinată utilizării captive sau pieței libere.
(500)
S-a constatat că următorii indicatori economici privind industria din Uniune ar trebui analizați prin raportare la întreaga activitate (inclusiv utilizarea captivă a industriei din Uniune): consumul, volumul de vânzări, producția, capacitatea de producție, rata de utilizare a capacității de producție, creșterea, investițiile, stocurile, ocuparea forței de muncă, productivitatea, fluxul de numerar, randamentul investițiilor, capacitatea de a mobiliza capital și importanța valorii subvențiilor care sunt pasibile de măsuri compensatorii. Acest lucru se datorează faptului că ancheta a arătat că acești indicatori ar putea fi analizați în mod rezonabil prin raportare la întreaga activitate, deoarece producția destinată utilizării captive a fost, de asemenea, afectată de concurența importurilor din țara în cauză. În continuare, piața captivă și piața liberă luate împreună sunt denumite „piața totală”.
(501)
În ceea ce privește rentabilitatea, analiza s-a concentrat asupra pieței libere, deoarece s-a constatat că prețurile de pe piața captivă nu reflectă întotdeauna prețurile pieței și nu au avut un impact asupra acestui indicator.
(502)
Mai multe părți au susținut faptul că prejudiciul ar fi trebuit evaluat în mod separat pentru piața captivă și pentru cea liberă. O parte a afirmat că datele referitoare la celulele destinate utilizării captive ar fi trebuit excluse din evaluarea prejudiciului, pentru că nu au fost afectate de importurile subvenționate.
(503)
Ancheta a arătat faptul că producătorii din Uniune integrați pe verticală au fost forțați să importe produse subvenționate (celule) și să înceteze producția acestor produse care se realiza la costuri mai ridicate decât prețul de import, ca o consecință a presiunii exercitate de importurile subvenționate asupra prețurilor. În plus, ancheta a relevat și faptul că piața liberă și piața captivă au afișat aceleași tendințe la nivelul prețurilor, ceea ce indică, de asemenea, faptul că acestea au fost afectate în egală măsură de importurile în cauză.
(504)
După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți au reiterat afirmația conform căreia Comisia nu a reușit să furnizeze o analiză adecvată și motivată a pieței captive sau motivul pentru care nu a fost efectuată o analiză separată. Una dintre părți a afirmat că nu a fost furnizată nicio informație cu privire la semnificația producției Uniunii destinate utilizării captive. În plus, s-a afirmat faptul că considerentul (106) din regulamentul antidumping provizoriu, care a concluzionat că prețurile de pe piața captivă nu au reflectat întotdeauna prețurile pieței, a contrazis concluziile stabilite în considerentul (503) de mai sus, conform cărora piața liberă și piața captivă au prezentat tendințe similare ale prețurilor.
(505)
Se observă, în primul rând, că considerentul (105) din regulamentul antidumping provizoriu stabilește motivele pentru care s-a considerat necesar să se analizeze indicatorii de prejudiciu (cu excepția rentabilității) care se referă la activitatea totală a industriei din Uniune, inclusiv la utilizarea captivă. În acest sens, se reamintește faptul că, astfel cum este prevăzut în același considerent, ancheta a arătat că producția destinată utilizării captive a fost, de asemenea, afectată de concurența importurilor din RPC, ceea ce nu a fost contestat, ca atare, de către părțile interesate în cauză. Prin urmare, afirmația că nu au fost furnizate explicații în ceea ce privește motivul pentru care nu a existat o analiză separată a trebuit să fie respinsă. De asemenea, așa cum rezultă din această concluzie, se respinge afirmația conform căreia ar fi trebuit să se realizeze o astfel de analiză separată a pieței captive.
(506)
În al doilea rând, deși pe baza celor de mai sus semnificația producției destinate utilizării captive nu a fost considerată un element esențial, se observă că producția Uniunii de celule destinate utilizării captive a reprezentat aproximativ jumătate din producția totală în PA. În cele din urmă, se clarifică faptul că, chiar dacă prețurile de pe piața captivă nu reflectă prețurile de pe piața liberă, acest lucru nu este, neapărat, în contradicție cu faptul că ambele prețuri au urmat aceleași tendințe, deoarece acestea pot fi în continuare la niveluri diferite sau variațiile prețurilor pot fi la un nivel mai ridicat sau mai scăzut și, prin urmare, pot prezenta o imagine diferită. Pe baza constatărilor de mai sus, afirmațiile privind piața captivă au fost respinse.
(507)
Părțile în cauză nu au furnizat informații care să fi putut infirma această constatare. Din aceste motive, argumentele în acest sens au fost respinse.
4.3. Consumul la nivelul Uniunii
(508)
Consumul din Uniune a fost alcătuit din volumul total al importurilor de produs în cauză și volumul total al vânzărilor produsului similar în Uniune, inclusiv cele destinate utilizării captive. Nu au fost disponibile date complete privind totalul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii. În plus, importurile în Uniune au fost înregistrate la poziții tarifare care acoperă și alte produse care nu fac obiectul prezentei anchete, iar volumele importurilor Eurostat raportate au fost exprimate în tone. În consecință, datele Eurostat nu au putut fi utilizate pentru a stabili volumul și valoarea importurilor. Prin urmare, consumul din Uniune s-a bazat pe datele furnizate de consultant, astfel cum se indică mai sus, fiind verificate încrucișat cu datele provenite din surse publice, precum studii de piață și studii puse la dispoziția publicului, precum și cu răspunsurile verificate la chestionar.
(509)
Consumul în Uniune a evoluat după cum urmează:
Tabelul 1-a
Consumul de module în Uniune (în MW)
2009
2010
2011
PA
Piața totală
5 465
12 198
19 878
17 538
Indice (2009 = 100)
100
223
364
321
Sursă: Europressedienst
Tabelul 1-b
Consumul de celule în Uniune (în MW)
2009
2010
2011
PA
Piața totală
2 155
3 327
4 315
4 021
Indice (2009 = 100)
100
154
200
187
Sursă: Europressedienst
(510)
În perioada luată în considerare, consumul total al Uniunii a crescut cu 221 % pentru module și cu 87 % pentru celule, între 2009 și PA, dar a scăzut în PA comparativ cu 2011. În termeni globali, consumul produsului care face obiectul anchetei în Uniune a crescut în mod semnificativ în comparație cu nivelul său din 2009.
(511)
O parte interesată a susținut faptul că datele privind consumul în Uniune al produsului vizat de anchetă variază în mod considerabil, în funcție de sursa utilizată. Această parte a afirmat că date fiabile nu pot fi stabilite decât pe baza informațiilor colectate de la instituții specializate sau centre de cercetare. Având în vedere explicațiile și concluziile formulate la considerentele (481) - (483) de mai sus, cu privire la fiabilitatea datelor furnizate de consultantul implicat în anchetă, acest argument a fost respins.
(512)
Aceeași parte a susținut faptul că respectivul consum al Uniunii nu ar trebui stabilit prin simpla adunare a capacităților de producție de module disponibile în Uniune, ci, mai degrabă, consumul de module pentru propriile proiecte ale industriei din Uniune ar trebui dedus din acesta. Acest argument a fost respins, întrucât consumul de module a fost stabilit pe baza capacităților nou-instalate în Uniune. Aceasta este o practică uzuală pentru stabilirea consumului de module. În ceea ce privește celulele, consumul a fost stabilit pe baza producției de module din Uniune.
(513)
O altă parte a susținut că metodologia descrisă de către consultant recunoaște dificultatea stabilirii unor cifre fiabile privind consumul. În continuare, s-a susținut că datele de import, precum și vânzările la export ale industriei din Uniune, s-au bazat fie pe estimări care nu puteau fi verificate, fie pe date incomplete, și că verificarea încrucișată efectuată de Comisie nu a fost suficientă pentru a putea concluziona că aceste date au fost, într-adevăr, fiabile și exacte.
(514)
Astfel cum s-a menționat deja în considerentele (481) - (482) de mai sus, calitatea datelor și a metodologiilor utilizate pentru a le colecta a fost verificată de către Comisie în timpul unei vizite la fața locului, pe baza căreia s-a considerat că metodologiile utilizate au fost corespunzătoare și rezultatele exacte și suficient de fiabile. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
4.4. Importurile provenite din țara în cauză
4.4.1. Volumul și cota de piață a importurilor originare din țara în cauză
(515)
Importurile în Uniune din țara în cauză au evoluat astfel cum se descrie în tabelul de mai jos. Cifrele sunt raportate numai în indecși și în intervale procentuale, din motive de confidențialitate, deoarece importurile efectuate de producătorul-exportator pentru care nu au fost constatate subvenții, astfel cum se menționează la considerentul (472) de mai sus, au fost deduse din totalul importurilor din RPC.
Tabelul 2-a
Importurile de module din RPC (în MW)
2009
2010
2011
PA
Volumul importurilor din RPC
Indice (2009 = 100)
100
251
462
408
Cota de piață din piața totală
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Sursă: Europressedienst
Tabelul 2-b
Importurile de celule din RPC (în MW)
2009
2010
2011
PA
Volumul importurilor din RPC
Indice (2009 = 100)
100
273
491
506
Cota de piață din piața totală
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Sursă: Europressedienst
(516)
În perioada luată în considerare, volumul importurilor în Uniune din țara în cauză a crescut în mod considerabil, cu aproximativ 300 % pentru module și cu peste 400 % pentru celule. Acest lucru a condus la creșteri semnificative ale cotelor de piață ale importurilor din țara în cauză în Uniune. Mai precis, cotele de piață ale importurilor din țara în cauză au crescut de la [60 % - 65 %] la [78 % - 83 %] pentru module și de la [5 % - 10 %] la [22 % - 27 %] pentru celule. În termeni globali, importurile de produs în cauză din RPC au crescut în mod semnificativ, ca volum și cotă de piață, între 2009 și PA.
(517)
Ar trebui remarcat faptul că creșterea importurilor din țara în cauză a fost mult mai puternică decât creșterea consumului din Uniune pentru produsul în cauză. În consecință, producătorii-exportatori au putut beneficia de creșterea consumului din Uniune, iar poziția lor pe piață a devenit mai puternică datorită cotelor de piață mai mari.
(518)
O parte interesată a susținut faptul că datele privind volumul importurilor produsului vizat de anchetă variază în mod considerabil, în funcție de sursa utilizată. Această parte a afirmat că date fiabile nu pot fi stabilite decât pe baza informațiilor colectate de la instituții specializate sau centre de cercetare. Având în vedere explicațiile și concluziile formulate la considerentele (481) - (483) de mai sus, cu privire la fiabilitatea datelor utilizate în anchetă, acest argument a fost respins.
(519)
După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a contestat metodologia de determinare a valorii totale a importurilor din RPC, afirmând că aceasta ar fi fost bazată pe tranzacții efectuate la nivelul CIF, înainte de vămuire și, prin urmare, este îndoielnic faptul că aceste tranzacții au fost destinate consumului în Uniune. În ceea ce privește această afirmație, se precizează că valoarea totală a importurilor din RPC, astfel cum a fost furnizată de consultant, nu a fost utilizată pentru constatări și că numai volumele importurilor și prețurile de import au fost determinate în cursul anchetei. Deoarece metodologia de determinare a prețurilor de import nu a fost contestată ca atare de către partea interesată în cauză, se face trimitere la constatările relevante din considerentele (520) - (528) de mai jos. Prin urmare, afirmația de mai sus a fost respinsă.
4.4.2. Prețurile importurilor și subcotarea prețului
(520)
Prețul mediu al importurilor în Uniune din țara în cauză a evoluat după cum urmează:
Tabelul 3-a
Prețul de import al modulelor din RPC (în EUR/kW)
2009
2010
2011
PA
Prețuri de import
2 100
1 660
1 350
764
Indice (2009 = 100)
100
79
64
36
Sursă: Europressedienst și răspunsuri verificate la chestionarul din cadrul eșantionului
Tabelul 3-b
Prețul de import al celulelor din RPC (în EUR/kW)
2009
2010
2011
PA
Prețuri de import
890
650
620
516
Indice (2009 = 100)
100
73
70
58
Sursă: Europressedienst și răspunsuri verificate la chestionar
(521)
Prețul mediu de import pentru module și celule din RPC a scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare. Pentru module, prețul mediu de import a scăzut cu 64 %, de la 2 100 EUR/kW în 2009 la 764 EUR/kW în perioada de anchetă. Similar, prețul mediu de import al celulelor din RPC a scăzut cu 42 %, de la 890 EUR/kW la 516 EUR/kW.
(522)
În termeni globali, prețul produsului în cauză a scăzut semnificativ între 2009 și PA.
(523)
Un importator cooperant neafiliat a susținut faptul că prețurile de import ar fi trebuit stabilite pe baza importurilor produsului în cauză în Uniune, așa cum a indicat acest importator în timpul anchetei. Cu toate acestea, datele furnizate de acest importator în timpul anchetei au reprezentat numai o parte din totalul importurilor în Uniune și nu s-au putut formula concluzii semnificative pe această bază cu privire la prețul mediu de import al tuturor importurilor din RPC în întreaga perioadă examinată, care acoperă mai mulți ani. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(524)
O altă parte a afirmat că metodologia de determinare a prețurilor nu a fost explicată, în special cu privire la modul în care datele din diverse surse au fost compilate și reconciliate. În plus, s-a susținut că costurile de import ar fi trebuit să se bazeze pe informațiile verificate colectate pe parcursul anchetei, mai degrabă decât pe estimări.
(525)
Se consideră că metodologia pusă la dispoziția părților interesate este suficient de completă pentru a înțelege modul în care au fost stabilite cifrele. În ceea ce privește costurile de „import”, se clarifică faptul că a fost efectuată o ajustare a prețurilor la fața locului pentru a se ajunge la prețurile CIF. Estimarea făcută a fost confirmată cu datele colectate în timpul anchetei.
(526)
Pentru a putea determina subcotarea prețurilor în perioada de anchetă, prețurile de vânzare medii ponderate pe tip de produs practicate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion, percepute de la clienții neafiliați de pe piața Uniunii, ajustate la un nivel franco fabrică, au fost comparate cu prețurile medii ponderate corespondente pe tip de produs pentru importurile de la producătorii-exportatori chinezi care au cooperat, practicate în relația cu primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător în ceea ce privește costurile ulterioare importului, respectiv costurile de vămuire, de manipulare și de încărcare. Au fost utilizate costurile medii ulterioare importului ale importatorilor de module incluși în eșantion, odată ce datele lor au devenit disponibile.
(527)
Prețurile au fost comparate în funcție de tip, având în vedere tranzacții la același nivel comercial, și ajustate în mod adecvat, când a fost necesar și după deducerea rabaturilor și a reducerilor. Rezultatul comparației, exprimat ca procent din cifra de afaceri a producătorilor din Uniune incluși în eșantion în cursul PA, a indicat o subcotare medie ponderată a marjelor de [19,8 % - 37,5 %] pentru module, de [12,6 % - 53,8 %] pentru celule și de [19,8 % - 37,5 %] în termeni globali pentru produsul în cauză.
(528)
Ar trebui observat faptul că, în cazul unui producător-exportator inclus în eșantion, s-a calculat o subcotare negativă a prețului pentru celule. Totuși, întrucât cantitățile exportate nu au fost semnificative, acest fapt nu poate fi considerat reprezentativ. În plus, un alt producător-exportator inclus în eșantion a contestat sursa ajustării din celule monocristaline în celule pluricristaline, fără a-și susține însă punctul de vedere. Într-adevăr, ajustarea specifică nu a fost contestată de producătorul-exportator și nici nu au fost furnizate informații sau dovezi noi, afirmația fiind, prin urmare, respinsă.
4.5. Situația economică a industriei din Uniune
4.5.1. Generalități
(529)
În temeiul articolului 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicii economici relevanți care influențează situația industriei din Uniune. Astfel cum se menționează la considerentele (14) - (22) de mai sus, a fost utilizată eșantionarea pentru examinarea prejudiciului suferit de industria din Uniune.
(530)
În scopul analizei prejudiciului, Comisia a făcut distincția între indicatorii privind prejudiciul macroeconomici și cei microeconomici. Comisia a analizat indicatorii macroeconomici pentru perioada luată în considerare pe baza datelor obținute de la consultantul independent menționat, astfel cum au fost verificate încrucișat, ori de câte ori a fost posibil, cu alte surse disponibile, precum și din răspunsurile verificate la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Comisia a analizat indicatorii microeconomici pe baza răspunsurilor verificate la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion.
(531)
În scopul prezentei anchete, au fost evaluați următorii indicatori macroeconomici, pe baza informațiilor referitoare la toți producătorii de produs similar din Uniune: producția, capacitatea de producție, rata de utilizare a capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea, importanța valorii subvențiilor care sunt pasibile de măsuri compensatorii și redresarea în urma practicilor de subvenționare sau de dumping anterioare.
(532)
Următorii indicatori microeconomici au fost evaluați pe baza informațiilor legate de producătorii din Uniune incluși în eșantion care fabrică produsul similar: prețurile unitare medii, costul unitar, costurile cu forța de muncă, stocurile, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital.
(533)
O parte interesată a susținut că condițiile de piață pentru produsul în cauză diferă de la un stat membru la altul și că, prin urmare, analiza prejudiciului ar trebui realizată la nivelul fiecărui stat membru în parte. Această afirmație nu a fost susținută cu probe. În plus, ancheta nu a evidențiat niciun fel de circumstanțe speciale care să justifice o analiză a prejudiciului pentru fiecare stat membru în mod individual. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(534)
Unele părți au pus sub semnul întrebării fiabilitatea generală a indicatorilor macroeconomici privind prejudiciul utilizați de Comisie în scopul anchetei. Acestea au susținut faptul că tendințele stabilite pentru o serie de indicatori diferă de tendințele acelorași indicatori stabilite în cazul producătorilor din Uniune incluși în eșantion. S-au menționat în mod special producția Uniunii, productivitatea, vânzările, costurile medii cu forța de muncă și ocuparea forței de muncă.
(535)
S-au stabilit indicatori macroeconomici în legătură cu toți producătorii din Uniune. În cazul în care au fost compilate date identice pentru producători individuali din Uniune sau pentru un grup de producători din Uniune (de exemplu, producătorii din Uniune incluși în eșantion), tendințele nu sunt neapărat identice, dat fiind, de exemplu, faptul că, într-o astfel de comparație, nu este luată în considerare ponderea fiecărei societăți avute în vedere. Prin urmare, rezultatele exercițiului de comparare a indicatorilor macroeconomici pentru toți producătorii Uniunii și a indicatorilor pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion nu sunt neapărat semnificative și nu permit formularea unei concluzii privind fiabilitatea unui set de date sau a altuia. În orice caz, atunci când se compară tendințele indicatorilor macroeconomici aplicați industriei din Uniune cu aceeași indicatori consolidați care vizează producătorii din Uniune incluși în eșantion, pot fi remarcate diferențe la nivelul tendințelor pentru mai mulți indicatori, precum producția, capacitatea de producție, volumul de vânzări, ocuparea forței de muncă și productivitatea industriei din Uniune între 2011 și PA. În cazul tuturor acestor indicatori, producătorii din Uniune incluși în eșantion au înregistrat rezultate mai bune decât industria din Uniune în general. Motivul acestei evoluții este faptul că în PA mulți producători din Uniune, care nu sunt incluși în eșantion, și-au încetat producția sau au intrat în faliment, generând astfel un impact negativ asupra indicatorului macroeconomic calculat la nivelul Uniunii. Prin urmare, aceste afirmații au fost respinse.
(536)
O parte interesată a susținut faptul că respectiva concluzie, astfel cum este formulată la considerentul (153) din regulamentul antidumping provizoriu, referitoare la faptul că analiza situației industriei din Uniune a indicat o tendință descendentă clară la nivelul tuturor indicatorilor principali privind prejudiciul, s-a bazat pe datele furnizate de consultant. În această privință, s-a clarificat faptul că, pe de o parte, indicatorii macroeconomici menționați în tabelele 4-a - 6-c din regulamentul antidumping provizoriu s-au bazat pe datele obținute de la consultant și verificate încrucișat, ori de câte ori a fost posibil, cu alte surse disponibile. Pe de altă parte, indicatorii macroeconomici menționați în tabelele 7-a - 11-c din regulamentul antidumping provizoriu s-au bazat pe datele colectate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion și verificate la fața locului de către Comisie. Ar trebui remarcat, de asemenea, că factorii determinanți pentru situația prejudiciabilă a industriei din Uniune, precum nivelurile rentabilității industriei din Uniune, prețul mediu de vânzare în Uniune, dar și calculele aferente subcotării prețurilor, s-au bazat pe datele colectate de la producătorii Uniunii incluși în eșantion și de la producătorii-exportatori care au făcut obiectul unor verificări la fața locului. Prin urmare, afirmația de mai sus a fost respinsă.
4.5.2. Indicatori macroeconomici
4.5.2.1. Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție
(537)
Totalul producției din Uniune, capacitatea de producție și rata de utilizare a acestei capacități au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
Tabelul 4-a
Module - producție, capacitate de producție și rata de utilizare a capacității de producție (MW)
2009
2010
2011
PA
Volumul producției
2 155
3 327
4 315
4 021
Indice (2009 = 100)
100
154
200
187
Capacitatea de producție
4 739
6 983
9 500
9 740
Indice (2009 = 100)
100
147
200
206
Rata de utilizare a capacității
45 %
48 %
45 %
41 %
Sursă: Europressedienst
Tabelul 4-b
Celule - producție, capacitate de producție și rata de utilizare a capacității de producție (MW)
2009
2010
2011
PA
Volumul producției
1 683
2 376
2 723
2 024
Indice (2009 = 100)
100
141
162
120
Capacitatea de producție
2 324
3 264
3 498
3 231
Indice (2009 = 100)
100
140
151
139
Rata de utilizare a capacității
72 %
73 %
78 %
63 %
Sursă: Europressedienst
(538)
Producția totală de module din Uniune a crescut cu 87 % în cursul perioadei luate în considerare. Producția a atins un vârf în 2011 și apoi a scăzut în cursul PA. Producția de module a Uniunii a sporit într-un ritm mult mai lent decât creșterea consumului, care a crescut de peste trei ori în cursul aceleiași perioade. În contextul unei creșteri semnificative a consumului, producătorii din Uniune și-au dublat capacitatea de producție pentru module în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, în pofida nivelurilor mai ridicate de producție, rata de utilizare a capacității industriei din Uniune a scăzut cu 4 puncte procentuale, ajungând la numai 41 % în cursul perioadei de anchetă.
(539)
Producția de celule din Uniune a crescut cu 20 % în termeni globali în cursul perioadei luate în considerare. Aceasta a atins un vârf în 2011 și apoi a scăzut în cursul PA. Producția de celule din Uniune a urmat tendința consumului din Uniune, cu o creștere mai lentă până în 2011 și apoi o scădere mai pronunțată în cursul perioadei de anchetă. Similar evoluției consumului din Uniune, capacitatea industriei din Uniune a sporit mai întâi cu 51 % până în 2011, ca ulterior să scadă în cursul PA. În termeni globali, capacitatea a crescut cu 39 % în cursul perioadei luate în considerare. Rata de utilizare a capacității a crescut până în 2011, atingând o valoare maximă de 78 %, iar apoi a scăzut cu 15 puncte procentuale în PA. Global, rata de utilizare a capacității industriei producătoare de celule din Uniune a scăzut în perioada luată în considerare, ajungând la 63 % în cursul PA.
(540)
Prin urmare, industria din Uniune și-a mărit capacitatea ca răspuns la creșterea consumului. Cu toate acestea, nivelurile de producție ale industriei din Uniune au crescut într-un ritm mult mai lent decât consumul, fapt ce a condus la o scădere a ratelor de utilizare a capacității pentru produsul în cauză în cursul perioadei luate în considerare.
(541)
AFASE a susținut faptul că volumul de producție stabilit pentru module și celule la considerentul (537) de mai sus, precum și capacitatea de producție a industriei din Uniune pentru module și celule indicată la același considerent au fost supraestimate și a furnizat date din alte surse (de exemplu, EPIA, IMS și BNEF) care indicau volume mai scăzute. Aceste cifre sunt cele menționate la considerentul (537) de mai sus.
(542)
Volumul de producție stabilit la considerentul (537) de mai sus se bazează pe informații care acoperă atât societățile cotate la bursă, cât și cele necotate. Evoluția producției Uniunii, astfel cum se arată la considerentul (537) de mai sus, corespunde, în plus, evoluției consumului în Uniune, menționată la considerentul (509). În schimb, datele furnizate de AFASE cu privire la volumele de producție au arătat tendințe diferite în ceea ce privește consumul Uniunii, astfel cum se arată la considerentul (509), și statisticile privind consumul Uniunii, publicate de EPIA.
(543)
În ceea ce privește capacitatea de producție, ancheta a indicat faptul că, așa cum se prevede la considerentul (537), constatările au inclus capacitățile de producție ale societăților care au intrat în faliment sau și-au încetat producția în PA, deși nu și-au vândut unitățile de producție și echipamentele, prin urmare putând relua producția foarte rapid. În mod similar, astfel cum se menționează în considerentul (542) de mai sus, cifrele de la considerentul (537) au inclus date furnizate de societățile necotate la bursă.
(544)
În cele din urmă, datele furnizate de consultantul independent au fost verificate din nou și controlate, concluzia fiind că acestea sunt în mod rezonabil exacte. Pe baza celor de mai sus, s-a constatat că datele furnizate de AFASE, provenind din alte surse disponibile, nu au fost neapărat în contradicție cu constatările din regulamentul antidumping provizoriu.
(545)
În orice caz, acceptarea cifrelor furnizate de AFASE nu ar influența constatarea generală potrivit căreia industria din Uniune a suferit prejudicii considerabile, întrucât tendința acestor indicatori, și anume producția Uniunii și capacitatea de producție a acesteia, ar fi și mai pronunțată.
(546)
Un importator cooperant neafiliat a susținut faptul că volumul de producție, capacitatea de producție și rata de utilizare a capacității ar fi trebuit stabilite pe baza datelor care vizează numai producătorii din Uniune incluși în eșantion. Totuși, întrucât sunt indicatori macroeconomici, aceștia ar trebui stabiliți la nivelul tuturor producătorilor Uniunii, pentru a forma o imagine semnificativă și completă a situației industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(547)
După comunicarea constatărilor finale, o parte a solicitat Comisiei să clarifice modul în care a fost calculată de către consultant producția anuală a Uniunii. O altă parte a solicitat Comisiei să ofere mai multe explicații privind reconcilierea diferitelor date disponibile referitoare la capacitatea totală de producție a Uniunii. O altă parte a sugerat că producția totală și capacitatea de producție a Uniunii ar fi trebuit obținute de la producătorii din Uniune selectați în eșantion, deoarece aceasta ar fi condus la un rezultat mai fiabil. În această privință, s-a afirmat că datele disponibile publicului au fost imprecise din cauza caracterului confidențial al acestor date și că centrele de cercetare sau consultanții au trebuit să își bazeze analiza pe o serie de estimări și presupuneri.
(548)
Se clarifică faptul că producția anuală a Uniunii a fost calculată pe baza cifrelor raportate de producătorii din Uniune către consultant. Atunci când producția anuală a unui anumit producător din Uniune nu a putut fi obținută pentru un anumit an, aceasta a fost estimată aplicând rata de utilizare a capacității din anul precedent la noua capacitate de producție din anul respectiv. Instituțiile au comparat, de asemenea, cifrele obținute de către consultant cu cifrele indicate în răspunsurile industriei din Uniune la chestionarul de evaluare a situației transmis înainte de deschiderea procedurii. Ambele cifre sunt similare.
(549)
În ceea ce privește cererea de a furniza explicații suplimentare privind reconcilierea diferitelor date disponibile referitoare la capacitatea de producție a Uniunii, este de remarcat faptul că aceste informații au fost deja furnizate în dosarul public pus la dispoziție pentru consultarea de către părțile interesate. Prin urmare, această cerere a fost respinsă.
(550)
În cele din urmă, producția și capacitatea de producție a Uniunii sunt indicatori macroeconomici și, prin urmare, trebuie stabilite la nivelul întregii industrii a Uniunii, mai degrabă decât la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion.
(551)
După comunicarea constatărilor finale, o parte a susținut că metodologia utilizată pentru colectarea datelor privind producția (în special interviuri și vizite la locurile de producție) nu a permis obținerea unor rezultate fiabile din cauza caracterului confidențial al acestor date și din cauza reticenței întreprinderilor de a le pune la dispoziție. Prin urmare, această metodologie nu poate fi considerată ca fiind adecvată. Acest lucru ar fi fost confirmat de faptul că, deși un număr mult mai mare de producători din Uniune a fost utilizat de către consultant în comparație cu numărul luat în considerare de către Comisie în timpul examinării situației din etapa de deschidere a anchetei, volumul total al producției stabilit de către consultant este mai mic decât volumul total al producției stabilit de Comisie în scopul examinării situației. Această parte a susținut că, prin urmare, informațiile legate de acest indicator de prejudiciu nu pot fi considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(552)
În primul rând, se clarifică faptul că numărul de producători luat în considerare de către consultant, pe de o parte, și cel luat în considerare de Comisie, pe de altă parte, au coincis, în mare parte, iar argumentul că rezultatele au fost inconsecvente a fost, prin urmare, respins. În plus, se reamintește faptul că datele colectate de către consultant au fost verificate încrucișat cu alte surse, ori de câte ori a fost posibil, constatându-se că estimările au fost suficient de fiabile. Prin urmare, se confirmă faptul că informațiile privind datele de producție furnizate de către consultant au fost considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.
4.5.2.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
(553)
Volumul vânzărilor industriei din Uniune și cota de piață a acesteia au evoluat după cum urmează în perioada luată în considerare:
Tabelul 5-a
Module - volumul vânzărilor și cota de piață (în MW)
2009
2010
2011
PA
Volumul vânzărilor pe piața Uniunii
1 037
1 890
2 683
2 357
Indice (2009 = 100)
100
182
259
227
Cota de piață
19 %
15 %
13 %
13 %
Sursă: Europressedienst
Tabelul 5-b
Celule - volumul vânzărilor și cota de piață (în MW)
2009
2010
2011
PA
Volumul vânzărilor pe piața totală
1 470
1 913
2 245
1 545
Indice (2009 = 100)
100
130
153
105
Cota de piață
68 %
57 %
52 %
38 %
Sursă: Europressedienst
(554)
În cursul perioadei luate în considerare, volumul vânzărilor de module a crescut cu 127 %. Cu toate acestea, în contextul creșterii cu 221 % a consumului, aceasta a condus la o scădere a cotei de piață a industriei din Uniune, de la 19 % în 2009 la 13 % în cursul PA. În ceea ce privește celulele, vânzările realizate de industria din Uniune au crescut marginal, cu doar 5 %, în timp ce consumul a crescut cu 87 %, ceea ce a condus la o reducere a cotei de piață de la 68 % în 2009 la 38 % în cursul perioadei de anchetă. Ca răspuns la creșterea consumului, vânzările de module și de celule realizate de industria din Uniune au crescut mult mai puțin decât importurile din țara în cauză. Astfel, industria din Uniune nu a avut beneficii de pe urma creșterii consumului. În consecință, cotele de piață pentru module și celule au scăzut în cursul perioadei luate în considerare.
(555)
O parte interesată a susținut faptul că cota de piață a industriei Uniunii pentru module se afla deja la 19 % în anul 2009 și că o scădere de 6 puncte procentuale în timpul perioadei luate în considerare nu poate fi considerată un prejudiciu.
(556)
Scăderea cotei de piață cu 6 puncte procentuale în perioada luată în considerare trebuie analizată în contextul unei creșteri a consumului de module în Uniune cu peste 200 % în cadrul aceleiași perioade. După cum se menționează mai sus, chiar și într-un scenariu care presupune un consum sporit, industria din Uniune nu și-a putut spori volumul vânzărilor în mod corespunzător și a suferit pierderi la nivelul cotei de piață. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(557)
O parte a susținut că metodologia utilizată pentru colectarea datelor privind vânzările (în special interviuri și vizite la locurile de producție) nu a permis obținerea unor rezultate fiabile din cauza caracterului confidențial al acestor date și din cauza reticenței întreprinderilor de a le pune la dispoziție. Prin urmare, această metodologie nu poate fi considerată ca fiind adecvată. În mod similar, informațiile respective nu pot fi considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază. Astfel cum se menționează în considerentul (482) de mai sus, datele colectate de către consultant au fost verificate încrucișat cu alte surse, ori de câte ori a fost posibil, constatându-se că estimările au fost suficient de fiabile. Prin urmare, se confirmă faptul că informațiile referitoare la datele privind vânzările furnizate de către consultant au fost considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.
4.5.2.3. Numărul de angajați și productivitatea
(558)
Ocuparea forței de muncă și productivitatea au evoluat după cum urmează în cursul perioadei luate în considerare:
Tabelul 6-a
Module - ocuparea forței de muncă și productivitatea
2009
2010
2011
PA
Număr de angajați
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indice 2009 = 100)
100
134
149
139
Productivitate
(kW/angajat)
183
211
247
245
(Indice 2009 = 100)
100
115
135
134
Sursă: Europressedienst
Tabelul 6-b
Celule - ocuparea forței de muncă și productivitatea
2009
2010
2011
PA
Număr de angajați
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indice 2009 = 100)
100
112
107
91
Productivitate
(kW/angajat)
319
400
483
423
(Indice 2009 = 100)
100
126
151
133
Sursă: Europressedienst
(559)
Între 2009 și PA, ocuparea forței de muncă a crescut cu 39 % pentru module și a scăzut cu 9 % pentru celule. Cu toate acestea, se remarcă faptul că, pentru module, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2011 și apoi a scăzut în cursul PA. În cazul celulelor, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2010, apoi a scăzut în 2011 și în cursul PA. Productivitatea totală a manifestat tendințe pozitive pentru module și celule, cu creșteri de 34 % și, respectiv, 33 %. Această situație se datorează, parțial, eforturilor industriei din Uniune de a răspunde presiunii importurilor subvenționate din RPC.
(560)
Prin urmare, în concordanță cu scăderea producției de module din Uniune între 2011 și perioada de anchetă, ocuparea forței de muncă pentru module a scăzut, de asemenea, în cursul perioadei respective. Pentru celule, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2010, iar apoi a scăzut în 2011 și în PA, în timp ce producția de celule din Uniune a crescut în mod constant până în 2011, după care a început să scadă.
(561)
În urma comunicării constatărilor finale, o parte a susținut că metodologia de stabilire a totalului locurilor de muncă din Uniune în timpul perioadei luate în considerare a fost incorectă. Această parte a susținut că, în cazul în care rata de ocupare a forței de muncă a unui anumit producător din Uniune nu au fost disponibilă, în locul acesteia a fost luată în considerare media de participare pe piața muncii a acelor producători din Uniune pentru care aceste informații au fost disponibile. Acest argument a trebuit să fie respins, întrucât metodologia de stabilire a totalului locurilor de muncă a fost diferită, adică în cazul în care datele privind ocuparea forței de muncă pentru un anumit producător din Uniune nu au fost disponibile, această cifră a fost estimată pe baza datelor aceleiași societăți pentru anul (anii) anterior(i). După cum s-a menționat în considerentul (482) de mai sus, această metodologie a fost verificată și considerată rezonabilă. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
4.5.2.4. Importanța valorii subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii și redresarea în urma practicilor de subvenționare sau de dumping anterioare
(562)
Toate marjele de subvenționare sunt net superioare nivelului de minimis. În ceea ce privește importanța valorii subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii asupra industriei din Uniune, ținând seama de volumul și de prețurile importurilor provenite din țara în cauză, impactul poate fi considerat substanțial.
(563)
Deoarece aceasta este prima procedură antisubvenție privind produsul în cauză, nu există date disponibile pentru a evalua efectele unor eventuale practici de dumping sau de subvenționare din trecut.
4.5.3. Indicatori microeconomici
4.5.3.1. Prețurile și factorii care afectează prețurile
(564)
Prețurile de vânzare medii ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți neafiliați din Uniune au evoluat după cum urmează în cursul perioadei luate în considerare:
Tabelul 7-a
Module - prețurile medii de vânzare în Uniune
2009
2010
2011
PA
Prețurile medii de vânzare în Uniune pe piața liberă
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indice 2009 = 100)
100
81
62
47
Costul de producție
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indice 2009 = 100)
100
74
65
52
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
Tabelul 7-b
Celule - prețurile medii de vânzare în Uniune
2009
2010
2011
PA
Prețurile medii de vânzare în Uniune pe piața liberă
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indice 2009 = 100)
100
76
51
31
Costul de producție
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indice 2009 = 100)
100
62
64
45
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
(565)
În cursul perioadei luate în considerare, prețurile de vânzare au scăzut abrupt, cu 53 % pentru module și cu 69 % pentru celule. Prețurile de vânzare au scăzut în mod continuu pe parcursul perioadei luate în considerare, dar scăderea prețurilor a fost deosebit de pronunțată în cursul PA, când s-au prăbușit la niveluri imposibil de susținut. În perioada luată în considerare, costul de producție a scăzut cu 48 % pentru module și cu 55 % pentru celule. Industria din Uniune nu a putut obține beneficii de pe urma eforturilor sale continue de a-și spori eficiența costurilor, nici de pe urma impactului scăderii costului principalei materii prime, polisiliciul. Acest lucru s-a întâmplat, în principal, din cauza presiunii crescute asupra prețurilor exercitate de importurile subvenționate, ceea ce a avut un efect negativ asupra prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune, care au scăzut chiar mai mult decât nivelul de creștere a eficienței. Aceasta se poate observa în tendința negativă a rentabilității industriei din Uniune, descrise la considerentul (579) de mai jos. În ansamblu, a existat o scădere semnificativă a prețului mediu de vânzare și a costului de producție al produsului similar, cu efect devastator asupra rentabilității industriei din Uniune.
(566)
O parte interesată a contestat faptul că scăderea prețurilor medii de vânzare a avut un efect devastator asupra rentabilității industriei din Uniune. Aceasta a susținut că respectivul cost mediu al industriei din Uniune a scăzut în egală măsură și, prin urmare, scăderea prețului a fost un fenomen normal. Totuși, potrivit considerentului (565) de mai sus, ancheta a stabilit faptul că prețul de vânzare practicat de industria din Uniune a scăzut și mai mult decât costul său mediu de producție și, prin urmare, această scădere a costurilor nu s-a reflectat la nivelul rentabilității industriei Uniunii. Așadar, s-a confirmat faptul că această scădere a prețurilor de vânzare practicate de industria din Uniune a avut un efect devastator asupra rentabilității industriei din Uniune, afirmațiile în această privință fiind respinse.
(567)
O altă parte a contestat concluziile din considerentul (138) al regulamentului antidumping provizoriu conform cărora prețurile au fost la niveluri nesustenabile în perioada de anchetă, susținând că decizia aparține forțelor pieței. De asemenea, aceeași parte a formulat obiecții la concluzia din același considerent conform căreia industria din Uniune nu a putut beneficia de scăderea prețurilor ca urmare a presiunii prețurilor importurilor care fac obiectul unor subvenții. În acest sens, instituțiile remarcă următoarele: „nivel nesustenabil” se referă la faptul că industria din Uniune a vândut în pierdere și, prin urmare, aceasta nu ar putea supraviețui pe termen lung. Întrebarea dacă nivelul prețurilor este sustenabil reprezintă, prin urmare, doar o chestiune privind relația dintre costurile de producție și prețuri. Prin afirmația „nu au putut beneficia de scăderea prețurilor” se face referire la faptul că costurile au scăzut mai puțin rapid decât prețurile. Ambele afirmații sunt susținute cu elemente justificative în considerentul (138) din regulamentul antidumping provizoriu. Prin urmare, acest argument a fost respins.
4.5.3.2. Costurile cu forța de muncă
(568)
Costurile medii cu forța de muncă ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
Tabelul 8-a
Module - costurile medii cu forța de muncă pe angajat
2009
2010
2011
PA
Costul mediu cu forța de muncă pe angajat (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indice 2009 = 100)
100
107
110
113
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
Tabelul 8-b
Celule - costul mediu cu forța de muncă pe angajat
2009
2010
2011
PA
Costul mediu cu forța de muncă pe angajat (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indice 2009 = 100)
100
99
99
99
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
(569)
Între 2009 și PA, costul mediu cu forța de muncă pe angajat pentru module a crescut constant, în total cu 13 %. În ceea ce privește celulele, costul mediu cu forța de muncă a rămas stabil în cursul perioadei luate în considerare și a scăzut ușor cu 1 % între 2009 și 2010, ulterior menținându-se la un nivel stabil până în perioada de anchetă. Creșterea globală a costului cu forța de muncă poate fi explicată, parțial, prin creșterea simultană a productivității (module și celule) și prin evoluția inflației.
(570)
O parte interesată a susținut faptul că nu a existat nicio inflație în perioada luată în considerare și, prin urmare, că o creștere generală a costurilor cu forța de muncă nu ar fi putut fi cauzată de acest factor.
(571)
Spre deosebire de ceea ce a susținut partea interesată, ancheta a arătat că a existat inflație în perioada luată în considerare și că respectiva creștere globală a costului cu forța de muncă, limitată la module, poate fi explicată de inflație și de creșterea productivității.
(572)
O parte interesată a afirmat că situația prejudiciabilă a industriei din Uniune a fost cauzată de creșterea costurilor cu forța de muncă și de scăderea, în paralel, a productivității. Cu toate acestea, trebuie remarcat mai întâi că costul forței de muncă a rămas stabil în cazul celulelor, în timp ce productivitatea a crescut atât pentru celule, cât și pentru module. Prin urmare, creșterea celor din urmă poate fi explicată prin creșterea productivității. În plus, ancheta a arătat că costurile cu forța de muncă nu reprezintă o parte semnificativă a costului de producție, astfel cum s-a menționat în considerentul (203) din regulamentul antidumping provizoriu. Prin urmare, acest argument a fost respins.
4.5.3.3. Stocuri
(573)
Nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
Tabelul 9-a
Module - stocuri
2009
2010
2011
PA
Stocuri finale (în kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indice 2009 = 100)
100
141
260
229
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
Tabelul 9-b
Celule - stocuri
2009
2010
2011
PA
Stocuri finale (în kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indice 2009 = 100)
100
140
452
402
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
(574)
În cursul perioadei luate în considerare, stocurile au crescut în mod semnificativ, și anume cu 129 % pentru module și cu 302 % pentru celule. În ceea ce privește modulele, stocurile au crescut în mod constant, ajungând la niveluri foarte ridicate în 2011 (cu 160 %), iar în cursul perioadei de anchetă au scăzut, rămânând însă la niveluri foarte ridicate în comparație cu începutul perioadei luate în considerare. În ceea ce privește celulele, evoluția a fost și mai pronunțată, cu o creștere a stocurilor de peste 350 % între 2009 și 2011. În mod similar, stocurile au scăzut în cursul perioadei de anchetă, dar au rămas la niveluri foarte ridicate în comparație cu începutul perioadei luate în considerare.
(575)
Ancheta a arătat că, având în vedere situația actuală nefavorabilă, producătorii din Uniune ar avea tendința de a menține stocuri limitate din produsul similar, bazându-și producția pe comenzi. Prin urmare, creșterea stocurilor pentru produsul similar în cursul perioadei luate în considerare nu este un factor relevant pentru a stabili dacă industria din Uniune a suferit un prejudiciu important.
(576)
O parte a susținut faptul că prezentarea valorilor stocurilor la considerentul (141) din regulamentul antidumping provizoriu a fost înșelătoare, întrucât stocurile au fost exprimate în kW și nu în MW, spre deosebire de volumul de producție al industriei din Uniune.
(577)
Exprimarea stocurilor în kW sau MW a fost considerată irelevantă pentru stabilirea existenței unui prejudiciu important suferit de industria din Uniune. În consecință, argumentul a fost respins.
(578)
După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți au susținut că stocurile ar fi trebuit să fie stabilite pentru întreaga industrie din Uniune și că cifrele a numai zece producători din Uniune nu erau reprezentative. Se clarifică faptul că stocurile au fost considerate ca un indicator microeconomic și, prin urmare, acestea trebuie stabilite pe baza informațiilor colectate la nivel de societate comercială, în acest caz din eșantionul de producători din Uniune considerat ca fiind reprezentativ pentru întreaga industrie din Uniune. Prin urmare, afirmația de mai sus a fost respinsă.
4.5.3.4. Rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile și randamentul investițiilor și capacitatea de mobilizare a capitalului
(579)
Rentabilitatea și fluxul de numerar au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
Tabelul 10-a
Module - rentabilitatea și fluxul de numerar
2009
2010
2011
PA
Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% vânzări din cifra de afaceri)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Fluxul de numerar
13 %
10 %
12 %
3 %
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
Tabelul 10-b
Celule - rentabilitatea și fluxul de numerar
2009
2010
2011
PA
Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% vânzări din cifra de afaceri)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Fluxul de numerar
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
(580)
Rentabilitatea pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion a fost stabilită prin exprimarea profitului net înainte de impozitare realizat din vânzarea produsului similar către clienți neafiliați din Uniune ca procent din cifra de afaceri generată de aceste vânzări.
(581)
Rentabilitatea a scăzut puternic și s-a transformat în pierderi în cursul perioadei luate în considerare pentru produsul similar. Aceasta a scăzut cu 11 puncte procentuale pentru module și cu 49 de puncte procentuale pentru celule.
(582)
Rentabilitatea produsului similar a crescut între 2009 și 2010, dar a scăzut în mod semnificativ în 2011, când industria din Uniune a înregistrat pierderi, diminuându-se în continuare în mod considerabil în cursul perioadei de anchetă. Pierderile au fost deosebit de ridicate pentru celule.
(583)
Tendința fluxului net de numerar, care reprezintă un indicator al capacității producătorilor din Uniune incluși în eșantion de a-și autofinanța activitățile, a urmat, de asemenea, o tendință negativă între 2009 și perioada de anchetă. Astfel, în scădere cu 10 puncte procentuale pentru module și cu o ușoară creștere în 2011, cea mai mare scădere a fluxului de numerar a avut loc între 2011 și PA. Scăderea fluxului de numerar pentru celule a fost mai pronunțată decât cea pentru module și a atins niveluri semnificativ negative în cursul PA. Prin urmare, fluxul de numerar pentru produsul similar a scăzut în cursul perioadei luate în considerare.
(584)
Cifrele prezentate mai jos reprezintă evoluția investițiilor și randamentul investițiilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion în raport cu piața totală în timpul perioadei luate în considerare:
Tabelul 11-a
Module - investițiile și randamentul investițiilor
2009
2010
2011
PA
Investiții (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indice 2009 = 100)
100
415
535
271
Randamentul investițiilor
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
Tabelul 11-b
Celule - investițiile și randamentul investițiilor
2009
2010
2011
PA
Investiții (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indice 2009 = 100)
100
110
33
22
Randamentul investițiilor
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare
(585)
Tabelul de mai sus arată că industria din Uniune și-a sporit investițiile pentru module cu 171 % între 2009 și PA. Acest lucru a fost legat, în principal, de o creștere semnificativă de capacitate. Cu toate acestea, în aceeași perioadă, industria din Uniune și-a diminuat investițiile cu 78 % pentru celule; investițiile realizate au fost legate, în principal, de cercetare și dezvoltare, precum și de îmbunătățirea și întreținerea tehnologiei și proceselor de producție în scopul sporirii eficienței. Întrucât industria din Uniune nu și-a putut permite investiții suplimentare pentru celule în cursul perioadei luate în considerare, nivelul investițiilor în cursul perioadei de anchetă a fost relativ scăzut. Întrucât investițiile au fost finanțate, în principal, din fluxul de numerar și din împrumuturi între societăți, scăderea fluxului de numerar a avut un efect imediat asupra nivelului investițiilor realizate.
(586)
Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”) a fost exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor. RI privind produsul similar a urmat tendințe negative similare cu ceilalți indicatori de performanță financiară între 2009 și PA, pentru toate cele trei tipuri de produs. Pentru celule, în timp ce s-a înregistrat o creștere în 2009 și 2010, randamentul investițiilor a scăzut în mod semnificativ în 2011, atingând niveluri negative. Pentru module, RI s-a situat la niveluri negative în cursul întregii perioade luate în considerare, cu excepția anului 2010, în care acesta a atins 19 %. În ansamblu, randamentul investițiilor a scăzut în perioada luate în considerare, atingând -17 % în PA pentru celule, respectiv cu 1 %, rămânând în continuare la valori negative semnificative, respectiv la -19 %. RI global pentru produsul similar a manifestat tendințe negative în cursul perioadei luate în considerare.
(587)
S-a analizat capacitatea de mobilizare a capitalului în raport cu piața totală și s-a constatat o deteriorare constantă a capacității industriei din Uniune de a genera numerar pentru produsul similar și, prin urmare, o deteriorare a situației financiare a industriei din Uniune.
(588)
O parte interesată a susținut că cifrele privind investițiile indicate mai sus au fost prea mici în comparație cu capacitatea de producție a industriei din Uniune indicată în considerentul (538). În sprijinul acestei afirmații, partea a menționat investițiile realizate de un producător din Uniune în creșterea capacității, care au reprezentat un cost mult mai mare. Partea în cauză a concluzionat că, prin urmare, capacitatea de producție stabilită a industriei din Uniune trebuie să fi fost supraestimată. Trebuie remarcat faptul că această afirmație nu a fost susținută prin niciun element de probă, în special în ceea ce privește investițiile realizate de producătorul din Uniune în cauză. În schimb, cifrele privind investițiile din regulamentul antidumping provizoriu s-au bazat pe informații reale și verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion. Este de remarcat faptul că această afirmație s-a bazat, de asemenea, pe comparația între investițiile totale ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion și capacitatea totală de producție a întregii industrii din Uniune, care nu poate fi considerată o bază adecvată pentru comparație, deoarece nu au fost luate în considerare investițiile totale ale întregii industrii din Uniune. Prin urmare, acest argument a fost respins.
4.5.3.5. Concluzie privind prejudiciul
(589)
Analiza situației industriei din Uniune a arătat o tendință descendentă clară a indicatorilor principali de prejudiciu. În contextul unei creșteri generale a consumului, producția totală de module și celule a crescut în perioada luată în considerare. Deși volumul vânzărilor a crescut, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut în PA, datorită unei creșteri mai mari a consumului în cursul perioadei luate în considerare. Prețul mediu de vânzare a scăzut puternic în perioada luată în considerare, având un efect negativ asupra tuturor indicatorilor de performanță financiară, cum ar fi rentabilitatea, fluxul de numerar, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital.
(590)
În perioada luată în considerare, volumul total al vânzărilor industriei din Uniune a crescut. Cu toate acestea, creșterea volumului vânzărilor industriei din Uniune a fost însoțită de o scădere puternică a prețului mediu de vânzare.
(591)
În cursul perioadei luate în considerare, importurile din RPC realizate de părțile interesate au crescut în ceea ce privește volumul și cota de piață. În același timp, prețurile de import au scăzut în mod constant, generând o subcotare semnificativă a prețurilor medii ale industriei din Uniune pe piața Uniunii.
(592)
Mai multe părți interesate au afirmat că industria din Uniune și, în special, producătorii din Uniune incluși în eșantion au rezultate bune. S-a afirmat că evoluția anumitor indicatori de prejudiciu, și anume volumul producției, capacitatea de producție, vânzările și ocuparea forței de muncă (în cazul anumitor producători incluși în eșantion, chiar și rentabilitatea) sunt în creștere și nu reflectă un prejudiciu important. Aceste afirmații nu au fost confirmate de rezultatele anchetei, care a arătat în mod clar tendința de scădere a mai multor indicatori de prejudiciu, ceea ce a permis să se concluzioneze că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important.
(593)
Având în vedere cele de mai sus, ancheta a confirmat în special faptul că prețurile de vânzare sunt inferioare costurilor de producție, ceea ce are un efect negativ asupra rentabilității industriei din Uniune, care a atins niveluri negative în cursul PA. În concluzie, în cazul în care importurile subvenționate continuă să intre pe piața Uniunii, pierderile înregistrate de industria din Uniune ar putea conduce la încetarea permanentă a oricărei activități semnificative de producție a produsului similar în Uniune. Acest lucru pare să fie confirmat de evoluțiile înregistrate în cursul și după PA, mai precis de faptul că unele societăți și-au declarat falimentul și/sau au încetat temporar sau permanent producția.
(594)
Date fiind argumentele de mai sus, se concluzionează că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important, în sensul articolului 8 alineatul (4) din regulamentul de bază.
5. CAUZALITATEA
5.1. Introducere
(595)
În conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile subvenționate din țara în cauză. Mai mult, au fost analizați factorii cunoscuți, diferiți de importurile subvenționate, care ar fi putut aduce prejudicii industriei din Uniune, pentru a se garanta că orice prejudiciu cauzat de acești factori nu a fost atribuit importurilor subvenționate.
(596)
Potrivit afirmațiilor unor părți interesate, condițiile pe piață pentru produsul în cauză diferă de la un stat membru la altul și, prin urmare, analiza de cauzalitate ar trebui să fie realizată la nivelul fiecărui stat membru în parte.
(597)
Programele naționale de sprijin stabilesc, într-o anumită măsură, dimensiunea piețelor statelor membre. Cu toate acestea, ancheta a arătat, de asemenea, că cererea nu depinde exclusiv de programele de sprijin. În funcție de situarea geografică (expunerea la soare) și de prețul energiei electrice într-un anumit loc, panourile solare par să fi atins sau, cel puțin, să se fi apropiat de paritatea de rețea (de exemplu, atunci când costul producerii energiei solare este egal cu cel al producerii energiei convenționale), ceea ce înseamnă că anumite investiții au loc independent de programele de sprijin. Prin urmare, nu s-a putut stabili că condițiile de piață depind în mod exclusiv de programele de sprijin, motiv pentru care această afirmație a fost respinsă.
(598)
Mai multe părți interesate au susținut faptul că analiza cauzalității efectuată nu a separat sau distins efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate de efectele altor factori cunoscuți, care prejudiciază industria din Uniune în același timp, și nici nu a cuantificat aceste efecte. În plus, s-a afirmat faptul că Comisia nu a reușit să efectueze o analiză colectivă a acestor factori cunoscuți.
(599)
În răspunsul său la această afirmație, ar trebui să se remarce faptul că, în conformitate cu practica stabilită, Comisia a analizat în primul rând dacă există o legătură cauzală între importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune și, în al doilea rând, a analizat măsura în care ceilalți factori cunoscuți au afectat legătura de cauzalitate stabilită între prejudiciul important suferit de industria din Uniune și importurile subvenționate. În cadrul acestei analize, efectele celorlalți factori cunoscuți asupra situației industriei din Uniune au fost evaluate, deosebite și separate de efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate, pentru a garanta faptul că prejudiciile cauzate de acești factori nu au fost atribuite importurilor subvenționate. S-a constatat faptul că niciunul dintre acești factori nu a avut un impact semnificativ, sau de orice natură, asupra situației industriei, ceea ce ar fi putut infirma faptul că prejudiciul important evaluat trebuie atribuit importurilor subvenționate. Din aceste motive, argumentul a fost respins.
(600)
În urma comunicării constatărilor finale, mai multe părți interesate au reiterat argumentele de mai sus. În această privință, s-a afirmat că Comisia ar trebui să stabilească în mod explicit, printr-o explicație motivată și adecvată, faptul că prejudiciul provocat de alți factori decât importurile subvenționate nu este atribuit acestor importuri.
(601)
Pe parcursul prezentei anchete s-a concluzionat, după examinarea tuturor datelor, că importurile subvenționate luate separat au cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune. În acest sens, cuantificarea efectelor altor factori cunoscuți nu a fost posibilă și, prin urmare, a fost efectuată o evaluare calitativă, astfel cum se prevede în considerentele (164) - (222) din regulamentul antidumping provizoriu. În concluzie, s-a confirmat faptul că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile subvenționate. Într-adevăr, efectele altor factori asupra evoluției negative a industriei din Uniune au fost considerate limitate. Trebuie remarcat faptul că, în conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, nu se impune nicio obligație privind analizele de atribuire sau neatribuire care trebuie efectuate. Dimpotrivă, în conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, aceste analize trebuie efectuate în așa fel încât să permită ca efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate să fie separate și distinse de efectele prejudiciabile cauzate de alți factori. Ancheta nu a evidențiat niciun fel de dovezi care să arate că toți ceilalți factori cunoscuți care ar fi putut contribui la prejudiciul suferit, împreună sau izolat, ar fi afectat legătura de cauzalitate între importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Având în vedere analiza de mai sus, s-a confirmat faptul că alți factori cunoscuți nu au fost în măsură să infirme constatarea conform căreia prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile subvenționate. Din aceste motive, argumentele au fost respinse.
(602)
Unele părți interesate au susținut că sistemele naționale de sprijin, expunerea la soare și prețurile energiei electrice (inclusiv taxele de reglementare) diferă în funcție de statul membru și, în plus, că există diferite segmente de piață în cadrul fiecărei piețe (segmentul rezidențial - instalații mai mici de 40 kW, segmentul comercial și industrial - instalații cu puteri cuprinse între 40 kW și 1 MW și segmentul utilitar - instalații cu o putere cuprinsă între 1 MW și 10 MW). Având în vedere acest fapt, părțile interesate au afirmat că analiza de cauzalitate ar trebui efectuată separat pentru fiecare stat membru, pe de o parte, și pentru segmentele rezidențiale și cele la scară mare, pe de altă parte.
(603)
După comunicarea constatărilor definitive, unele părți interesate și-au reiterat afirmația conform căreia analiza legăturii de cauzalitate ar trebui să se desfășoare pentru fiecare stat membru în parte, fără a furniza însă argumente suplimentare sau elemente de probă noi în acest sens.
(604)
Ancheta a arătat faptul că prețurile de import și nivelul vânzărilor sunt similare în toată Uniunea. Prin urmare, se poate considera că există, într-adevăr, o piață pentru produsul care face obiectul anchetei. De asemenea, ancheta nu a evidențiat că producătorii din fiecare stat membru sau regiune și-au concentrat activitățile în această piață specifică sau că importurile subvenționate s-au concentrat într-un stat membru sau într-o regiune. În plus, niciuna dintre părțile interesate nu a susținut că subvenționarea și prejudiciul ar trebui să fie analizate în fiecare stat membru, ceea ce ar fi constituit o condiție prealabilă pentru efectuarea unei analize separate a legăturii de cauzalitate pentru fiecare stat membru. Ancheta nu a evidențiat niciun fel de dovezi că aceasta ar fi fost o abordare adecvată, în special având în vedere faptul că existau prețuri similare în întreaga Uniune ale produsului în cauză la nivelul Uniunii. În plus, este de remarcat faptul că expunerea la soare poate fi diferită în regiuni diferite ale aceluiași stat membru, de exemplu expunerea la soare în sudul Franței este mai ridicată decât în nordul Franței, sau regiuni diferite dintr-un stat membru pot aplica sisteme diferite de sprijin (de exemplu, Belgia) și, prin urmare, impactul acestor factori asupra cererii poate varia de la o regiune la alta în cadrul aceluiași stat membru. Cu toate acestea, diferențele în ceea ce privește cadrul de reglementare din fiecare stat membru și/sau regiune și diferențele de condiții, cum ar fi expunerea la soare, nu justifică o analiză separată a legăturii de cauzalitate și, prin urmare, o analiza separată a prejudiciului și a subvenționării. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.
(605)
O altă parte interesată a susținut faptul că, deși alți factori sunt relevanți, sistemele naționale de sprijin rămân principalul factor în ceea ce privește stabilirea nivelului cererii. Aceeași parte a contestat, de asemenea, faptul că paritatea de rețea a fost atinsă cel puțin în unele locuri, susținând că prețurile modulelor au crescut de la începutul PA, în timp ce prețul energiei electrice a scăzut. De asemenea, această parte a afirmat că, în orice caz, cel puțin în anumite state membre, condițiile normative, economice și tehnice nu permit conectarea la rețea și, prin urmare, pentru aceste state membre este irelevant dacă paritatea de rețea a fost atinsă. Această parte nu a furnizat însă niciun document justificativ pentru afirmațiile de mai sus. În orice caz, argumentele de mai sus confirmă faptul că situația sistemelor naționale de sprijin precum și paritatea de rețea pot diferi, până la un anumit punct, de la un stat membru la altul. În plus, niciuna dintre informațiile transmise nu a permis justificarea unei analize separate pentru fiecare stat membru. În consecință, argumentele au fost respinse.
(606)
După comunicarea constatărilor finale, aceeași parte interesată a repetat afirmația și a furnizat câteva informații care ar prezenta diferitele condiții de piață per stat membru și per sector. Cu toate acestea, informațiile furnizate nu au putut fi considerate determinante, deoarece acestea au constat într-o prezentare PowerPoint fără elemente de probă și, prin urmare, nu au demonstrat că ar fi justificată o analiză separată pentru fiecare stat membru. Prin urmare, afirmația acestei părți a fost respinsă.
(607)
Pe această bază, s-a concluzionat că o analiză a legăturii de cauzalitate per stat membru și/sau regiune și per segment nu ar corespunde realității pieței.
(608)
Guvernul RPC au susținut că Comisia a efectuat analiza legăturii de cauzalitate în mod inconsecvent, deoarece analiza prejudiciului s-a efectuat separat pentru module și celule, în timp ce analiza legăturii de cauzalitate nu a făcut distincție între tipurile de produse. În acest sens, se remarcă faptul că, în timp ce indicatorii de prejudiciu au fost, într-adevăr, prezentați separat pentru fiecare tip de produs, concluziile obținute pentru fiecare indicator se referă la produsul care face obiectul anchetei în ansamblu. Se reamintește, de asemenea, că modulele și celulele sunt unul și același produs și, prin urmare, analiza legăturii de cauzalitate s-a desfășurat pe această bază. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
5.2. Efectul importurilor subvenționate
(609)
Ancheta a arătat faptul că importurile subvenționate din RPC au crescut în mod semnificativ în perioada luată în considerare, volumul acestora sporind considerabil cu aproximativ 300 % pentru module și aproximativ 400 % pentru celule, cota lor de piață crescând, pentru module, de la [60 % - 65 %] în 2009 la [78 % - 83 %] în PA și, pentru celule, de la [5 % - 10 %] în 2009 la [22 % - 27 %] în PA. Prin urmare, se confirmă faptul că volumul importurilor și cota de piață pentru produsul în cauză au crescut considerabil în cursul perioadei luate în considerare. De-a lungul timpului, s-a observat o coincidență clară între creșterea importurilor subvenționate și pierderea cotei de piață deținute de industria din Uniune. De asemenea, ancheta a stabilit că, astfel cum s-a menționat la considerentul (527) de mai sus, importurile subvenționate au generat o subcotare a prețurilor industriei din Uniune în cursul PA.
(610)
Ancheta a arătat că prețurile importurilor subvenționate au scăzut cu 64 % pentru module și cu 42 % pentru celule în cursul perioadei luate în considerare și au condus la o creștere a subcotării. Confruntată cu această presiune asupra prețurilor, industria din Uniune a depus eforturi considerabile pentru a-și reduce costurile de producție. În pofida acestor eforturi, nivelul extrem de scăzut al prețurilor importurilor originare din China a forțat industria din Uniune să își reducă și mai mult prețurile de vânzare până la niveluri nerentabile. Astfel, rentabilitatea industriei din Uniune a scăzut dramatic în cursul perioadei luate în considerare și a înregistrat pierderi în cursul PA.
(611)
Pe baza celor de mai sus, se concluzionează că prezența importurilor din China și creșterea cotei de piață a importurilor subvenționate, originare din China, la prețuri constant inferioare celor practicate de industria din Uniune au avut un rol hotărâtor în ceea ce privește prejudiciul important suferit de industria din Uniune, care se reflectă în situația sa financiară precară și în deteriorarea majorității indicatorilor de prejudiciu.
(612)
O parte interesată a contestat existența unei corelații suficiente între importurile subvenționate ale produsului în cauză din RPC și prejudiciul important suferit de industria din Uniune. S-a afirmat că această idee ar fi susținută, pe de o parte, de faptul că, între 2009 și 2010, marja de profit a industriei din Uniune pentru celule a crescut în mod semnificativ (de la înregistrarea de pierderi la un profit de 12 %), în timp ce importurile din China aveau un preț mai mic cu 36 % decât prețurile practicate de industria din Uniune și și-au dublat cota de piață în aceeași perioadă. Pe de altă parte, între 2010 și 2011, importurile din China au câștigat numai 6 puncte procentuale din cota de piață, deși consumul a crescut mult mai mult în aceeași perioadă, în timp ce industria din Uniune a înregistrat totuși o pierdere de 36 %. Această parte a susținut în plus faptul că, în ceea ce privește PA, importurile de celule din alte țări terțe s-au situat la același nivel al prețurilor ca importurile din China, însă au câștigat o cotă de piață mai mare, corespunzătoare cotei de piață pierdute de industria din Uniune.
(613)
Ancheta a arătat existența unei creșteri constante a cotei de piață a modulelor și celulelor chineze în perioada luată în considerare (17 puncte procentuale pentru module, 17 puncte procentuale pentru celule). Într-adevăr, potrivit considerentului (609) de mai sus, importurile subvenționate din RPC au crescut semnificativ, în timp ce prețurile de import au scăzut. În paralel, industria din Uniune a pierdut din cota de piață în perioada luată în considerare și, potrivit considerentelor (589) - (593) de mai sus, toți indicatorii principali privind prejudiciul au arătat o tendință negativă. Așadar, s-a confirmat faptul că a existat o coincidență clară, în timp, între creșterea importurilor subvenționate și pierderea cotei de piață deținute de industria din Uniune.
(614)
Corelația în timp menționată mai sus a fost stabilită pentru toate tipurile de produse, în mod separat. În plus, analiza impactului importurilor asupra marjei de profit a industriei din Uniune, efectuată separat pentru fiecare an din perioada luată în considerare nu conduce la rezultate semnificative, întrucât existența unei subvenții și a unui prejudiciu important, precum și legătura de cauzalitate dintre acestea nu trebuie stabilite pentru fiecare an în parte. Corelația dintre importurile subvenționate și prejudiciul important este demonstrată în mod suficient prin analiza evoluțiilor în cursul întregii perioade luate în considerare.
(615)
S-a observat, de asemenea, faptul că rentabilitatea industriei Uniunii este unul dintre factorii menționați la articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, care ar trebui analizat atunci când se examinează impactul importurilor subvenționate asupra situației industriei din Uniune. Simplul fapt că industria din Uniune a fost rentabilă într-un anumit an nu înseamnă în mod special că aceasta nu a suferit prejudicii importante. În plus, pierderea cotei de piață de către industria din Uniune nu ar trebui să corespundă în mod exact creșterii cotei de piață a importurilor subvenționate pentru a stabili o legătură de cauzalitate între prejudiciu și importurile subvenționate. În cele din urmă, alți factori (de exemplu, importuri din alte țări terțe sau creșterea consumului), care ar fi putut exercita un impact asupra situației prejudiciabile a industriei din Uniune, au fost examinați și abordați separat, în considerentele (619) - (732) de mai jos.
(616)
Coincidența dintre creșterea importurilor subvenționate în cantități semnificative, care a subcotat prețurile în industria din Uniune, și situația tot mai precară a industriei din Uniune reprezintă un indicator clar al cauzalității în cazul de față, astfel cum se descrie la considerentele (609) - (611) de mai sus. Argumentele privind lipsa unei corelații între importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune au fost, prin urmare, respinse.
(617)
După comunicarea constatărilor finale, aceeași parte interesată a continuat să conteste analiza legăturii de cauzalitate, întrucât rentabilitatea industriei din Uniune nu a fost analizată în mod specific în ceea ce privește anumiți ani (în special 2010), ci pentru întreaga perioadă luată în considerare.
(618)
În această privință, ar trebui remarcat faptul că nu se pot trage concluzii valabile referitoare la legătura de cauzalitate prin izolarea un anumit an din perioada luată în considerare, ignorând evoluția industriei din Uniune pe durata întregii perioade luate în considerare și corelațiile acesteia cu evoluția importurilor subvenționate. O astfel de analiză nu poate conduce decât la o imagine parțială din care nu se pot formula concluzii riguroase. Astfel, ratele de rentabilitate, care au influențat și alți indicatori financiari pe care industria din Uniune i-a realizat în 2010, au fost ridicate datorită creșterii deosebit de puternice a consumului din Uniune, determinată de scheme de sprijin foarte generoase, care au permis industriei din Uniune să aibă cea mai bună creștere a vânzărilor în același an, însă numai cu un caracter temporar și, în orice caz, fără a fi sustenabile pentru acest tip de industrie. Prin urmare, acest argument a fost respins.
5.3. Influența altor factori
5.3.1. Importurile din alte țări terțe
(619)
Volumul importurilor de module din alte țări terțe a crescut cu 19 % în cursul perioadei luate în considerare, în timp ce cota de piață a scăzut în perioada luată în considerare de la 18,4 % la 6,8 %. Taiwan este al doilea cel mai mare exportator după RPC.
(620)
Volumul importurilor de celule din alte țări terțe a crescut cu 186 % în cursul perioadei luate în considerare, ceea ce a condus la o creștere a cotei de piață de la aproximativ 24 % în 2009 la aproximativ 36 % în cursul PA. Taiwan este al doilea cel mai mare exportator de celule după RPC, cu un volum al importurilor și o cotă de piață care le depășesc cu mult pe cele ale altor țări terțe, dar care sunt totuși mai mici decât cele ale RPC.
(621)
Prețurile importurilor de module și celule din țările terțe au fost, în medie, mai mari decât prețul unitar mediu al importurilor din China. Informațiile disponibile privind importurile din Taiwan arată că prețul mediu de import pentru module a fost mai mare decât prețul mediu de import pentru module provenind din China, în timp ce prețul mediu de import pentru celule s-a situat în limitele prețului mediu de import pentru celule provenind din China. Cu toate acestea, deoarece nu au fost disponibile informații detaliate privind prețurile fiecărui tip de produs, comparația prețurilor medii poate fi utilizată cu titlu orientativ, dar nu se pot formula concluzii definitive pe această bază. În cursul perioadei luate în considerare, volumul importurilor de celule din Taiwan a crescut continuu, ceea ce a dus la o creștere a cotei de piață cu aproximativ 14 puncte procentuale. Prin urmare, deși se recunoaște că este posibil ca importurile de celule din Taiwan să fie contribuit la prejudiciul suferit de industria din Uniune, nu se poate concluziona că acestea au afectat legătura de cauzalitate între importurile subvenționate din RPC și prejudiciul suferit de industria din Uniune, dat fiind faptul că volumul importurilor de celule din RPC a fost ușor mai ridicat decât cel al importurilor din Taiwan. În ceea ce privește prețurile, deși prețurile orientative medii se situează în aceleași limite, nu se poate formula nicio concluzie pe această bază din cauza lipsei de informații disponibile cu privire la tipurile specifice de celule importate. Totuși, în cursul PA, în ansamblu pentru produsul care face obiectul anchetei, în pofida unei creșteri a cotei de piață, volumele au fost mai mici decât cele ale RPC și nivelurile lor de prețuri au fost în general mai mari, cu excepția celulelor. Din aceste motive, în special având în vedere volumele importurilor și cotele de piață ale altor țări terțe, precum și nivelurile lor de prețuri, care sunt, în medie, similare sau mai mari decât cele ale industriei din Uniune, se poate concluziona că importurile din țările terțe nu au afectat legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(622)
Mai multe părți interesate au formulat observații după comunicarea constatărilor finale cu privire la constatările privind importurile din alte țări terțe. Cu toate acestea, părțile respective nu au adus informații și elemente de probă noi care ar fi putut să modifice constatările relevante.
(623)
Aceste părți au subliniat în special volumul de importuri de celule din Taiwan. Cu toate acestea, valoarea absolută a volumului importurilor de produs în cauză din Taiwan (1 132 MW) reprezintă o cotă foarte mică (sub 5 %) din totalul consumului Uniunii (21 559 MW) și în comparație cu importurile din RPC (15 005 MW). Prin urmare, importurile din Taiwan au contribuit doar marginal sau deloc la prejudiciul suferit de industria din Uniune și nu afectează legătura de cauzalitate.
Tabelul 12
Importurile și cotele de piață ale importurilor din alte țări terțe
MODULE
2009
2010
2011
PA
Volumul importurilor din toate celelalte țări terțe (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indice 2009 = 100)
100
169
138
119
Cota de piață a importurilor din toate celelalte țări terțe
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Preț mediu de import EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volumul importurilor din Taiwan (MW)
49
144
140
135
(Indice 2009 = 100)
100
294
286
276
Cota de piață a importurilor din Taiwan
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Preț mediu de import EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indice 2009 = 100)
100
79
64
54
Volumul importurilor din SUA (MW)
140
180
51
60
(Indice 2009 = 100)
100
129
36
43
Cota de piață a importurilor din SUA
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Preț mediu de import EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volumul importurilor din restul Asiei (MW)
720
1,140
1,029
879
(Indice 2009 = 100)
100
158
143
122
Cota de piață a importurilor din restul Asiei
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Preț mediu de import EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volumul importurilor din restul lumii (MW)
94
238
165
121
(Indice 2009 = 100)
100
253
176
129
Cota de piață a importurilor din restul lumii
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Preț mediu de import EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Sursă: Europressedienst
CELULE
2009
2010
2011
PA
Volumul importurilor din toate celelalte țări terțe (MW)
510
884
1 100
1 457
(Indice 2009 = 100)
100
173
216
286
Cota de piață a importurilor din toate celelalte țări terțe
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Preț mediu de import EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indice 2009 = 100)
100
92
64
47
Volumul importurilor din Taiwan (MW)
235
400
540
997
(Indice 2009 = 100)
100
170
230
424
Cota de piață a importurilor din Taiwan
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Preț mediu de import EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indice 2009 = 100)
100
116
71
54
Volumul importurilor din SUA (MW)
40
40
40
33
(Indice 2009 = 100)
100
100
100
83
Cota de piață a importurilor din SUA
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Preț mediu de import EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
47
Volumul importurilor din Japonia (MW)
60
154
170
145
(Indice 2009 = 100)
100
257
283
242
Cota de piață a importurilor din Japonia
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Preț mediu de import EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
48
Volumul importurilor din restul lumii (MW)
175
290
350
282
(Indice 2009 = 100)
100
166
200
161
Cota de piață a importurilor din restul lumii
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Preț mediu de import EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indice 2009 = 100)
100
78
62
47
Sursă: Europressedienst
5.3.2. Importuri nesubvenționate din RPC
(624)
Importurile nesubvenționate din RPC au fost atent analizate și s-a constatat faptul că acestea nu exercită niciun impact semnificativ asupra situației industriei din Uniune, care ar putea afecta legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
5.3.3. Evoluția consumului Uniunii
(625)
După cum se menționează la considerentul (509) de mai sus, consumul Uniunii a crescut cu 221 % pentru module și cu 87 % pentru celule în perioada luată în considerare. Consumul a atins un punct maxim în anul 2011 și a scăzut în PA, menținându-se în continuare cu mult peste nivelul de la începutul perioadei luate în considerare din 2009. Industria din Uniune nu a putut beneficia de această creștere a consumului întrucât cota sa de piață a scăzut de la 19 % la 13 % pentru module și de la 68 % la 38 % pentru celule în timpul aceleiași perioade. În același timp, cota de piață a RPC a crescut brusc până în 2011 și apoi a rămas stabilă la un nivel semnificativ în cursul PA, când consumul a scăzut. Prin urmare, având în vedere că, în pofida scăderii consumului Uniunii în cursul PA, importurile subvenționate din RPC fie și-au menținut cota de piață (module), fie au înregistrat o creștere a acesteia (celule) în detrimentul industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare, nu se poate concluziona că scăderea consumului a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În plus, ancheta a arătat faptul că, întrucât capacitatea industriei din Uniune a fost, în orice caz, mult mai redusă decât nivelurile de consum, consumul în scădere în PA nu a putut influența situația prejudiciabilă a industriei din Uniune.
(626)
Este dificil să se stabilească, pe baza informațiilor disponibile, în ce măsură cererea este condiționată de sistemele de sprijin ale statelor membre. Într-adevăr, după cum se menționează în considerentul (632) de mai jos, există o mare varietate de sisteme de sprijin și interacțiunea dintre aceste sisteme și cerere este foarte complexă și, prin urmare, este dificil să se cuantifice impactul lor exact. Cu toate acestea, datele disponibile indică, de asemenea, faptul că cererea de energie solară va continua să existe și să crească în timp chiar și în absența sistemelor de sprijin, deși la niveluri mai reduse decât în contextul sistemelor de sprijin. În acest context, mai multe părți au susținut faptul că paritatea de rețea a fost deja atinsă sau aproape atinsă în unele regiuni ale Uniunii.
(627)
O parte interesată a susținut faptul că importurile din RPC nu au captat întreaga creștere a consumului și că, deși în cazul modulelor industria din Uniune a pierdut cota de piață între 2009 și 2010, aceasta și-a sporit rentabilitatea în aceeași perioadă. În plus, s-a afirmat faptul că, în anul 2009, când importurile de celule din RPC aveau o cotă de piață de numai 8 %, industria din Uniune a suferit totuși o pierdere de 8 %.
(628)
După cum s-a indicat deja la considerentele (609) - (616) de mai sus, în pofida scăderii consumului în Uniune în PA, importurile subvenționate din RPC fie și-au menținut cota de piață (module), fie și-au majorat această cotă (celule), în detrimentul industriei din Uniune în perioada luată în considerare. Prin urmare, nu se poate concluziona că scăderea de consum înregistrată a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În plus, ancheta a arătat faptul că, întrucât capacitatea industriei din Uniune a fost, în orice caz, mult mai redusă decât nivelurile de consum, consumul în scădere în PA nu a putut influența situația prejudicioasă a industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(629)
O altă parte interesată a contestat faptul că va exista în continuare cerere în Uniune, chiar și în absența sistemelor naționale de sprijin. Această parte susține că există o legătură între cerere și sistemele de sprijin, precum și că, în absența unor astfel de sisteme, proiectele din sectorul fotovoltaic nu ar mai fi rentabile și, prin urmare, cererea de panouri solare ar dispărea, de asemenea. Totuși, partea în cauză nu a furnizat niciun element de probă care să fi putut infirma constatarea de la considerentul (626). În absența unor informații noi în această privință, acest argument a fost respins.
(630)
În urma comunicării constatărilor finale, guvernul RPC au susținut că, faptul că capacitatea industriei din Uniune nu a satisfăcut în niciun caz cererea de la nivelul Uniunii este irelevant din moment ce volumul vânzărilor de module ale industriei din Uniune a scăzut în paralel cu scăderea consumului și a reiterat faptul că scăderea consumului între 2011 și PA a cauzat prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Deși, într-adevăr, între 2011 și PA consumul la nivelul Uniunii a scăzut și volumul vânzărilor de module a scăzut cu o tendință similară, această situație trebuie privită în raport cu evoluția prețurilor subvenționate ale producătorilor chinezi, care au subcotat în mod semnificativ prețurile practicate de industria din Uniune, obligând astfel industria din Uniune să vândă în pierdere. În acest sens trebuie amintit faptul că, astfel cum s-a indicat în considerentul (111) din regulamentul antidumping provizoriu, importurile din RPC fie și-au menținut cota de piață (module), fie și-au crescut-o (celule) atunci când consumul a fost în scădere. În același timp, prețurile de import ale producătorilor chinezi au scăzut în mod semnificativ și au subcotat în mod semnificativ prețurile de vânzare ale industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
5.3.4. Tarifele fixe - principalul exemplu de sisteme de sprijin
(631)
O serie de părți interesate au afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost legat de reducerile care au afectat tarifele fixe puse în aplicare de către statele membre. Aceste reduceri ar fi condus, conform părților interesate respective, la o scădere a numărului instalațiilor solare și la reducerea cererii pentru produsul care face obiectul anchetei, pe piața Uniunii, cauzând astfel un prejudiciu important industriei din Uniune.
(632)
Statele membre au introdus tarife fixe, obligații privind cota certificatelor verzi comercializabile, ajutoare pentru investiții și stimulente fiscale pentru a sprijini producția de energie din surse regenerabile. În unele state membre sprijinul este acordat, de asemenea, prin fondurile structurale ale UE. Cel mai frecvent aplicate instrumente de sprijin pentru energia solară sunt reprezentate de tarifele fixe. Analiza Comisiei s-a concentrat pe acest tip de sisteme de sprijin.
(633)
Tarifele fixe reprezintă un instrument de sprijin financiar care are ca obiectiv atingerea unor ținte naționale obligatorii privind utilizarea energiei din surse regenerabile, astfel cum se prevede în Directiva 2009/28/CE (102) privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile. Nivelul sprijinului și modul de aplicare a tarifelor fixe variază de la un stat membru la altul. Prin intermediul tarifelor fixe, operatorii de rețea sunt obligați să cumpere energie solară la prețuri care să permită producătorilor de energie solară (de obicei, proprietarii instalațiilor solare) să își recupereze costurile și să obțină un nivel rezonabil de rentabilitate. Tarifele fixe, ca și alte sisteme de sprijin, sunt în majoritatea cazurilor supuse și dispozițiilor în materie de control al ajutoarelor de stat, în conformitate cu articolele 107 și 108 din TFUE, care garantează absența unei supracompensări pentru producătorii de energie electrică.
(634)
În pofida diferențelor existente la nivel național, au putut fi observate trei fenomene în ceea ce privește evoluția tarifelor fixe în Uniune: (i) reducerea ratelor tarifelor fixe; (ii) suspendarea programului de tarife fixe în totalitate (Spania); și (iii) introducerea de praguri de capacitate („plafoane”) pentru instalațiile eligibile pentru finanțare, precum și de plafoane generale pentru noile capacități create anual care beneficiază de sprijin la nivel național. În ceea ce privește plafoanele, acestea par să fi fost introduse în principal în cursul anului 2012 și cel mai probabil nu au niciun efect asupra consumului în cursul PA. Prin urmare, analiza s-a concentrat asupra suspendării recente a tarifelor fixe în Spania și asupra reducerii ratelor tarifelor fixe în majoritatea statelor membre. S-a analizat dacă acest fenomen a avut un impact asupra cererii pe piața Uniunii și dacă acest fapt ar fi putut cauza prejudiciul important suferit de industria din Uniune. În acest sens, s-a considerat că impactul evoluției tarifelor fixe asupra cererii de module a fost, de asemenea, reprezentativ pentru situația privind celulele. Într-adevăr, dat fiind că celulele sunt indispensabile pentru producția de module și că acestea nu sunt utilizate în alte procese de producție, o scădere a cererii pentru module declanșează automat o scădere a cererii pentru celule.
(635)
Deși a confirmat legătura dintre evoluția tarifelor fixe și consum, ancheta a stabilit că scăderea consumului între 2011 și PA nu a afectat legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate din RPC și prejudiciul important suferit de industria Uniunii, astfel cum se descrie în detaliu la considerentul (625) de mai sus. Într-adevăr, ancheta a arătat că, deși situația industriei din Uniune s-a deteriorat, producătorii-exportatori au fost în măsură să își mențină cotele mari de piață pentru module (80 %) și au înregistrat chiar o ușoară creștere a cotelor de piață pentru celule (de la 20 % în 2011 la 22 % în cursul PA). În plus, este de remarcat faptul că prețul mediu practicat de industria din Uniune pentru module a scăzut cu 53 % în cursul perioadei luate în considerare, în principal datorită creșterii importante a importurilor subvenționate și a presiunii substanțiale asupra prețurilor pe care aceste importuri le-au exercitat pe piața Uniunii. Prin urmare, scăderea rentabilității industriei din Uniune nu poate avea ca motiv principal reducerea tarifelor fixe.
(636)
Prin urmare, se recunoaște faptul că tarifele fixe au generat o cerere de energie solară și că recentele suspendări ale tarifelor fixe (în Spania) și reduceri ale acestora în alte state membre au dus la o scădere a consumului produsului care face obiectul anchetei pe parcursul PA, ceea ce ar fi putut contribui la prejudiciul suferit de industria din Uniune. Cu toate acestea, scăderea consumului în PA nu a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(637)
Mai multe părți au susținut că reducerea tarifelor fixe a redus atractivitatea oportunităților de investiții în energie solară pentru investitori, reducând astfel cererea pentru produsul în cauză în Uniune.
(638)
Deși a confirmat o legătură între ratele tarifelor fixe și nivelul investițiilor în sectorul energiei solare, ancheta a arătat, de asemenea, că investițiile în sectorul energiei solare sunt mai puțin dependente de tarifele fixe în regiunile cu un nivel mare de expunere la soare, în care producția de energie solară este mai eficientă și în regiunile cu prețuri ridicate ale energiei electrice. Într-adevăr, ancheta a arătat că se efectuează încă investiții (de exemplu, în Spania), în pofida suspendării sistemului de tarife fixe. În plus, ancheta a arătat că oportunitățile de investiții în sectorul energiei solare sunt în continuare atractive, chiar dacă ratele tarifelor fixe s-au redus. Pe baza concluziilor de mai sus, argumentul a fost respins.
(639)
Mai multe părți au susținut faptul că evoluția tarifelor fixe a exercitat o puternică presiune asupra prețurilor și, prin urmare, asupra rentabilității industriei din Uniune, în sensul scăderii acestora. O parte interesată a susținut faptul că s-a examinat numai impactul evoluției tarifelor fixe asupra cererii, deși ar fi trebuit analizat și impactul asupra prețurilor. În același context, mai multe părți interesate au susținut faptul că cele mai multe dintre statele membre aplicaseră reduceri majore în 2010, exercitând astfel presiuni în sensul scăderii asupra prețurilor modulelor.
(640)
În ceea ce privește acest argument, ar trebui remarcat faptul că statele membre au aplicat reduceri ale tarifelor fixe la momente diferite și la viteze diferite, precum și că este dificilă prezentarea unei imagini de ansamblu a întregii Uniuni. Indiferent de momentul în care ratele tarifelor fixe au atins niveluri foarte scăzute, scăderea semnificativă a prețurilor și a rentabilității în Uniune în timpul perioadei luate în considerare nu poate fi explicată exclusiv sau în principal prin reducerea tarifelor fixe. În primul rând, pe baza informațiilor colectate pentru Germania și Italia, care au reprezentat, cumulat, 75 % din consumul Uniunii în 2011, scăderea prețului mediu de vânzare a fost mai pronunțată decât scăderea ratelor tarifelor fixe în PA. În al doilea rând, elementele de probă colectate indică faptul că, în unele țări precum Italia, chiar și în contextul unor rate ale tarifelor fixe foarte generoase, industria din Uniune a trebuit să scadă în mod semnificativ prețurile. În cele din urmă, în PA, industria din Uniune a trebuit să vândă la prețuri sub costul de producție, ceea ce a reprezentat, în principal, o consecință a faptului că producătorii-exportatori din China dețineau 80 % din consumul Uniunii și, prin urmare, puterea de a influența mecanismul de stabilire a prețurilor.
(641)
Ancheta a stabilit, în continuare, faptul că, până în 2011, ratele mai ridicate ale tarifelor fixe, alături de scăderea prețurilor modulelor în Uniune, au sporit în mare măsură atractivitatea sectorului energiei solare, întrucât investitorii obțineau rate foarte ridicate de recuperare a investițiilor. Prin urmare, acest fapt a condus la un număr ridicat de investiții și, ulterior, la o cerere sporită de panouri solare. Ca o consecință a cererii sporite, valoarea totală a tarifelor fixe plătite a crescut semnificativ și cele mai multe state membre și-au revizuit sistemele de tarife fixe existente în sens descendent, pentru a evita, printre altele, o creștere a costurilor cu energia electrică. Acest lucru arată că este posibil ca reducerile tarifelor fixe să fi fost, de asemenea, rezultatul prețurilor în scădere și nu invers. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(642)
În urma comunicării constatărilor finale, o parte a afirmat că există o contradicție între considerentul (640) de mai sus, conform căruia o evaluare a cererii la nivelul Uniunii, în ansamblu, este dificilă și considerentul (608) de mai sus, care menționează că o analiză a legăturii de cauzalitate pentru fiecare stat membru nu ar conduce la rezultate elocvente. În această privință se precizează că, în evaluarea efectuată conform descrierii din considerentul (640) de mai sus, se face referire la dificultatea de a obține o imagine generală privind evoluțiile ratelor tarifelor fixe pentru întreaga Uniune și nu privind cererea la nivelul Uniunii, astfel cum a susținut partea interesată. În consecință, rezultă că nu există contradicții între cele două considerente și, prin urmare, argumentul a fost respins.
(643)
După comunicarea constatărilor finale, o parte a afirmat că, chiar și în contextul unor rate ridicate ale tarifelor fixe, prețul modulelor poate scădea în mod semnificativ ca urmare a dezvoltării tehnologice, a economiilor de scară, a reducerii costurilor și a creșterii capacității de producție globale. În ceea ce privește această afirmație, se observă că elementele de probă colectate arată că producătorii italieni au fost nevoiți să își reducă prețurile sub costul de producție chiar și atunci când ratele tarifelor fixe erau ridicate. Deși factorii menționați mai sus ar fi putut avea, într-adevăr, un impact asupra costurilor medii, aceștia nu pot explica de ce producătorii din Uniune au fost nevoiți să își reducă prețurile la un nivel situat sub costul de producție. Prin urmare, se concluzionează că factorul principal care a determinat scăderea prețurilor la niveluri nesustenabile sunt importurile subvenționate din RPC, iar această afirmație a fost respinsă.
(644)
După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a susținut că concluzia din considerentul (641) de mai sus, conform căreia reducerile tarifelor fixe ar fi fost, de asemenea, rezultatul prețurilor în scădere și nu invers, nu este susținută de niciun element de probă.
(645)
Se observă că concluziile formulate în considerentul (641) de mai sus s-au bazat pe informațiile disponibile în cursul anchetei, iar scenariul descris a fost într-adevăr considerat rezonabil, având în vedere circumstanțele acestei piețe specifice. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(646)
După comunicarea constatărilor finale, o parte nu a fost de acord cu concluzia că presiunea pentru reducerea prețurilor exercitată asupra producătorilor din Uniune s-a datorat, în principal, importurilor subvenționate și a susținut că, dimpotrivă, reducerile tarifelor fixe au fost cele care au forțat producătorii din Uniune să își reducă prețurile. Aceeași parte a reiterat afirmația că, atunci când tarifele fixe au fost reduse, prețurile sistemelor fotovoltaice au scăzut în paralel cu reducerile tarifelor fixe astfel încât costurile pentru dezvoltatorii de proiecte nu au crescut, ceea ce a provocat în cele din urmă presiunea scăderii prețurilor asupra producătorilor din Uniune.
(647)
Deoarece nu a fost adus niciun element de probă concludent în sprijinul acestor afirmații, Comisia și-a menținut analiza și concluziile menționate în considerentele (640) - (641) de mai sus.
(648)
Aceeași parte a afirmat că piețele sunt determinate de evoluția tarifelor fixe și a furnizat informații care indică numărul de instalații fotovoltaice pentru anii 2012 și 2013 în Regatul Unit. Informațiile furnizate de partea respectivă au constat într-o publicație a guvernului Regatului Unit realizată pe baza înregistrărilor săptămânale din Registrul central al tarifelor fixe din Regatul Unit (Central FiT Register, CFR). Se remarcă faptul că aceste informații se referă în cea mai mare parte la o perioadă din afara PA și la un singur stat membru, în timp ce prezenta anchetă s-a concentrat pe situația pieței din Uniune în ansamblu. În orice caz, nu este contestat faptul că nivelurile tarifelor fixe influențează cererea, deoarece rentabilitatea investițiilor în zone cu mai puține radiații solare depinde de nivelul tarifelor fixe. Cu toate acestea, pentru a demonstra că prejudiciul a fost cauzat de nivelul tarifelor fixe stabilite în cursul PA, părțile interesate ar fi trebuit să arate că o creștere a prețurilor practicate de producătorii din Uniune la un nivel neprejudiciabil ar fi însemnat că producătorii din Uniune nu ar fi fost în măsură să vândă produsul în cauză pentru că investițiile în sistemele fotovoltaice nu ar fi fost viabile la aceste niveluri ale prețurilor. Însă astfel de dovezi nu au fost furnizate. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(649)
Mai multe părți au susținut că, în contextul ratelor scăzute ale tarifelor fixe, investițiile în proiectele fotovoltaice au fost viabile, din punct de vedere economic, numai atunci când s-au bazat pe panouri solare cu prețuri mai mici, provenite din RPC. Prin urmare, s-a afirmat că reducerile aplicate tarifelor fixe au cauzat prejudicii importante industriei din Uniune. O altă parte a susținut că rata tarifelor fixe influențează mecanismul de stabilire a prețurilor modulelor.
(650)
Ar trebui să se observe faptul că respectivul cost al unui modul la care proiectul și-ar menține viabilitatea din punct de vedere economic variază de la un stat membru la altul sau de la o regiune la alta, în funcție de diverși factori, precum tarifele fixe, alte stimulente normative, expunerea la soare, prețurile energiei electrice convenționale etc. În plus, ancheta a arătat că instalațiile actuale depind tot mai puțin de tarifele fixe, întrucât este posibil ca paritatea la rețeaua de energie fotovoltaică să fi fost atinsă pentru anumite tipuri de instalații în anumite regiuni din Europa, precum o mare parte din Italia, Spania, Portugalia, sudul Franței și Grecia. Din motivele expuse mai sus, argumentele în acest sens au fost respinse.
(651)
O parte interesată a susținut că Comisia nu a anchetat măsura în care industria din Uniune a anticipat retragerea bruscă a sistemelor naționale de sprijin sau reducerea sprijinului oferit de acestea. Nu au fost aduse argumente în favoarea acestei afirmații. Totuși, ar trebui observat că, pe baza elementelor de probă colectate, nu există informații care să indice faptul că industria din Uniune a reacționat la semnalele primite din partea pieței (evoluția consumului) și la alte informații disponibile (reducerea sistemelor de sprijin) într-un mod nerezonabil. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(652)
O parte interesată a susținut că reducerea tarifelor fixe a cauzat o scădere a vânzărilor pentru industria din Uniune pentru că investițiile fuseseră viabile numai la prețurile accesibile practicate de RPC. Dovezile colectate arată, de fapt, doar o scădere ușoară a vânzărilor industriei din Uniune în PA, spre deosebire de ceea ce s-ar aștepta în cazul în care proiectele fotovoltaice ar fi fezabile numai cu module din RPC. În mod contrar, vânzările de module de către industria din Uniune au crescut până în 2011 și, ulterior, au scăzut ușor în PA, urmând aceeași tendință ca și consumul. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(653)
O parte interesată a afirmat că scăderea tarifelor fixe a forțat industria din Uniune să scadă prețurile pentru a menține interesul investitorilor în sectorul energiei fotovoltaice și pentru a permite dezvoltarea în continuare a cererii și a creșterii.
(654)
Ancheta a arătat că industria din Uniune a fost obligată să reducă prețurile în principal din cauza presiunii exercitate de importurile subvenționate și nu din cauza reducerii tarifelor fixe. Acest lucru este confirmat de faptul că cele mai importante reduceri ale prețurilor practicate de industria din Uniune au avut loc în 2010 și 2011, înaintea aplicării principalelor reduceri ale tarifelor fixe. Într-adevăr, creșterea importurilor subvenționate din RPC a generat o subcotare semnificativă a prețurilor industriei din Uniune și a forțat industria din Uniune să își reducă prețurile la niveluri tot mai scăzute. Din aceste motive, afirmația a fost respinsă.
(655)
O altă parte interesată a susținut faptul că respectivele constatări menționate în considerentele (174) și (175) din regulamentul antidumping provizoriu, potrivit cărora modificările tarifelor fixe nu au afectat legătura de cauzalitate, nu au niciun temei juridic sau faptic și sunt în neconcordanță cu articolul 8 alineatul (5) din regulamentul de bază, deoarece Comisia nu a evaluat nivelul prejudiciului cauzat de reducerile tarifelor fixe și a considerat că scăderea semnificativă a prețului practicat de industria din Uniune a fost o consecință generată doar de importurile subvenționate din China. Aceeași parte a afirmat că scăderea prețurilor modulelor și celulelor a fost un fenomen global și nu s-a datorat presiunii exercitate de importurile din China.
(656)
În ceea ce privește afirmația potrivit căreia Comisia nu a evaluat nivelul prejudiciului cauzat de reducerea tarifelor fixe, se face trimitere la considerentele (628) și (629) de mai sus, precum și la considerentele (640) și (641), în care Comisia concluzionează că nici scăderea cererii, nici impactul tarifelor fixe asupra prețurilor din Uniune nu au fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile subvenționate din RPC, indiferent dacă și în ce măsură este posibil ca acest impact și această scădere să fi fost cauzate de reducerea tarifelor fixe. Prin urmare, afirmația potrivit căreia constatările Comisiei nu au un temei faptic a fost respinsă. În ceea ce privește afirmația referitoare la aspectul global al scăderii prețurilor modulelor și celulelor, se face trimitere la considerentele (619) - (621) de mai sus, în care sunt evaluate prețurile și volumele importurilor în Uniune din alte țări decât RPC. Deși a existat, într-adevăr, o tendință descendentă generală la nivelul prețurilor modulelor și al celulelor, prețurile importurilor subvenționate din RPC au exacerbat tendința descendentă la niveluri ce determină înregistrarea de pierderi. Pe baza concluziilor de mai sus, argumentul a fost respins.
(657)
În rezumat, tarifele fixe au reprezentat un factor important pentru dezvoltarea pieței energiei fotovoltaice în Uniune și evoluția consumului produsului care face obiectul anchetei a fost influențată de existența tarifelor fixe. Cu toate acestea, ancheta a arătat că, în pofida unor reduceri importante ale tarifelor fixe, consumul nu a scăzut în mod semnificativ. În plus, ancheta a arătat că reducerea prețurilor din Uniune nu a fost cauzată în principal de reducerile tarifelor fixe. Prin urmare, se concluzionează că evoluția tarifelor fixe nu a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
5.3.5. Alt sprijin financiar acordat industriei din Uniune
(658)
Unele părți interesate au susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de o reducere a sprijinului financiar acordat acesteia. În sprijinul acestei afirmații, s-au oferit informații pe baza subvențiilor acordate unuia dintre producătorii din Uniune înainte de perioada luată în considerare (între 2003 și 2006).
(659)
Elementele de probă furnizate nu au evidențiat nicio legătură între prejudiciul important suferit de industria din Uniune și orice presupuse subvenții primite de unul dintre producătorii din Uniune pe parcursul perioadei care precedă perioada luată în considerare. În plus, întrucât aceste informații se referă la o perioadă anterioară perioadei luate în considerare, ele par irelevante. Prin urmare, nu s-a putut stabili nicio legătură între presupusele subvenții primite de industria din Uniune și prejudiciul important suferit. Pe această bază, argumentul a fost respins.
5.3.6. Surplusul de capacitate
(660)
S-a susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de un surplus de capacitate pe piața Uniunii și pe piața mondială în general. S-a susținut, de asemenea, că surplusul de capacitate pe piața mondială a dus la consolidarea actuală a industriei din Uniune și că orice prejudiciu s-a datorat unui număr prea mare de instalații de producție. În plus, mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost legat de surplusul de capacitate a industriei din Uniune pe care aceasta l-a generat. În schimb, anumite părți interesate au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datorează faptului că aceasta nu a realizat investițiile necesare pentru a-și spori capacitatea.
(661)
Chiar dacă industria din Uniune și-a sporit capacitatea de producție, volumul său total de producție nu a acoperit nivelurile tot mai ridicate ale consumului de pe piața Uniunii în cursul perioadei luate în considerare. În consecință, creșterea capacității de producție a industriei din Uniune a fost rezonabilă și a urmat evoluția pieței, și anume creșterea consumului. Prin urmare, aceasta nu poate fi considerată drept cauză a prejudiciului suferit.
(662)
De asemenea, pe această bază, argumentul că industria din Uniune nu a realizat investiții pentru a-și spori capacitatea nu a fost confirmat în cursul anchetei. Din contră, astfel cum s-a menționat mai sus, în cursul perioadei luate în considerare, industria din Uniune și-a sporit în mod progresiv capacitatea și a dispus de capacitate suplimentară, ceea ce arată că putea să răspundă unei cereri suplimentare. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(663)
Unele părți interesate au afirmat că toți operatorii de pe piață, inclusiv cei din sectoarele din amonte și din aval, se aflau într-o situație dificilă, generată de un surplus de capacitate de pe piața mondială și de noile condiții de piață care au rezultat. În această privință, s-a susținut că produsul care face obiectul anchetei a devenit un produs de bază pentru care producătorii individuali nu mai sunt capabili să stabilească prețurile, acestea fiind supuse, la nivel mondial, cererii și ofertei. S-a afirmat că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de această situație și nu de importurile care au făcut obiectul unor subvenții.
(664)
Ancheta a confirmat existența unui surplus de capacitate pe piața mondială, provenind în special din Republica Populară Chineză. Argumentul potrivit căruia noile condiții de piață ar fi determinat transformarea produsului care face obiectul anchetei într-un produs de bază nu justifică o politică de prețuri neloială și practici comerciale neloiale. În acest sens, trebuie remarcat faptul că industria din Uniune produce și vinde produsul care face obiectul anchetei de peste 20 de ani, în timp ce industria din RPC a produsului în cauză s-a dezvoltat doar recent (aproximativ la mijlocul ultimului deceniu), în principal ca urmare a tarifelor fixe și a altor stimulente în vigoare în Uniune și ca urmare a creșterii cererii care a rezultat. Din aceste motive, argumentele menționate mai sus au fost respinse.
(665)
O parte interesată a susținut că surplusul de capacitate a condus la raționalizarea prețurilor. În acest sens, trebuie subliniat că, pe de o parte, surplusul de capacitate a condus, de fapt, la o „uniformizare la un nivel inferior” și la blocarea prețurilor industriei din Uniune, care a depășit, în medie, reducerea costurilor de producție. Pe de altă parte, creșterea capacității de către industria din Uniune a urmat evoluția pieței și a fost considerată rezonabilă. În plus, creșterea capacității de producție de celule s-a aflat la un nivel mai scăzut decât cea de module. Prin urmare, afirmația făcută în această privință a fost respinsă.
(666)
O altă parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datorează faptului că aceasta se concentrează numai asupra investițiilor specializate și că nu a realizat investițiile necesare pentru a-și spori capacitatea și a reduce costurile. Nici această afirmație nu a putut fi confirmată de constatările anchetei, care au arătat că industria din Uniune și-a mărit capacitatea de producție și eficacitatea în timpul perioadei luate în considerare. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(667)
În plus, o parte interesată a susținut că industria din Uniune și-a mărit capacitatea de producție în pofida ratelor de utilizare a capacității deja scăzute, rezultând astfel un prejudiciu autoprovocat. Totuși, această afirmație se bazează pe o comparație între tendința investițiilor efectuate de producătorii din Uniune incluși în eșantion și tendința utilizării capacității la nivelul întregii industrii din Uniune, ceea ce nu reprezintă o bază adecvată pentru comparație. Mai mult, ancheta a arătat că industria din Uniune nu și-a extins capacitățile de producție la un nivel care să depășească evoluția consumului din Uniune; prin urmare, acest argument a fost respins.
(668)
De asemenea, probele adunate indică faptul că, prin investiții în utilaje noi, industria din Uniune ar putea reduce costurile de producție și ar putea deveni mai competitivă din acest punct de vedere. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(669)
În urma comunicării constatărilor finale, unele părți interesate au contestat că creșterile capacității industriei din Uniune erau rezonabile și că acestea au urmat evoluția pieței și, în special, evoluția consumului din Uniune. Cu toate acestea, în ceea ce privește modulele, capacitatea de producție a crescut cu 106 %, în timp ce consumul din Uniune a crescut cu 221 % în cursul perioadei luate în considerare, adică mai mult decât dublu. În mod similar, în ceea ce privește celulele, capacitatea de producție a crescut cu 39 %, în timp ce consumul din Uniune a crescut cu 87 % în cursul perioadei luate în considerare. Acest lucru arată că respectiva creștere a capacităților a fost semnificativ mai mică decât creșterea consumului și, prin urmare, aceasta nu poate fi considerată nerezonabilă, dat fiind faptul că în Uniune nu a existat niciodată o supracapacitate. În plus, analiza care studiază dacă creșterea capacității este rezonabilă nu ar trebui să se bazeze pe o analiză de la an la an, ci ar trebui să ia în considerare tendința în cursul întregii perioade luate în considerare. Prin urmare, creșterile capacității devin în mod normal pe deplin operaționale după o anumită perioadă de timp după efectuarea investiției, iar analiza izolată a unui singur an poate conduce la o imagine distorsionată. Prin urmare, argumentul a fost respins.
5.3.7. Impactul prețurilor materiilor prime
(670)
Mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune s-a datorat evoluției prețurilor pentru polisiliciu, principala materie primă pentru producerea plachetelor. S-a afirmat că industria din Uniune a încheiat contracte de furnizare la prețuri fixe pe termen lung și, prin urmare, nu a putut beneficia de scăderea prețului pentru polisiliciu în timpul perioadei luate în considerare.
(671)
Ancheta a arătat că, deși industria din Uniune a încheiat contracte de furnizare pe termen lung pentru polisiliciu, aceste contracte au fost în mare parte renegociate pe baza evoluției prețurilor polisiliciului, iar prețurile contractuale au atins niveluri apropiate sau uneori chiar mai mici decât prețurile de pe piața la vedere.
(672)
Unele părți interesate au susținut că industria din Uniune, sau cel puțin o parte a acesteia, nu a putut beneficia de scăderea prețurilor pentru polisiliciu, în cursul PA, din cauza contractelor pe termen lung pentru materii prime. Aceste părți au afirmat că renegocierea sau rezilierea contractelor pe termen lung pentru polisiliciu și/sau plachete a condus la sancțiuni. Pentru a susține acest argument, aceste părți au furnizat articole de presă care relatează că unii producători din Uniune s-au confruntat cu litigii sau că și-au reziliat contractele. Unele părți au furnizat informații potrivit cărora contractele pe termen lung nu ar putea fi renegociate.
(673)
Polisiliciul este principala materie primă pentru producătorii de plachete. Ancheta a arătat că prețurile pentru polisiliciu au crescut în 2008, când au atins nivelul maxim de aproximativ 500 USD/kg, dar au scăzut din nou în 2009, ajungând la aproximativ 50 - 55 USD/kg, la sfârșitul anului 2009, cu doar o ușoară tendință de creștere în 2010 și la începutul anului 2011. Prețurile au scăzut în mod semnificativ în cursul PA, ajungând la 30 USD/kg (potrivit Rapoartelor științifice și de politici elaborate de Centrul Comun de Cercetare - JRC și Raportului de situație privind sectorul fotovoltaic 2012). Trebuie remarcat faptul că impactul prețurilor pentru polisiliciu în industria din Uniune ar putea fi mai degrabă marginal, întrucât orice efect asupra costului de producție a celulelor și a modulelor s-a diluat prin intermediul lanțului de valori. În plus, articolele de presă menționate mai sus se referă la evoluțiile post-PA care nu au afectat situația industriei din Uniune în cauză în cursul PA și, prin urmare, nu pot fi luate în considerare. Se poate confirma că industria din Uniune a putut, într-adevăr, renegocia nu numai prețurile aferente contractelor pe termen lung, ci și orice penalități contractuale referitoare la aceste contracte pe termen lung.
(674)
Una din părțile interesate a susținut în continuare că este suficient ca doar unii producători din Uniune să fi fost afectați de contractele pe termen lung și că situația industriei din Uniune în ansamblu este irelevantă. Potrivit afirmațiilor acestei părți, costurile mai ridicate nu trebuie neapărat să-i afecteze pe toți operatorii în același mod. Acest argument ignoră constatarea potrivit căreia, în ansamblu, în multe cazuri, pentru industria din Uniune, prețurile medii pentru polisiliciu nu au fost mai mari decât prețul pieței sau decât prețurile la vedere și, prin urmare, faptul că toți operatorii sau doar o parte a acestora sunt afectați de costurile mai ridicate nu este considerat a fi pertinent. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(675)
O altă parte interesată a solicitat Comisiei să separe, să distingă și să cuantifice efectele fiecărui factor cu impact asupra situației industriei din Uniune; în special, efectul scăderii semnificative a prețurilor pentru polisiliciu ar trebui să fie analizat separat. În acest sens, s-a afirmat că scăderea prețurilor de vânzare a fost cauzată mai degrabă de scăderea prețurilor pentru polisiliciu decât de presiunea prețurilor exercitată de importurile din China. În ceea ce privește industria din Uniune, prețurile medii de vânzare au scăzut mult mai mult decât scăderea costului mediu de producție, asupra căruia scăderea prețurilor materiilor prime ar putea avea impact. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(676)
În urma comunicării constatărilor finale, unele părți interesate au reiterat faptul că impactul scăderii prețurilor pentru polisiliciu asupra costurilor de producție ale industriei Uniunii nu a fost limitat sau diluat prin intermediul lanțului de valori, astfel cum s-a concluzionat în cadrul anchetei. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat deja în considerentul (255) de mai sus, polisiliciul este principala materie primă pentru producătorii de plachete și, prin urmare, s-a constatat că orice impact asupra costurilor de producție al celulelor sau modulelor a fost diluat în lanțul de valori. Părțile interesate în cauză nu au furnizat elemente de probă care să fi putut infirma această constatare. În plus, ancheta a arătat că tendința de scădere a prețurilor pentru polisiliciu în cursul perioadei luate în considerare s-a reflectat în costul mediu de producție al celulelor și modulelor pentru industria din Uniune inclusă în eșantion, care au scăzut într-o proporție similară cu prețurile pentru polisiliciu. Una dintre părțile interesate a contestat impactul presupuselor sancțiuni pe care industria din Uniune a trebuit să le plătească ca urmare a renegocierii contractelor de furnizare. În această privință, nu se poate exclude faptul că este posibil ca unii producători să fi trebuit să plătească penalizări pentru anularea contractelor de furnizare de plachete în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, Comisia nu a găsit nicio dovadă că aceste sancțiuni ar fi putut avea un efect asupra situației industriei din Uniune în ansamblu, sau că acestea ar fi fost reprezentative. De asemenea, astfel de elemente de probă nu au fost prezentate de partea interesată în cauză. Prin urmare, deși nu se poate exclude complet posibilitatea ca sancțiunile să fi avut un impact negativ asupra unui număr limitat de producători din Uniune, impactul global asupra industriei din Uniune este în cel mai bun caz marginal și, prin urmare, acesta nu ar putea rupe legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria Uniunii în ansamblu. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.
(677)
O altă parte interesată a afirmat că scăderea prețurilor de vânzare ale produsului care face obiectul anchetei în Uniune se datorează în parte reducerii prețului pentru polisiliciu. Cu toate acestea, în acest sens trebuie remarcat faptul că ancheta a arătat că importurile din RPC au fost subvenționate și au subcotat în mod substanțial prețurile practicate de industria din Uniune. Prin urmare, scăderea prețurilor nu se limitează la reducerea costurilor de producție care se poate explica prin scăderea prețurilor materiilor prime. Dacă scăderea prețurilor ar fi fost doar efectul scăderii prețurilor materiilor prime, industria din Uniune nu ar fi fost obligată să reducă prețurile de vânzare la un preț inferior costului său de producție. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(678)
O altă parte interesată a reiterat faptul că litigiul unui producător din Uniune după PA a afectat cel puțin situația acestui producător din Uniune încă din cursul PA. Totuși, această parte nu a explicat cum și în ce măsură un astfel de eveniment care s-a petrecut după PA ar fi putut să fi afectat situația producătorului respectiv în cursul PA. De asemenea, ancheta nu a evidențiat niciun element de probă care să arate un astfel de efect. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(679)
În plus, aceeași parte interesată a pus sub semnul întrebării constatările menționate anterior, deoarece nu ar fi fost prezentată nicio dovadă. Cu toate acestea, constatările anchetei s-au bazat pe fapte și pe dovezi clare, ale căror versiuni neconfidențiale au fost la dispoziția tuturor părților interesate.
(680)
Din aceste motive, se concluzionează că, deși este posibil ca unii producători din Uniune să fi fost afectați de contractele pe termen lung, industria din Uniune, în ansamblu, nu a suferit ca urmare a acestor contracte pe termen lung și a putut să beneficieze pe deplin de scăderea prețurilor pentru materiile prime. Prin urmare, s-a constatat că contractele pe termen lung nu au afectat legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
5.3.8. Prejudiciu autoprovocat: impactul automatizării, al dimensiunii, al economiilor de scară, al consolidării, al inovării, al raportului cost-eficacitate și al importurilor industriei din Uniune
(681)
Mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat gradului ridicat de automatizare a procesului de producție. S-a afirmat că micii producători sunt dezavantajați în comparație cu producătorii mai mari integrați pe verticală și că, prin urmare, orice prejudiciu suferit de micii producători nu poate fi atribuit importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. În acest context, s-a susținut, de asemenea, că, în orice caz și în ansamblu, industria din Uniune nu a putut beneficia de economiile de scară ca urmare a dimensiunii sale reduse.
(682)
Ancheta a arătat că micii producători de pe piața Uniunii beneficiau, de asemenea, de un nivel ridicat de automatizare a procesului lor de producție, cu un efect pozitiv asupra costurilor lor de producție. Majoritatea producătorilor din Uniune s-au specializat într-o singură etapă a procesului de producție (celule sau module), ceea ce, prin specializare, le-a permis să-și sporească competitivitatea privind tipul de produs specific pe care îl produceau. Argumentul că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de impactul gradului ridicat de automatizare a fost, prin urmare, respins.
(683)
Unele părți interesate au afirmat că presiunea prețurilor a avut ca rezultat consolidarea industriei din Uniune și a industriei chineze și că aceasta din urmă reprezintă cauza prejudiciului important suferit de industria din Uniune. Cu toate acestea, ancheta a arătat că procesul de consolidare a fost mai degrabă o consecință a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții și a practicilor comerciale neloiale. În plus, partea în cauză nu a adus elemente de probă pentru a arăta în ce măsură procesul de consolidare ar fi putut cauza prejudiciul suferit.
(684)
De asemenea, s-a afirmat că prejudiciul suferit s-a datorat lipsei integrării pe verticală a industriei din Uniune. În general, în condiții normale de piață, producătorii integrați pe verticală ar trebui să beneficieze de mai multă securitate în ceea ce privește lanțul lor de aprovizionare. Cu toate acestea, ancheta a arătat că acei producători din Uniune care erau integrați pe verticală nu au putut exploata pe deplin acest avantaj, deoarece presiunea asupra prețurilor exercitată de importurile care au făcut obiectul unor subvenții a fost extrem de ridicată. În plus, industria din Uniune, precum și producătorii integrați pe verticală din Uniune, nu au putut beneficia în totalitate de ratele ridicate de utilizare a capacității pentru a realiza economii de scară, ca urmare a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. În plus, ancheta nu a evidențiat nicio corelație între integrarea pe verticală și rate de rentabilitate mai ridicate, dat fiind că presiunea puternică exercitată asupra prețurilor a modificat această corelație.
(685)
Unele părți interesate au afirmat că industria din Uniune nu a beneficiat de inovare tehnică și de investiții în noile tehnologii. Cu toate acestea, ancheta nu a scos la iveală niciun element concret care să confirme aceste afirmații. Dimpotrivă, ancheta a arătat că majoritatea investițiilor efectuate de industria din Uniune au vizat achiziționarea de noi utilaje, precum și sectorul cercetării și dezvoltării, și că nu există diferențe tehnologice semnificative între produse la nivel mondial.
(686)
De asemenea, o parte interesată a susținut că prejudiciul important suferit se datorează execuției scăzute a proiectelor (proiecte eșuate). În acest sens, este de remarcat faptul că argumentul respectiv nu a fost susținut prin elemente de probă. În plus, orice proiect eșuat ar putea fi considerat mai curând o consecință a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(687)
Mai multe părți interesate au afirmat că industria din Uniune nu a fost în măsură să își raționalizeze costurile la timp pentru a răspunde evoluțiilor de pe piața mondială. Potrivit afirmațiilor făcute de alte părți, costul forței de muncă și cheltuielile indirecte sunt mai mari în Uniune decât în RPC.
(688)
După cum au indicat rezultatele anchetei, costul de producție al industriei din Uniune a fost în continuă scădere în cursul perioadei luate în considerare. Productivitatea a crescut pentru module și celule. Astfel cum s-a menționat mai sus, ca urmare a creșterii importurilor originare din RPC care au făcut obiectul unor subvenții și, prin urmare, a presiunii semnificative asupra prețurilor pe piața Uniunii, industria din Uniune nu a putut beneficia de reducerile costurilor.
(689)
Se remarcă faptul că producătorii-exportatori din RPC nu beneficiază de un avantaj comparativ cu privire la materiile prime (polisiliciu) și echipamentele utilizate, dat fiind că ambele au fost importate în mare parte din Uniune. În ceea ce privește costul forței de muncă și cheltuielile indirecte, acestea au reprezentat, în medie, mai puțin de 10 % din costul total al unui modul în cursul PA și se consideră că nu au jucat un rol semnificativ. În ceea ce privește costurile de electricitate, acestea au reprezentat, în medie, mai puțin de 1 % din costul total al unui modul în cursul PA și se consideră că nu au jucat un rol semnificativ. În plus, afirmația potrivit căreia producătorii chinezi au folosit cele mai noi echipamente nu a fost susținută cu probe.
(690)
De asemenea, s-a afirmat că unii producători din Uniune au importat celule și/sau module din țara în cauză și că au revândut aceste produse pe piața Uniunii ca și cum ar fi fost vorba de produsele lor proprii. Prejudiciul care rezultă din aceste tranzacții nu ar trebui să fie atribuit importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Cu toate acestea, ancheta a arătat că importurile produsului în cauză realizate de industria din Uniune au fost de natură complementară și au avut volume limitate comparativ cu producția totală a Uniunii și, prin urmare, efectul acestora, dacă există, ar fi doar unul marginal și nu ar putea fi considerat în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(691)
Prin urmare, pentru a se alinia la tendința de scădere a prețurilor importurilor din RPC, industria din Uniune a fost nevoită să depună eforturi considerabile pentru a-și raționaliza costurile de producție. În pofida eforturilor depuse de industria din Uniune, această raționalizare a costurilor nu s-a putut reflecta în prețul de vânzare, ca urmare a subcotării semnificative exercitate de importurile care au făcut obiectul unor subvenții.
(692)
O anumită parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de insuficiența unor economii de scară ale industriei din Uniune. S-a afirmat că micii producători sunt dezavantajați în comparație cu producătorii mai mari integrați pe verticală și că, prin urmare, orice prejudiciu suferit de acești producători nu poate fi atribuit importurilor care fac obiectul unor subvenții. O altă parte interesată a afirmat că automatizarea procesului de producție este costisitoare și că, prin urmare, economiile de scară sunt chiar mai importante în vederea reducerii costurilor de producție.
(693)
Ancheta a arătat că industria din Uniune, precum și producătorii mai mari integrați pe verticală, nu au putut beneficia în totalitate de ratele ridicate de utilizare a capacității pentru a realiza economii de scară, ca urmare a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. În orice caz, ancheta nu a evidențiat nicio corelație între dimensiune, integrarea pe verticală și rate de rentabilitate mai ridicate, dat fiind că presiunea puternică exercitată de importurile care au făcut obiectul unor subvenții asupra prețurilor a modificat această corelație. Ancheta a arătat că nu mai există un beneficiu pentru economiile de scară într-o piață în care ratele de utilizare sunt reduse, ceea ce era, de asemenea, valabil pentru producătorii chinezi. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.
(694)
În plus, o parte interesată a susținut că investitorii și băncile nu finanțează proiecte în cazul în care producătorul de module este prea mic, deoarece producătorii mai mari oferă garanții mai bune și sunt solvabili. Cu alte cuvinte, băncile și investitorii sunt reticenți în a finanța proiecte legate de sectorul fotovoltaic care utilizează module produse în Uniune. Cu toate acestea, ancheta a arătat că orice potențială preferință a investitorilor și a băncilor de a-i finanța pe producătorii chinezi care au capacități de producție mai mari este rezultatul denaturării pe care importurile care au făcut obiectul unor subvenții au creat-o pe piața Uniunii. După cum s-a menționat mai sus, dimensiunea liniilor de producție nu are niciun rol în cazul în care ratele de utilizare rămân scăzute. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(695)
O parte interesată a afirmat că industria din Uniune a avut o structură a costurilor nefavorabilă în comparație cu concurenții săi chinezi, întrucât aceștia din urmă au beneficiat de costuri mai mici pentru forța de muncă, electricitate și amortizare și, în plus, au avut la dispoziție cele mai noi echipamente. Cu toate acestea, partea în cauză nu a putut oferi informații noi sau documente justificative care să poată inversa constatările prezentei anchete în acest sens. În special, afirmația potrivit căreia producătorii chinezi au folosit cele mai noi echipamente a fost abordată de constatările de la considerentul (203) din regulamentul antidumping provizoriu, arătând că producătorii-exportatori din RPC nu au beneficiat de niciun avantaj comparativ, în special deoarece utilajele și echipamentele au fost importate din Uniunea Europeană. Prin urmare, argumentele de mai sus au fost respinse.
(696)
O altă parte a afirmat că producătorii chinezi au beneficiat de un avantaj comparativ în ceea ce privește prețurile pentru polisiliciu și economiile de scară, ceea ce a condus la costuri mai mici pentru utilaje. Această parte nu a furnizat informații noi sau documente justificative în acest sens. Prin urmare, afirmația acestei părți a fost respinsă.
(697)
De asemenea, o parte interesată a afirmat că unii producători din Uniune au importat celule și/sau module din țara în cauză și au revândut aceste produse pe piața Uniunii ca și cum ar fi fost vorba de produsele lor proprii. Partea în cauză a cerut ca prejudiciul care rezultă din aceste tranzacții să nu fie atribuit importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Cu toate acestea, ancheta a arătat că importurile produsului în cauză realizate de industria din Uniune au fost de natură complementară și au avut volume limitate comparativ cu producția Uniunii și, prin urmare, efectul acestora, dacă există, ar fi doar unul marginal și nu ar putea fi considerat în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(698)
Potrivit afirmațiilor unui importator neafiliat, creșterea numărului de angajați ar trebui să fie luată în considerare în analiză. În ceea ce privește această afirmație, se remarcă faptul că ocuparea forței de muncă a crescut între 2009 și 2011 pentru module și apoi a scăzut în cursul PA. Pentru celule, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2010, apoi a scăzut în 2011 și, ulterior, a continuat să scadă în cursul PA. Se observă că, pentru module, ocuparea forței de muncă a urmat tendința producției Uniunii. Pentru celule, întrucât importurile din China și-au crescut cota de piață pe parcursul întregii perioade în detrimentul industriei din Uniune, aceasta din urmă nu a putut beneficia de creșterea consumului cum era de așteptat. Prin urmare, scăderea ocupării forței de muncă în 2011 și în cursul PA corespunde societăților care fie au intrat în insolvență, fie și-au încetat producția de celule.
(699)
În urma comunicării constatărilor finale, o parte interesată a reiterat faptul că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datora faptului că aceasta este la scară mică, fiind absentă o economie de scară. Astfel cum s-a explicat deja în considerentul (682) de mai sus și în considerentele (195) și (196) din regulamentul antidumping provizoriu, chiar și pe piața mondială, dimensiunea și, prin urmare, beneficiul economiilor de scară nu mai pot exista dacă ratele de utilizare sunt, în general, scăzute, și dacă există supracapacități enorme la nivel mondial. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(700)
Mai mult, aceeași parte a reiterat afirmația că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat incapacității industriei din Uniune de a realiza orice avantaj din punct de vedere al costurilor. Această parte a susținut faptul că acest lucru s-a datorat în special faptului că majoritatea producătorilor din Uniune au fost integrate pe verticală. Cu toate acestea, această parte nu a furnizat nicio altă informație suplimentară care să arate în ce măsură faptul că producătorii sunt integrați pe verticală ar fi putut să aibă un impact negativ asupra structurii costurilor acestora. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(701)
Din aceste motive, toate argumentele de mai sus au fost respinse.
5.3.9. Concurența din partea produselor fotovoltaice cu strat subțire și a altor tehnologii fotovoltaice
(702)
Mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de concurența din partea produselor fotovoltaice cu strat subțire și a altor tehnologii fotovoltaice, întrucât aceste tehnologii sunt interschimbabile și au aceleași utilizări finale. De asemenea, s-a susținut că produsele cu strat subțire concurau cu produsul care face obiectul anchetei, în special pentru sistemele montate pe sol și acoperișurile comerciale/industriale, care constituie o parte importantă din totalul pieței fotovoltaice a Uniunii.
(703)
Ancheta a arătat că produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt fabricate din materii prime diferite și nu utilizează plachete din siliciu cristalin. În general, acestea prezintă un randament al conversiei mult mai scăzut și generează o putere de ieșire mai mică decât modulele din siliciu cristalin. Prin urmare, ele nu pot fi folosite în zonele în care accesul este limitat, cum ar fi acoperișurile, ceea ce înseamnă că nu sunt complet interschimbabile cu produsul în cauză. De asemenea, ancheta a arătat că, deși produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt mai puțin costisitoare decât produsul care face obiectul anchetei, acestea reprezintă doar o cotă de piață limitată din piața totală de echipamente fotovoltaice a Uniunii, în cursul perioadei luate în considerare. Prin urmare, deși poate exista o anumită concurență între produsele cu strat subțire și produsul în cauză, această concurență este considerată a fi limitată.
(704)
În urma comunicării constatărilor finale, o parte interesată a reiterat faptul că concurența din partea produselor fotovoltaice cu strat subțire a cauzat probabil prejudiciul important suferit de industria din Uniune. În acest sens, partea a declarat că în Germania cota de piață a produselor cu strat subțire din totalul pieței produselor fotovoltaice a fost substanțială în cea mai mare parte din PA și a scăzut numai la începutul anului 2012.
(705)
Ancheta a arătat, într-adevăr, că prețurile medii ale produselor cu strat subțire au fost la un nivel mai scăzut decât nivelurile medii ale prețurilor produsului care face obiectul anchetei.
(706)
Cu toate acestea, astfel cum se menționează în considerentul (703) de mai sus, produsele cu strat subțire prezintă un randament al conversiei mult mai scăzut și o putere de ieșire mai mică decât modulele din siliciu cristalin și, prin urmare, concurența dintre aceste produse, dacă există, nu a putut contribui la prejudiciul suferit de industria din Uniune, deoarece modulele din siliciu cristalin reprezintă tehnologia dominantă de pe piața Uniunii de elemente fotovoltaice. Raportul de situație privind sectorul fotovoltaic din 2012 al JRC precizează că, în urma scăderii prețurilor pentru polisiliciu, produsele cu strat subțire au pierdut în ultimii ani din cota de piață în favoarea modulelor din siliciu cristalin.
(707)
Din aceste motive, argumentele au fost respinse.
5.3.10. Criza financiară și efectele sale
(708)
S-a susținut că recesiunea economică și criza financiară au afectat în mod negativ accesul industriei din Uniune la finanțare și, prin urmare, au cauzat prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(709)
Capacitatea industriei din Uniune de a mobiliza capital a scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare. Dat fiind că industria solară necesită investiții importante, capacitatea de a mobiliza capital este crucială. Recesiunea economică a avut un anumit impact asupra situației industriei din Uniune. Totuși, ancheta a arătat că, în pofida creșterii observate pe piața Uniunii între 2009 și 2011, situația industriei din Uniune s-a degradat ca urmare a importurilor din RPC care au făcut obiectul unor subvenții, importuri care au generat o puternică subcotare a prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune. Prin urmare, s-a concluzionat că eventualele efecte ale crizei financiare au fost agravate de creșterea importurilor care au făcut obiectul unor subvenții din China și că accesul limitat la finanțare s-a datorat, în mare măsură, climatului negativ de pe piață, situația și perspectivele industriei din Uniune fiind o consecință a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții.
(710)
De asemenea, s-a analizat dacă prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de incapacitatea industriei din Uniune de a căuta finanțare adecvată cât timp aceasta a fost profitabilă. Ancheta a arătat că, de exemplu, în 2010, industria din Uniune era încă profitabilă, nivelul investițiilor crescând cu 315 % față de 2009 pentru module, în timp ce creșterea a fost de 10 % pentru celulele. Dat fiind că industria fotovoltaică necesită investiții importante, este de așteptat ca industria din Uniune să caute în continuare finanțare adecvată, pentru a îmbunătăți rentabilitatea și pentru a concura cu importurile neloiale care au făcut obiectul unor subvenții. Prin urmare, se concluzionează că lipsa de acces la finanțare a fost rezultatul situației denaturate și nu cauza acesteia.
(711)
În urma notificării constatărilor finale, o parte interesată a reiterat faptul că efectele prejudiciabile ale crizei financiare ar trebui să fie separate și distincte, și să nu fie atribuite importurilor subvenționate. Această parte a făcut referire la informațiile publice disponibile care indică faptul că cel puțin un producător din Uniune a considerat criza financiară ca fiind principala cauză a situației prejudiciabile a acestuia. Prezenta anchetă și-a bazat constatările pe date specifice societăților care sunt semnificativ mai complete decât declarațiile publice ale unor societăți specifice. Prin urmare, declarația publică la care se face referire nu poate infirma constatarea că, deși criza financiară a avut un anumit impact asupra situației industriei din Uniune, aceasta nu a fost în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.
(712)
O altă parte interesată a afirmat că accesul diferit la finanțare al industriei din Uniune față de producătorii-exportatori chinezi ar trebui să fie luat în considerare. Această parte a susținut că acesta a fost unul dintre principalii factori care au cauzat prejudiciul important suferit de industria din Uniune, și nu importurile subvenționate. Cu toate acestea, s-a constatat că accesul preferențial la finanțare al unui număr de producători-exportatori chinezi denaturează piața și că ar putea fi unul dintre principalele motive care permite producătorilor-exportatori chinezi să exporte produsul în cauză la prețuri subvenționate. Prin urmare, acest factor nu poate afecta legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(713)
Din aceste motive, potrivit concluziilor, deși criza financiară a avut un anumit impact asupra situației industriei din Uniune, aceasta nu a fost în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În consecință, argumentele au fost respinse.
5.3.11. Performanța la export a industriei din Uniune
(714)
Unele părți interesate au afirmat că vânzările la export ale industriei din Uniune au scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare și în mod special între 2009 și 2011 pentru module și între 2009 și primul trimestru al anului 2012 pentru celule și că acest lucru a cauzat prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(715)
Cu toate acestea, astfel cum se arată în tabelul de mai jos, volumele exporturilor de module rămân semnificative, în pofida unei scăderi ușoare în cursul PA, iar prețurile medii în cursul PA au depășit costurile medii pentru module în cursul perioadei luate în considerare. Prin urmare, acest lucru nu a putut cauza prejudiciul suferit de industria din Uniune. În ceea ce privește celulele, volumele exporturilor au reprezentat doar aproximativ 12 % din volumul total al producției de celule. Prin urmare, în pofida prețurilor scăzute în cursul PA, acest lucru ar fi putut avea doar un impact limitat asupra situației industriei din Uniune. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.
Tabelul 13-a
Module
2009
2010
2011
PA
Volumul exporturilor de module în MW
989
1 279
1 157
1 148
(Indice 2009 = 100)
100
129
117
116
Preț mediu de export (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indice 2009 = 100)
100
76
59
49
Sursă: Europressedienst
Tabelul 13-b
Celule
2009
2010
2011
PA
Volumul exporturilor de celule în MW
62
320
315
238
(Indice 2009 = 100)
100
516
508
384
Preț mediu de export (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
47
Sursă: Europressedienst
(716)
Din aceste motive, s-a constatat că impactul performanței la export a industriei din Uniune nu a fost de natură să contribuie la prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Prin urmare, argumentele părților în această privință au fost respinse.
5.3.12. Descoperirea depozitelor de gaze de șist în Uniunea Europeană
(717)
O parte interesată a afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de descoperirea unor depozite de gaze de șist în Uniune iar perspectiva creșterii producției de gaze de șist ieftine în Uniune a redus investițiile publice și private în proiecte legate de energia din surse regenerabile.
(718)
Ancheta a constatat o creștere semnificativă a consumului produsului care face obiectul anchetei în cursul perioadei luate în considerare, astfel cum s-a menționat deja în considerentul (509) de mai sus. În plus, ancheta nu a scos la iveală nicio informație factuală care să confirme că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat descoperirii unor depozite de gaze de șist în Uniunea Europeană. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
5.3.13. Schema UE de comercializare a certificatelor de emisii (ETS)
(719)
Aceeași parte a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de nivelul redus al investițiilor în producția de energie solară ca urmare a prețurilor scăzute pe piață pentru creditele de emisii CO2 în cadrul schemei Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii.
(720)
Nu s-a prezentat însă nicio dovadă în acest sens, iar ancheta nu a scos la lumină nicio circumstanță factuală care să confirme aceste afirmații. Dimpotrivă, ancheta a indicat o creștere considerabilă a consumului produsului care face obiectul anchetei în cursul perioadei luate în considerare. Din aceste motive, argumentul a fost respins.
5.3.14. Decizii de management
(721)
Unele părți interesate au afirmat că prejudiciul important suferit de cel puțin unul dintre producătorii din Uniune a fost cauzat de decizii de management inadecvate. Aceste afirmații s-au bazat pe conturile anuale, pe unele informații conținute într-o scrisoare trimisă de un acționar al societății celorlalți acționari și pe un articol de presă.
(722)
Nicio informație din dosar nu a arătat că deciziile de management ale societății în cauză au fost neobișnuite sau lipsite de prudență sau că au avut un impact asupra întregii industrii din Uniune. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.
5.3.15. Alte politici guvernamentale
(723)
O parte interesată a susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de alte politici guvernamentale, cum ar fi politicile privind energia din surse regenerabile, politicile menite să încurajeze inovarea, politicile de reducere a birocrației, politicile de facilitare a comerțului și reglementările privind accesul la rețea, dat fiind că aceste politici sunt în avantajul producătorilor-exportatori. Cu toate acestea, deși este adevărat că unele dintre politicile menționate ar putea facilita importurile din alte țări terțe și o creștere generală a industriei energiei solare, aceste politici ar avantaja și industria din Uniune. În plus, aceste politici nu sunt concepute să promoveze importurile în Uniune la prețuri prejudiciabile subvenționate. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.
5.3.16. Alte argumente
(724)
O parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat dezavantajului precursorilor și lipsei de sprijin politic din partea Comisiei Europene în anii precedenți. De asemenea, această parte a susținut că, în afară de sistemele naționale de sprijin, populația, PIB-ul, consumul de electricitate, oportunitățile de finanțare și posibilitatea conectării la rețea sunt factori importanți în fiecare piață. Cu toate acestea, partea de mai sus nu a fost capabilă să susțină cu probe afirmațiile făcute, și, prin urmare, acestea au fost respinse.
(725)
În urma comunicării constatărilor finale, aceeași parte interesată a reiterat faptul că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat dezavantajului precursorilor. Cu toate acestea, argumentul respectiv nu a fost niciodată analizat sau dovedit și, prin urmare, a fost respins.
5.4. Evaluarea cumulativă a altor factori despre care s-a constatat că au contribuit la prejudiciu
(726)
Ancheta a arătat că următorii alți factori ar fi putut contribui la prejudiciu: importurile de produs în cauză din Taiwan; reducerea nivelului tarifelor fixe; contractele pe termen lung pentru polisiliciu ale unui număr restrâns de producători din Uniune; criza economică și financiară.
(727)
Așa cum s-a arătat mai sus în secțiunile 5.3.1 și, respectiv, 5.3.7, posibila contribuție a importurilor provenite din Taiwan și a contractelor pe termen lung pentru polisiliciu ale unui număr limitat de producători din Uniune este, în cel mai bun caz, marginală, deoarece orice impact al acestora a fost diluat prin intermediul lanțului de valori.
(728)
În ceea ce privește criza economică și financiară, ancheta a arătat că principala cauză a dificultăților industriei din Uniune privind accesul la capitalul necesar pentru investiții au fost importurile subvenționate, care au împiedicat industria din Uniune să își vândă produsele la prețuri profitabile atunci când piața Uniunii a fost caracterizată de rate puternice de creștere (2009 - 2011).
(729)
În ceea ce privește tarifele fixe, părțile terțe nu au fost în măsură să demonstreze că nivelurile tarifelor fixe din cursul PA ar fi fost atât de scăzute încât să împiedice producătorii din Uniune să vândă produsul în cauză la prețuri neprejudiciabile. Instituțiile acceptă afirmația că reducerile nivelurilor tarifelor fixe ar putea explica cererea redusă, deoarece investițiile în anumite regiuni nu au mai fost viabile. Însă acestea nu pot afecta legătura de cauzalitate, chiar luate împreună cu ceilalți factori despre care s-a constatat că contribuie la prejudiciu, întrucât acestea erau încă la un nivel la care, în lipsa importurilor subvenționate, producătorii din Uniune ar fi putut să își vândă produsele la prețuri neprejudiciabile.
(730)
Prin urmare, chiar dacă efectul cumulativ al celorlalți patru factori care au contribuit probabil la prejudiciu este evaluat, legătura de cauzalitate dintre subvenții și prejudiciu nu este afectată.
5.5. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(731)
Ancheta a relevat o legătură cauzală între prejudiciul important suferit de industria din Uniune și importurile din RPC care au făcut obiectul unor subvenții. Au fost analizate alte posibile cauze ale prejudiciului, cum ar fi importurile din alte țări terțe, importurile din RPC care nu fac obiectul unor subvenții, consumul, tarifele fixe, alt sprijin financiar acordat industriei din Uniune, surplusul de capacitate, impactul prețurilor materiilor prime, prejudiciul autoprovocat, concurența reprezentată de produsele cu strat subțire, criza financiară și efectele sale, performanța la export a industriei din Uniune, descoperirea unor depozite de gaze de șist în Uniunea Europeană, deciziile de management, schema UE de comercializare a certificatelor de emisii, alte politici guvernamentale, și s-a considerat că niciuna dintre aceste cauze nu a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate stabilită între importurile din RPC care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.
(732)
Toate efectele altor factori care au contribuit la prejudiciu, în afara importurilor subvenționate, au fost analizate în mod individual și colectiv. În consecință, s-a concluzionat că respectiva evaluare colectivă a tuturor factorilor care ar fi putut avea un impact asupra situației prejudiciabile a industriei din Uniune (și anume, importurile din țări terțe, tarifele fixe, impactul prețurilor materiilor prime, criza financiară) nu reușesc să explice în mod colectiv prejudiciul suferit de industria din Uniune, în special în ceea ce privește prețurile scăzute și pierderile financiare cauzate de penetrarea importurilor la preț scăzut în cantități semnificative de produs în cauză originar din RPC. Pe baza analizei de mai sus, care a distins și separat în mod corespunzător efectele prejudiciabile ale importurilor care au făcut obiectul unor subvenții de efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei din Uniune, s-a concluzionat că există o legătură cauzală între importurile din RPC care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul important suferit de industria din Uniune în cursul PA.
6. INTERESUL UNIUNII
6.1. Observații preliminare
(733)
În conformitate cu articolul 31 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă, în pofida constatărilor de mai sus privind subvenționarea prejudiciabilă, există motive imperioase care să conducă la concluzia că nu este în interesul Uniunii să se adopte măsuri compensatorii în acest caz specific. În acest scop și în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) din regulamentul de bază, analiza interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea tuturor intereselor implicate, inclusiv cele ale industriei din Uniune, ale societăților de pe piețele din amonte și din aval din sectorul energiei fotovoltaice, ale importatorilor, ale utilizatorilor și ale consumatorilor produsului în cauză.
(734)
Aproximativ 150 de operatori s-au făcut cunoscuți după deschiderea anchetei antidumping paralele și au fost luați în considerare în mod corespunzător în cadrul prezentei anchete. Au fost trimise chestionare specifice importatorilor neafiliați, operatorilor din amonte (inclusiv unui producător de materii prime și furnizorilor de echipamente de producție pentru produsul care face obiectul anchetei), operatorilor din aval (inclusiv dezvoltatorilor de proiecte și societăților care realizează instalarea) și Organizației europene a consumatorilor (BEUC). Trei asociații reprezentând diverși operatori (industria din Uniune, operatori din amonte și aval) din sectorul energiei fotovoltaice au prezentat informații.
(735)
S-a susținut că evaluarea interesului Uniunii nu s-a bazat pe un număr reprezentativ de operatori.
(736)
Comisia a contactat diferiți operatori în felul următor.
(737)
Operatorii din amonte și din aval: după cum s-a menționat în considerentul (734) de mai sus, Comisia a trimis chestionare specifice către aproximativ 150 de operatori, inclusiv către importatorii neafiliați care s-au oferit să participe după deschiderea anchetei și care, prin urmare, au avut posibilitatea de a furniza date relevante Comisiei. S-au primit douăzeci și unu de chestionare completate. În plus, s-au luat în considerare în cadrul anchetei nu doar răspunsurile la chestionare, ci și observațiile verificabile și justificate în mod corespunzător precum și documentele furnizate de părțile interesate la termenele specificate, indiferent dacă aceste părți au răspuns sau nu la chestionar. În special, AFASE a transmis Comisiei observații în numele membrilor săi - operatori din domeniul fotovoltaic - care au fost, de asemenea, analizate.
(738)
În ceea ce privește importatorii neafiliați, așa cum s-a menționat în considerentul (25) de mai sus, Comisia i-a contactat pe toți cei 250 de importatori neafiliați care au fost făcuți cunoscuți de către reclamant și a selectat un eșantion provizoriu în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, pentru a cuprinde cel mai mare volum reprezentativ de importuri care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei ținând seama de timpul disponibil. Cu toate acestea, după verificare s-a confirmat că numai una dintre societățile selectate în mod provizoriu era importator neafiliat. Într-un stadiu ulterior al anchetei, noi importatori neafiliați, care au prezentat inițial un formular de eșantionare în etapa de deschidere a anchetei, dar nu au fost incluși în eșantion, au fost invitați să coopereze în continuare în cadrul anchetei. Șase dintre aceștia au fost de acord și au primit un chestionar, cinci au prezentat un răspuns din care trei răspunsuri au fost considerate a fi suficient de complete. Prin urmare, eșantionul definitiv de importatori neafiliați cuprinde patru importatori neafiliați, reprezentând între 2 % și 5 % din importurile produsului în cauză. Referitor la acest procentaj scăzut, trebuie avut în vedere faptul că majoritatea importurilor produsului în cauză în Uniune nu se efectuează prin intermediul importatorilor neafiliați.
(739)
În concluzie, pentru analiza interesului Uniunii, au fost luate în considerare următoarele informații:
-
răspunsurile la chestionar primite de la opt producători din Uniune incluși în eșantion și de la patru importatori neafiliați incluși în eșantion, precum și răspunsurile la chestionarul specific primite de la opt operatori din amonte și treisprezece operatori din aval (șapte dezvoltatori de proiecte/instalatori; șase furnizori de servicii activi, de asemenea, în industria fotovoltaică) din cei 150 de operatori care s-au oferit să participe după deschiderea anchetei și care au primit chestionare specifice;
-
datele verificate în cursul verificărilor la fața locului la sediile a opt producători din Uniune, un importator neafiliat, doi operatori din amonte, patru operatori din aval (dezvoltatori de proiecte/instalatori) și o asociație (a se vedea considerentul (17) din regulamentul antidumping provizoriu și considerentul (29) de mai sus);
-
datele privind interesul Uniunii prezentate de alte părți interesate, inclusiv asociații, precum și datele aflate la dispoziția publicului privind evoluția pieței produselor fotovoltaice din Europa, în special: Global Market Outlook for Photovoltaics 2013 - 2017 (Perspectiva pieței mondiale pentru produsele fotovoltaice 2013 - 2017) publicat de EPIA.
6.2. Interesul industriei din Uniune
(740)
În cursul PA, industria din Uniune dispunea de o forță de muncă de aproximativ 21 000 de persoane angajate direct pentru producerea și vânzarea produsului similar.
(741)
Ancheta a stabilit că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important cauzat de importurile originare din țara în cauză care au făcut obiectul unor subvenții, în cursul perioadei de anchetă. Trebuie reamintit faptul că o serie de indicatori de prejudiciu au arătat o tendință negativă pe parcursul perioadei luate în considerare. În special, indicatorii de prejudiciu legați de performanța financiară a producătorilor din Uniune cooperanți, cum ar fi rentabilitatea, fluxul de numerar și randamentul investițiilor, au fost grav afectați. De fapt, producătorii de module și celule din Uniune au suferit pierderi în 2011 și în cursul PA. Prin urmare, unii producători din Uniune au fost deja nevoiți să își închidă instalațiile de producție, în timp ce alții s-au confruntat cu problema insolvabilității. Dacă nu se vor lua măsuri, este foarte probabil ca deteriorarea situației economice a industriei din Uniune să se accentueze.
(742)
Este de așteptat ca instituirea unor taxe compensatorii să restabilească condiții de concurență echitabile pe piața Uniunii, permițând industriei din Uniune să alinieze prețurile produsului similar pentru a reflecta costurile de producție și a-și îmbunătăți astfel rentabilitatea. Este de așteptat, de asemenea, ca instituirea unor măsuri compensatorii să permită industriei din Uniune să-și recâștige, cel puțin parțial, cota de piață pierdută în cursul perioadei luate în considerare, cu impact pozitiv asupra situației sale financiare generale. În plus, industria din Uniune ar trebui să beneficieze de un acces mai ușor la capital și să realizeze investiții suplimentare în cercetare și dezvoltare și în inovare în sectorul fotovoltaic. În sfârșit, ancheta a indicat, de asemenea, o posibilă reîncepere a activității de către unii producători din Uniune care au fost nevoiți să-și înceteze producția ca urmare a presiunii exercitate de importurile din China. În ansamblu, conform acestui scenariu, ar fi garantate nu numai cele 21 000 de locuri de muncă existente în industria din Uniune (în cursul PA), dar ar exista, de asemenea, perspectiva rezonabilă a unei extinderi a producției și a creșterii gradului de ocupare a forței de muncă.
(743)
În absența unor măsuri, este de așteptat să se înregistreze pierderi suplimentare ale cotei de piață și o deteriorare suplimentară a rentabilității industriei din Uniune. Această situație nu ar fi viabilă pe termen scurt și mediu. În consecință, pe lângă numărul mare de producători din Uniune care au fost deja forțați să iasă de pe piață, alți producători ar putea fi amenințați cu falimentul, ceea ce, pe termen scurt și mediu, ar duce probabil la dispariția industriei din Uniune, cu repercusiuni importante asupra locurilor de muncă existente.
(744)
Unele părți interesate au contestat că industria din Uniune ar putea beneficia de pe urma măsurilor compensatorii, susținând că (i) măsurile vor reduce cererea de produse fotovoltaice din Uniune și, prin urmare, industria din Uniune nu va fi în măsură să-și crească vânzările; (ii) industria din Uniune dispune de locuri de producție mici și, prin urmare, nu este în măsură să satisfacă cererea de anumite tipuri de instalații, cum ar fi acoperișurile comerciale și instalațiile mari montate la sol; (iii) producătorii din Uniune nu sunt solvabili; (iv) instituirea unor taxe pentru celule va determina creșterea de facto a costului de producție al producătorilor de module din Uniune și le va face mai puțin atractive pentru consumatori; (v) în cazul unei scăderi semnificative a importurilor din China, producătorii din alte țări terțe vor profita cel mai probabil de reducerea importurilor din RPC.
(745)
În ceea ce privește afirmația potrivit căreia măsurile vor reduce cererea de produse fotovoltaice în Uniune și, prin urmare, industria din Uniune nu va fi în măsură să-și crească vânzările, se observă că părțile nu au putut să furnizeze dovezi verificabile privind existența unei legături directe între instituirea măsurilor și scăderea cererii de produse fotovoltaice, care s-a dovedit a fi influențată de-a lungul anilor de mai mulți factori.
(746)
Ca răspuns la afirmația că industria din Uniune dispune de locuri de producție mici și că, prin urmare, nu este în măsură să satisfacă cererea de anumite tipuri de instalații, cum ar fi acoperișurile comerciale și instalațiile mari montate la sol, trebuie remarcat faptul că ancheta a arătat că industria din Uniune are capacitatea de a furniza atât instalații comerciale și industriale (între 40 kW și 1 MW) cât și instalații din segmentul pieței utilităților (1 MW și 10 MW). În plus, ancheta nu a evidențiat faptul că produsele furnizate de diferiți producători nu au putut fi utilizate în cadrul aceluiași proiect. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(747)
Argumentul că industria din Uniune nu ar beneficia de pe urma măsurilor, deoarece producătorii din Uniune nu sunt solvabili, și că fondurile de investiții nu ar accepta să finanțeze proiecte care implică module fabricate în UE nu a fost susținut cu probe. În orice caz, este de așteptat ca instituirea de măsuri să restabilească condiții de piață echitabile, ceea ce ar trebui să-i reasigure pe investitori, inclusiv pe cei din sectorul bancar, în ceea ce privește capacitatea industriei din Uniune de a dezvolta proiecte viabile. Din aceste motive, argumentul a fost respins.
(748)
Referitor la afirmația potrivit căreia instituirea unor taxe pentru celule va determina creșterea de facto a costului de producție al producătorilor de module din Uniune și le va face mai puțin atractive pentru consumatori, deși nu este exclus ca o anumită creștere a prețurilor să aibă loc ca urmare a instituirii de taxe, ar trebui să se ia în considerare, de asemenea, că informațiile publice disponibile indică o tendință descendentă a prețurilor pentru module și celule. Astfel, deși costul celulelor ar putea crește ca urmare a măsurilor, tendința generală de scădere a prețurilor ar trebui să conducă la reducerea costurilor pentru module. De asemenea, producătorii în cauză pot decide să-și achiziționeze celulele în Uniune, și nu din RPC. În cele din urmă, se preconizează că instituirea de măsuri va crește gradul de utilizare a capacităților producătorilor de celule din Uniune, sporind astfel economia de scară a acestora și reducând costurile în consecință. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(749)
Argumentul potrivit căruia celelalte țări terțe, mai degrabă decât industria din Uniune, vor profita de situație în cazul unei scăderi semnificative a importurilor din China după instituirea măsurilor nu a fost confirmat de anchetă. Ancheta nu a evidențiat niciun indiciu clar potrivit căruia alte țări terțe și-ar orienta exporturile în mod masiv către piața Uniunii, în special ținând seama de extinderea probabilă a altor piețe din țările terțe, în special în Asia, astfel cum rezultă din prognozele publice disponibile. În cele din urmă, chiar dacă importurile din alte țări terțe ar crește ca urmare a scăderii importurilor din China, nu există nicio indicație că industria din Uniune nu va putea concura cu importurile din aceste țări.
(750)
În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, unele părți au susținut că este nerealist să se aștepte apariția în Uniune a unei industrii sustenabile care să producă module și celule, întrucât niciun investitor rațional nu ar fi dispus să investească în producătorii din Uniune despre care se presupune că suferă de o structură a costurilor nefavorabilă și, prin urmare, nu pot produce la prețuri competitive. Ancheta nu a confirmat faptul că industria din Uniune suferă de o structură a costurilor nefavorabilă, astfel cum se explică în considerentele (202) și (203) din regulamentul antidumping provizoriu. Prin urmare, lipsa importurilor subvenționate și utilizarea capacităților de producție într-o mai mare măsură ar trebui să creeze economii de scară și ar trebui să permită apariția unei industrii sustenabile în Uniune. Având în vedere cele de mai sus, argumentul a fost respins.
(751)
O parte a susținut că cererea din Uniune este impulsionată de dezvoltarea tarifelor fixe și că rentabilitatea investiției așteptată de investitori este legată de această dezvoltare. În special, s-a susținut că, în cazul în care prețurile în Uniune cresc ca urmare a impunerii de taxe, fără ca tarifele fixe să urmeze această creștere, cererea va scădea iar industria din Uniune nu va beneficia în urma instituirii taxelor.
(752)
Ca răspuns la afirmația de mai sus, este de remarcat faptul că, în ciuda corelației dintre nivelul tarifelor fixe și nivelul cererii de instalații fotovoltaice, probele adunate în timpul anchetei arată că cererea viitoare va depinde tot mai puțin de tarifele fixe și alte sisteme de sprijin, întrucât este posibil ca paritatea de rețea în sectorul fotovoltaic să fi fost atinsă de anumite tipuri de instalații în mai multe regiuni din Uniune. Mai mult, randamentul preconizat al investițiilor trebuie să se bazeze pe prețuri de piață corecte. În cele din urmă, deși nu este exclus să apară o anumită creștere a prețurilor în urma instituirii măsurilor, trebuie remarcat faptul că din informațiile publice disponibile rezultă o tendință generală descendentă a prețurilor. În consecință, argumentul a fost respins.
(753)
Părțile interesate au subliniat faptul că, deoarece cererea de panouri solare este determinată de sistemele de sprijin, în special de tarifele fixe, precum și prin nivelul prețurilor energiei electrice pentru consumatorii finali (care determină paritatea de rețea), elasticitatea prețurilor cererii poate fi foarte ridicată. Deși este adevărat că o creștere importantă a prețurilor poate conduce la o reducere importantă a cererii, având în vedere natura deosebită a pieței evidențiată de părțile interesate respective, argumentul a fost respins, deoarece este foarte puțin probabil ca majorările de prețuri provocate de măsuri să fie importante, din următoarele motive. În primul rând, toate sursele disponibile confirmă faptul că scăderea importantă a prețurilor pentru produsul în cauză observată pe întreaga durată a PA și după PA până în prezent va continua. În al doilea rând, efectul economic al angajamentului care a fost acceptat de Comisie este că producătorii-exportatori chinezi vor furniza produsul în cauză la un preț minim de import sub 60 c/W, care este cu mult sub prețul care a fost observat în cursul PA, la un volum care corespunde, în linii mari, cotei lor de piață din prezent. La acest nivel de preț, este foarte puțin probabil ca cererea să scadă într-un mod semnificativ, deoarece acest nivel de preț asigură o cerere suficientă atât la nivelul actual de sprijin acordat prin sistemele de sprijin, cât și la nivelurile actuale ale parității rețelei. Mai mult, este probabil ca prețul energiei electrice pentru consumatorii finali să crească, în timp ce se preconizează că prețul produsului în cauză va scădea. Prin intermediul unei formule de indexare, angajamentul garantează faptul că o continuare a diminuării prețului produsului în cauză este luată în considerare la calcularea prețului minim de import. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.
(754)
Mai multe părți interesate au susținut că interesul industriei din Uniune nu este semnificativ, deoarece valoarea adăugată creată de către industriile din amonte și din aval este mult mai importantă decât valoarea adăugată creată de industria din Uniune în lanțul valoric corespunzător sectorului fotovoltaic. Argumentul că diferite segmente din sectorul fotovoltaic au o valoare adăugată diferită nu este contestat. Ancheta a stabilit că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important din cauza practicilor comerciale neloiale. Într-adevăr, unii producători din Uniune au fost deja nevoiți să-și înceteze activitatea și, în absența unor măsuri, o viitoare deteriorare a situației pare sigură. Deoarece toate segmentele sectorului fotovoltaic sunt strâns legate între ele, dispariția producției din Uniune ar fi în detrimentul întregului sector fotovoltaic, acesta devenind complet dependent de o aprovizionare externalizată. Prin urmare, tot din motive de securitate a aprovizionării, argumentul a fost respins.
(755)
Ca răspuns la comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a repetat afirmația conform căreia creșterea valorii adăugate creată de industria din amonte și din aval, în comparație cu industria din Uniune, pentru produsul în cauză, este relevantă pentru decizia de a institui sau nu taxe compensatorii. În această privință se confirmă faptul că, la evaluarea interesului Uniunii, instituțiile au evaluat efectele pozitive și negative pe care taxele le-ar putea avea pentru diferiții operatori economici. Întrucât impactul asupra industriei din amonte și din aval este limitat, măsurile vor permite industriei din Uniune să se redreseze în urma efectului subvențiilor prejudiciabile.
(756)
O parte a contestat numărul de locuri de muncă care ar putea fi asigurat prin instituirea măsurilor. Aceasta a susținut că în industria din Uniune sunt aproximativ 6 000 de angajați, și nu 25 000 cum s-a raportat în considerentul (229) din regulamentul antidumping provizoriu.
(757)
Însă, nu există dovezi în sprijinul afirmației de mai sus și, prin urmare, afirmația a fost respinsă. Se clarifică faptul că, având în vedere excluderea plachetelor din definiția produsului, ocuparea forței de muncă în industria din Uniune s-a ridicat la aproximativ 21 000 de angajați în decursul PA. Părțile interesate nu au furnizat dovezi conform cărora numărul angajaților din industria din Uniune s-ar fi schimbat în mod semnificativ după PA.
(758)
În concluzie, ancheta a demonstrat că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important în urma importurilor din RPC care au făcut obiectul unor subvenții, fiind în imposibilitatea de a-și recupera investiția prin vânzări profitabile. Se preconizează că instituirea măsurilor va restabili condițiile unor schimburi comerciale echitabile pe piața Uniunii, permițând industriei din Uniune să concureze de pe o poziție de egalitate. Pe termen scurt, scăderea probabilă a importurilor din RPC ar trebui să permită industriei din Uniune să-și crească vânzările în Uniune și, astfel, să utilizeze mai eficient capacitățile de producție disponibile. Aceasta, la rândul său, poate duce la economii de scară. Deși este posibil ca prețurile produsului similar să crească într-o perioadă scurtă de timp ca urmare a măsurilor, este probabil de asemenea să se mențină tendința generală descendentă a prețurilor având în vedere, pe de o parte, scăderea suplimentară a costului de producție al produsului care face obiectul anchetei și, pe de altă parte, presiunea concurențială exercitată de producătorii din țările terțe, care ar concura, de asemenea, pe piața Uniunii.
(759)
Prin urmare, s-a concluzionat că instituirea taxelor compensatorii definitive ar fi în interesul industriei din Uniune.
6.3. Interesul importatorilor neafiliați
(760)
După cum s-a menționat în considerentul (26) de mai sus, s-a analizat situația importatorilor incluși în eșantion.
(761)
În ansamblu, în cursul PA, activitatea celor patru importatori neafiliați cooperanți în legătură cu produsul în cauză a variat între 60 % și 100 % din activitățile lor totale. În plus, cei patru importatori neafiliați cooperanți au importat din RPC între 16 % și 100 % din importurilor lor totale de module, doar unul realizând importuri exclusiv din țara în cauză. Rentabilitatea celor patru importatori neafiliați cooperanți legată de produsul în cauză a fost în medie de 2,3 % în cursul PA.
(762)
S-a invocat argumentul că instituirea de măsuri pentru produsul în cauză va afecta negativ activitatea importatorilor. În primul rând, instituirea de taxe nu ar trebui să conducă la eliminarea tuturor importurilor din RPC. În al doilea rând, deși este de așteptat ca instituirea de măsuri să aibă un efect negativ asupra situației financiare a importatorilor care importă numai din RPC, având în vedere creșterea probabilă a importurilor din alte țări terțe, importatorii care se aprovizionează din RPC ar trebui să fie în măsură să se aprovizioneze din alte surse.
(763)
O parte interesată a afirmat că impactul taxelor asupra importatorilor neafiliați a fost subestimat, deoarece nu există surse alternative de aprovizionare disponibile imediat care ar putea înlocui importul din China al produsului în cauză dacă se instituie taxele, și că schimbarea sursei de aprovizionare este un proces dificil, ținând cont de faptul că marea parte a producției se află în RPC, iar acest lucru ar genera costuri suplimentare semnificative.
(764)
În acest sens, se reamintește faptul că instituirea de măsuri nu ar trebui să conducă la dispariția importurilor produsului în cauză din RPC. Ancheta a indicat că posibila scădere a importurilor din RPC va avea un impact în special asupra acelor importatori care importă produsul în cauză exclusiv din RPC, această situație aplicându-se numai pentru unul din cei patru importatori neafiliați cooperanți. În ceea ce privește impactul măsurilor asupra situației financiare a importatorilor neafiliați, nu s-a exclus că acesta poate fi negativ, dar s-a ajuns la concluzia că acest lucru va depinde în mare măsură de capacitatea lor de a-și schimba sursele de aprovizionare sau de a transfera cel puțin o parte din posibila creștere a prețurilor către clienți. Pentru operatorii care importă produsul și din alte surse decât RPC sau importă și alte produse decât produsul în cauză, impactul negativ va fi și mai limitat. Prin urmare, Comisia consideră că, deși este probabil să existe un impact negativ asupra importatorilor produsului în cauză, acest impact va rămâne, în ansamblu, limitat.
(765)
Un importator neafiliat a susținut că are nevoie de o perioadă de lucru și investiții financiare semnificative înainte de a accepta produsele unui nou furnizor. În acest sens, s-a afirmat în răspunsul la comunicarea constatărilor finale că, în momentul vizitei la fața locului, au fost furnizate echipei de verificare dovezi relevante referitoare la cerința privind testarea pe termen lung pe care un importator trebuie să o efectueze înainte de a lua o decizie de aprovizionare de la un anumit exportator.
(766)
Este recunoscut faptul că stabilirea unei noi relații între un importator și un furnizor poate genera costuri suplimentare și necesită timp (de exemplu, pentru încercarea produsului). Totuși, acest lucru nu compensează necesitatea de a restabili concurența echitabilă pe piață. În același timp, schimbarea furnizorilor pare a fi un risc normal, calculat, al activității profesionale de importator și este legat de faptul că piața produselor fotovoltaice este în curs de maturizare și, prin urmare, suferă schimbări constante (de exemplu, falimente, consolidări) care necesită trecerea la noi furnizori. În plus, se poate presupune că noile tipuri de module care ajung pe piață în mod constant (care prezintă, de exemplu, noi caracteristici de randament) necesită, de asemenea, efectuarea de încercări. În acest sens, încercarea unui produs nou (chiar și de la același furnizor) pare a fi o procedură standard mai degrabă decât o activitate neobișnuită. În consecință, argumentul a fost respins.
(767)
Ca răspuns la comunicarea constatărilor finale, două părți au reiterat afirmația că interesul importatorilor neafiliați nu a fost luat în considerare în mod corespunzător. Una dintre părți a afirmat că lipsa versiunii neconfidențiale a răspunsurilor la chestionare transmise de importatorii suplimentari care au cooperat nu a permis o evaluare adecvată de către părți. Aceasta a contestat evaluarea Comisiei în ceea ce privește posibilitatea ca importurile în Uniune din altă țară terță să crească, permițând astfel importatorilor să își schimbe furnizorii, pe baza supoziției că alte piețe terțe sunt în plină dezvoltare. În acest scop, partea a susținut că această ipoteză este contrară concluziei specificate în considerentul (749) de mai sus, și anume că importurile din alte țări terțe nu ar fi substanțiale. O altă parte a contestat faptul că Comisia a respectat principiul nediscriminării, deoarece producătorii din Uniune au avut o importanță mai mare în evaluarea Comisiei decât ceilalți operatori.
(768)
În primul rând, se confirmă faptul că versiunea neconfidențială a răspunsurilor la chestionare primite după publicarea regulamentului antidumping provizoriu din partea importatorilor suplimentari care au cooperat era inclusă în dosar pentru consultarea de către părțile interesate. În al doilea rând, nu există nicio contradicție între ipoteza că importurile din alte țări terțe ar putea crește ca răspuns la scăderea importurilor din RPC și că o astfel de creștere nu ar trebui să fi substanțială având în vedere creșterea cererii de instalații fotovoltaice la scară mondială. În același timp, deoarece este de așteptat ca industria din Uniune să recupereze o anumită parte din cota de piață care a fost anterior deținută de produsele originare din RPC, anumite reduceri ale cifrei de afaceri pentru importatorii neafiliați nu pot fi excluse. Cu toate acestea, se observă că dimensiunea globală a pieței de produse fotovoltaice va continua probabil să crească pe termen lung, deoarece paritatea rețelei este atinsă în tot mai multe regiuni. În cele din urmă, se clarifică faptul că, astfel cum se procedează în toate anchetele în materie de protecție comercială, deși situația industriei din Uniune a fost evaluată pentru a stabili dacă ea a suferit un prejudiciu important cauzat de importurile subvenționate, în contextul analizei privind interesul Uniunii, interesul industriei din Uniune a fost evaluat în mod egal în raport cu alți operatori economici, inclusiv importatori neafiliați. Totodată, se clarifică faptul că ancheta care a stabilit dacă industria din Uniune a suferit un prejudiciu material este reglementată în special de articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, care stabilește standardele minime pentru o astfel de anchetă. Interesul Uniunii este analizat numai după o constatare pozitivă a subvențiilor prejudiciabile în conformitate cu standardele prevăzute la articolul 31 din regulamentul de bază. Prin urmare, s-a considerat că impactul negativ probabil al măsurilor asupra anumitor importatori, în special a celor care se aprovizionează exclusiv din RPC, nu este mai mare decât beneficiile măsurilor pentru industria din Uniune și decât beneficiile pe termen mediu și lung pentru piața Uniunii de produse fotovoltaice care ar rezulta dintr-o concurență loială.
(769)
Prin urmare, s-a concluzionat că instituirea unor măsuri la nivelul propus poate avea un anumit impact negativ asupra situației importatorilor neafiliați ai produsului în cauză.
6.4. Interesul operatorilor din amonte
(770)
Operatorii din amonte au ca principal obiect de activitate producerea de materii prime, proiectarea și producerea echipamentelor de producție pentru produsul care face obiectul anchetei. S-au primit opt răspunsuri la chestionar din partea operatorilor în amonte. S-au efectuat două vizite de verificare, la un producător de materii prime și la un producător de echipamente de producție.
(771)
În ansamblu, în cursul PA, activitatea celor opt operatori din amonte cooperanți legată de produsul care face obiectul anchetei a variat în raport cu totalul activității lor și a reprezentat 100 % din activitate în cazul unei singure societăți cooperante, variind între 6 % și 80 % în cazul celorlalte societăți. În medie, în cursul PA, activitatea legată de produsul în cauză a reprezentat aproximativ 41 % din totalul activității operatorilor în amonte care au cooperat. În ceea ce privește locurile de muncă, cei opt operatori din amonte care au cooperat au angajat, în cursul PA, aproximativ 4 200 de persoane. Rentabilitatea a variat în funcție de fiecare segment și societate individuală, mergând de la rate ridicate la o rentabilitate ușor negativă. Ancheta a arătat că operatorii care au înregistrat o rentabilitate negativă au suferit din cauza deteriorării situației industriei din Uniune, dat fiind că unii dintre clienții pe care i-au pierdut erau producători din Uniune ai produsului care face obiectul anchetei, precum și din cauza scăderii consumului. În urma excluderii plachetelor din definiția produsului, producătorii din Uniune ai acestui produs ar trebui să beneficieze de pe urma instituirii taxelor, deoarece se preconizează că industria din Uniune își va spori producția de celule și de module.
(772)
Vânzările operatorilor din amonte din Uniune au vizat Uniunea, RPC și alte țări terțe. În cursul PA, vânzările au fost repartizate, în medie, astfel: aproximativ 20 % din vânzări în Uniune, aproape 50 % în RPC și aproximativ 30 % în alte țări terțe.
(773)
Unele părți din sectorul în amonte au susținut că instituirea unor măsuri compensatorii le-ar afecta în mod negativ activitățile, dat fiind că RPC reprezintă principala lor piață de export. S-a susținut că taxele ar limita considerabil importurile produsului în cauză din RPC către Uniune și, ca urmare a acestui fapt, RPC și-ar limita importurile de polisiliciu și de echipamente de producție din Uniune. Prin urmare, s-a pretins că operatorii din amonte ai Uniunii ar fi nevoiți să își reducă activitățile economice și numărul salariaților.
(774)
Este de remarcat faptul că scopul taxei nu este de a elimina importurile produsului în cauză din China, ci de a restabili condițiile de concurență echitabile. Astfel, importurile din China ar trebui să continue să aprovizioneze piața Uniunii, într-o oarecare măsură, dar la prețuri echitabile. În plus, ancheta a arătat că operatorii din amonte ai Uniunii sunt prezenți la nivel mondial pe diferite piețe naționale și, prin urmare, nu depind doar de exporturile către RPC. Prin urmare, este rezonabil să se considere că, pe piața mondială a produselor fotovoltaice, producătorii din amonte ai Uniunii vor putea să compenseze eventuala scădere a exporturilor către RPC prin exportul către alte piețe care, conform studiilor de piață disponibile în mod public, se preconizează că vor crește. În orice caz, piața chineză a energiei fotovoltaice se confruntă deja cu un important surplus de capacitate de producție și, prin urmare, este puțin probabil ca producătorii de instalații din Uniune să poată vinde mai multe instalații de producție pe termen scurt și mediu în RPC.
(775)
Părțile interesate au argumentat că majoritatea intrărilor în lanțul valoric în sectorul fotovoltaic provin din Uniune și că o astfel de situație avantajoasă poate înceta în cazul în care se instituie taxe. În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, o parte a indicat că măsurile din acest caz pot da naștere altor măsuri, pe care RPC le-ar putea institui asupra produselor din Uniune.
(776)
În acest sens, se preconizează că importurile din China vor aproviziona în continuare piața Uniunii, chiar și în condițiile instituirii taxelor. În plus, mai multe surse disponibile în mod public în sectorul fotovoltaic, cum ar fi Global Market Outlook for Photovoltaics 2013 - 2017 (Perspectiva pieței mondiale pentru produsele fotovoltaice 2013 - 2017) publicat de EPIA, prognozează că posibila scădere a cererii în Uniune ar trebui să fie doar una pe termen scurt (în 2013 și 2014) și că, în Uniune, consumul va crește din nou în următorii ani. În plus, abordarea practicilor comerciale neloiale este de natură să permită o creștere durabilă pe piața produselor fotovoltaice din Uniune pe termen mediu și lung, de pe urma căreia toți operatorii din Uniune ar trebui să beneficieze. În sfârșit, în ceea ce privește argumentul privind posibilele represalii din partea RPC ca răspuns la măsurile în acest caz, se reamintește faptul că RPC, în calitate de membru al OMC, poate recurge la anchete de apărare comercială numai în împrejurări justificate și orice anchetă de acest tip trebuie să respecte normele stricte ale OMC. Comisia monitorizează orice anchetă de acest tip pentru a se asigura că sunt respectate normele OMC. În consecință, argumentul a fost respins.
(777)
Unele părți au contestat argumentul potrivit căruia exporturile reduse ale operatorilor de energie fotovoltaică din amonte din Uniune către RPC ar putea fi compensate de exporturile către alte piețe, susținând că taxele vor determina o scădere a cererii mondiale pentru acel produs.
(778)
În acest sens, se observă în primul rând că nu se preconizează ca importurile din China să înceteze complet ca urmare a instituirii taxelor. În plus, informațiile culese în cursul anchetei nu au stabilit nicio corelație între evoluția importurilor din RPC pe piața Uniunii și exporturile din RPC către alte piețe. În plus, surse publice disponibile, cum ar fi Global Market Outlook for Photovoltaics 2013 - 2017 (Perspectiva pieței mondiale pentru produsele fotovoltaice 2013 - 2017) publicat de EPIA, preconizează că piața de produse fotovoltaice la nivel mondial va crește în următorii ani. În ceea ce privește piața energiei fotovoltaice din China, există indicii potrivit cărora consumul intern va crește substanțial (de exemplu, astfel cum indică EPIA). Având în vedere cele de mai sus, nu este de așteptat ca exporturile operatorilor din amonte din Uniune către RPC să scadă în mod semnificativ ca urmare a instituirii de măsuri.
(779)
De asemenea, trebuie remarcat faptul că scăderea cererii în Uniune în 2013 și 2014 ar putea avea un impact negativ asupra operatorilor din amonte. Totuși, această situație nu poate avea legătură, cel puțin nu într-o mare măsură, cu taxele. În plus, referitor la producătorii din Uniune de utilaje pentru industria fotovoltaică și având în vedere capacitatea de rezervă substanțială existentă în RPC, este puțin probabil ca exporturile acestora către RPC să poată crește în mod semnificativ, chiar și în cazul în care producătorii chinezi și-ar mări volumul de producție. În cele din urmă, informațiile culese în timpul anchetei au indicat faptul că și producătorii de utilaje pot fi afectați de cel de-al 12-lea plan cincinal al RPC pentru industria fotovoltaică solară, care prevede că, până în 2015, 80 % din echipamentele de producție pentru celule ar trebui să vină din RPC. Atât timp cât această schimbare este realizată în conformitate cu normele OMC, aceasta poate, de asemenea, limita și mai mult posibilitatea producătorilor de mașini în Uniune să concureze pe piața chineză. Prin urmare, argumentul de mai sus a fost respins.
(780)
În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, guvernul RPC a susținut că cel de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică oferă numai unele principii directoare generale care nu sunt obligatorii, deoarece nu sunt prevăzute competențe executive și, prin urmare, nu ar trebui să fie considerată ca o indicație a faptului că posibilitatea producătorilor de mașini din Uniune de a concura pe piața chineză va fi limitată. În această privință, se menționează că guvernul RPC a inclus sectorul fotovoltaic printre sectoarele industriale strategice în cel de-al 12-lea Plan cincinal și au emis, de asemenea, un plan specific pentru industria solară fotovoltaică. În cuprinsul acestui plan, guvernul RPC și-a exprimat sprijinul pentru „societățile superioare” și pentru „societățile cheie”, s-a angajat să „promoveze punerea în aplicare a unor politici diverse de sprijinire a industriei fotovoltaice” și „să elaboreze proiecte generice ale unor politici de sprijin în domeniul industriei, al finanțelor și al impozitării […]”. În plus, deoarece planul conține directivele esențiale care trebuie realizate de industria chineză în cursul perioadei de cinci ani, acesta are un impact profund asupra mediului de afaceri, atât în RPC, cât și în țările care fac afaceri cu RPC. Având în vedere cele de mai sus, există indicii clare conform cărora libertatea de alegere a producătorilor chinezi de celule și presiunea concurențială a producătorilor din Uniune de echipament de producție care exportă către piața chineză sunt restricționate de plan. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(781)
Un producător de materie primă cooperant a contestat perspectiva compensării altor piețe pentru producția scăzută de pe piața chineză, având în vedere capacitatea de producție importantă existentă în RPC, care nu ar putea fi ușor de construit în altă parte. Acest argument este respins, deoarece nu există indicii cu privire la presupusa scădere a producției de pe piața chineză.
(782)
O parte interesată a contestat numărul de angajați din sectorul din amonte la care face referire considerentul (236) din regulamentul antidumping provizoriu. Se clarifică faptul că numărul de 4 200 de angajați nu se referă la întregul sector, ci numai la operatorii din amonte cooperanți, cum ar fi producătorii de echipamente și furnizorii de polisiliciu, pe baza răspunsurilor date la chestionar.
(783)
Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că impactul măsurilor compensatorii asupra producătorilor de instalații nu ar fi semnificativ, în timp ce impactul asupra furnizorului de materie primă poate fi negativ pe termen scurt, având în vedere posibila reducere a vânzărilor sale către RPC.
6.5. Interesul operatorilor din aval
(784)
Operatorii din aval au ca obiect principal de activitate dezvoltarea de proiecte, activități de marketing, comunicare și instalațiile fotovoltaice. S-au primit treisprezece răspunsuri la chestionare din partea operatorilor din aval, și anume șapte de la operatori a căror activitate este direct legată de produsul similar (și anume dezvoltatori de proiecte și instalatori) și șase de la furnizori de servicii din sectorul fotovoltaic (logistică, transport, relații publice etc.), adică operatori a căror activitate nu este direct legată de produsul care face obiectul anchetei. Aceste răspunsuri la chestionar l-au inclus și pe cel primit de la un importator neafiliat care s-a dovedit a corespunde categoriei de operator din aval, întrucât obiectul său principal de activitate este instalarea [a se vedea considerentul (25) de mai sus].
(785)
În considerentul (242) din regulamentul antidumping provizoriu s-a apreciat că, în ansamblu, activitatea operatorilor din aval (instalatori și dezvoltatori de proiecte) cu privire la produsul care face obiectul anchetei variază în raport cu activitatea lor totală. În medie, în cursul PA, aceasta a reprezentat 41 %. Rentabilitatea operatorilor cooperanți în ceea ce privește produsul care face obiectul anchetei a fost, în medie, de aproximativ 11 % în cursul PA. În ceea ce privește locurile de muncă, cei șapte operatori din aval cooperanți dispuneau, în cursul PA, de o forță de muncă de aproximativ 550 de persoane.
(786)
Mai multe părți au contestat reprezentativitatea datelor referitoare la operatorii din aval cu privire la cifra de afaceri, rentabilitate și ocuparea forței de muncă, obținute de Comisie din răspunsurile la chestionare de la șapte operatori din aval. AFASE a prezentat un „sondaj” realizat în rândul membrilor săi (instalatori), pentru a ilustra faptul că, pentru majoritatea instalatorilor, industria fotovoltaică constituie o sursă principală de venit. AFASE a mai susținut că operatorii din aval, în special instalatorii, contrar constatărilor enunțate în considerentul (242) din regulamentul antidumping provizoriu, ar realiza marje de profit cu o singură cifră care nu permit absorbția niciunei taxe.
(787)
În ceea ce privește reprezentativitatea datelor utilizate în regulamentul antidumping provizoriu, Comisia a utilizat toate datele furnizate de acei operatori din aval care au completat chestionarul specific, precum și informațiile furnizate de AFASE, astfel cum se explică în considerentul (737) de mai sus.
(788)
În ceea ce privește afirmația că industria fotovoltaică constituie sursa principală de venit pentru instalatori, o analiză suplimentară a răspunsurilor la chestionar prezentate de cei șapte operatori din aval (instalatori și dezvoltatori de proiecte) a confirmat că activitatea direct legată de produsul similar care face obiectul anchetei a reprezentat, în medie, aproximativ 42 % din totalul activității acestor operatori, iar rentabilitatea a fost în medie de 11 %. Cu toate acestea, atunci când se iau în considerare și activitățile lor (care nu sunt direct legate de produsul care face obiectul anchetei), importanța lor globală crește substanțial pentru trei din cei șapte operatori. Ca urmare, marja corespunzătoare s-ar situa între aproximativ 45 % și 100 % în cursul PA. În plus, pentru cei șapte operatori (instalatori și dezvoltatori de proiecte), rentabilitatea activității din domeniul fotovoltaic, inclusiv activitățile care nu sunt direct legate de produsul care face obiectul anchetei, a fi în medie de 9 %. Din punct de vedere al ocupării forței de muncă, activitatea din domeniul fotovoltaic, inclusiv activitățile care nu sunt direct legate de produsul care face obiectul anchetei, s-ar ridica la aproximativ 660 de locuri de muncă cu normă întreagă în cursul PA pentru cei șapte operatori. În afară de proiectele și instalațiile din domeniul fotovoltaic, acești operatori au fost, de asemenea, activi în domeniul instalațiilor eoliene și în producția de echipamente electrice.
(789)
Se consideră că orice impact al măsurilor asupra operatorilor din aval trebuie să fie evaluat în primul rând cu privire la activitatea lor direct legată de produsul care face obiectul anchetei, care în PA a atins o rentabilitate medie de 11 %. Cu toate acestea, chiar dacă evaluarea vizează activitatea globală în sectorul fotovoltaic care nu este direct legată de produsul care face obiectul anchetei, concluziile nu se vor schimba în mod semnificativ, deoarece, în general, diferiții factori luați în considerare, și anume rentabilitatea și posibilitatea de a absorbi o parte din taxe, nu variază în mod semnificativ (rentabilitatea a scăzut de la o medie de 11 % la o medie de 9 %). În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, o parte la sediul căreia Comisia a efectuat o vizită de verificare a contestat reprezentativitatea concluziei privind rentabilitatea instalatorilor și dezvoltatorilor care, în măsura în care aceștia sunt implicați, s-ar baza numai pe o singură tranzacție. Acest argument se respinge, deoarece Comisia a calculat rentabilitatea operatorilor din aval pe baza tuturor datelor prezentate de operatorii în aval în răspunsurile lor la chestionar.
(790)
În ceea ce privește sondajul realizat de AFASE în rândul membrilor săi, se observă în primul rând că toți operatorii au avut posibilitatea de a se prezenta la deschiderea anchetei și de a răspunde la chestionarul specific conceput pentru operatorii din aval prin care s-au solicitat informații necesare în vederea evaluării impactului taxelor asupra acestora. În al doilea rând, identitatea instalatorilor nu a fost divulgată în cadrul sondajului, ceea ce nu a permis o verificare, de exemplu, a relevanței și a fiabilității datelor furnizate. În al treilea rând, deși o serie de întrebări din cadrul acestui sondaj se referă la capacitatea instalatorilor de a absorbi posibilele taxe, sondajul nu a inclus nicio trimitere la profitul realizat de aceste societăți în cursul PA, lipsind, astfel, un element important pentru evaluarea impactului măsurilor. În consecință, din sondajul furnizat nu ar putea fi trase concluzii elocvente.
(791)
A fost adus în discuție argumentul că măsurile nu sunt în interesul Uniunii, deoarece vor duce la creșterea prețurilor modulelor, descurajându-i astfel pe utilizatorii finali/consumatori să instaleze produse fotovoltaice. Prin urmare, operatorii din aval vor avea mult mai puține comenzi și vor fi obligați să-și reducă activitatea. Această evaluare se bazează pe un studiu efectuat de Prognos privind eventualele pierderi de locuri de muncă, prezentat în cursul anchetei. Conform studiului, marea majoritate a locurilor de muncă din sectorul fotovoltaic al Uniunii este în pericol în cazul în care vor fi instituite taxe. Studiul utilizează o estimare realizată de EPIA, conform căreia numărul total de locuri de muncă directe existente în 2011, în toate segmentele sectorului fotovoltaic din Uniune, incluzând producătorii, importatorii, operatorii din amonte și din aval, este de 265 000. Pornind de la estimarea din 2011 privind numărul total de locuri de muncă din sectorul fotovoltaic, studiul realizat de Prognos a concluzionat că, din cele 265 000 de locuri de muncă, se vor pierde până la 242 000 de locuri de muncă în decurs de trei ani, în funcție de nivelul taxei. Se presupune că cea mai mare parte a pierderilor de locuri de muncă ar avea loc pe piața din aval care, conform estimărilor din 2011 realizate de Prognos, înregistra aproximativ 220 000 de locuri de muncă.
(792)
Ancheta nu a confirmat scenariul de mai sus și a indicat un număr mult mai redus de locuri de muncă directe existente în sectorul fotovoltaic al Uniunii în 2011, în cursul PA și în 2012.
(793)
Pentru început, ancheta a pus la îndoială exactitatea numărului total de locuri de muncă directe din sectorul fotovoltaic, astfel cum a fost estimat de EPIA. În special, în cursul vizitei de verificare efectuate la EPIA, s-a dovedit că datele utilizate pentru a se ajunge la cifra de 265 000 erau imprecise și nu permiteau o astfel de concluzie. De fapt, informațiile obținute în cursul vizitei de verificare indică faptul că numărul locurilor de muncă directe în sectorul fotovoltaic, calculat pentru 2011, ar avea o marjă de eroare de până la 20 %. În plus, estimarea include locurile de muncă create în alte țări europene care nu fac parte din Uniunea Europeană, precum și locurile de muncă legate de produsul cu strat subțire, care nu intră în domeniul de aplicare al prezentei anchete.
(794)
Se clarifică faptul că marja de eroare de 20 % din numărul total de locuri de muncă directe în sectorul fotovoltaic estimat de Asociația europeană a industriei fotovoltaice, care se poate aplica în plus sau în minus, a devenit evidentă în cursul vizitei de verificare la EPIA. Se arată astfel cât de dificilă este evaluarea unor cifre precise cu privire la ocuparea forței de muncă în sectorul din aval, deoarece există puține surse, de multe ori contradictorii, din care au fost colectate date.
(795)
În ciuda acestor îndoieli, chiar dacă s-a folosit estimarea inițială a locurilor de muncă pentru a analiza impactul asupra măsurilor, trebuie să fie făcute următoarele observații. Estimarea vizează locurile de muncă din sectorul fotovoltaic european în 2011, an în care au fost instalate numeroase produse fotovoltaice în Uniune (aproximativ 20 GW). Este rezonabil să se presupună că, având în vedere reducerea numărului de instalații, care au atins aproximativ 17,5 GW în PA și 15 GW în 2012, numărul de locuri de muncă în special în sectorul din aval s-a redus la rândul său, fiind direct corelat cu nivelul instalațiilor. În acest sens, presa de specialitate aflată la dispoziția publicului a arătat faptul că, în Germania, care reprezintă cea mai mare piață națională, numărul de locuri de muncă din sectorul fotovoltaic a scăzut de la 128 000 la 100 000 între 2011 și 2012, inclusiv locurile de muncă create de producători. În plus, ancheta a pus la îndoială faptul că cifra a inclus numai locurile de muncă cu normă întreagă, exclusiv din sectorul fotovoltaic. În acest sens, ancheta a arătat că, în special pe piața din aval (instalații), activitatea în sectorul fotovoltaic reprezintă în general numai o parte dintr-o activitate mult mai largă, activitatea principală fiind instalațiile de încălzire sau de electricitate, instalațiile sanitare etc.
(796)
Având în vedere cele de mai sus, este probabil ca instituirea de măsuri să ducă la o creștere a prețurilor produsului care face obiectul anchetei în Uniune, ceea ce, pe termen scurt, ar putea genera o reducere a instalațiilor fotovoltaice. Cu toate acestea, locurile de muncă legate de acest segment al pieței pot fi afectate numai într-o măsură limitată, având în vedere considerațiile următoare. În primul rând, activitatea legată de sectorul fotovoltaic reprezintă, cel puțin pentru unii instalatori, doar o parte a activităților lor și are, de asemenea, un caracter sezonier. Prin urmare, instalatorii ar trebui să poată desfășura alte activități în cazul în care cererea de instalații fotovoltaice s-ar reduce. Dat fiind că obiectivele privind energia din surse regenerabile și privind eficiența energiei, convenite la nivelul Uniunii, sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru statele membre, este de așteptat ca o cerere redusă de instalații solare să ducă la creșterea cererii pentru alte forme de energie din surse regenerabile și de eficiență energetică. Este probabil că numeroși angajați din sectorul din aval să dispună de competențele necesare pentru a beneficia de creșterea cererii în aceste sectoare înrudite. În al doilea rând, având în vedere profiturile existente pe piața din aval (a se vedea considerentul 785 de mai sus), instalatorii ar trebui să poată absorbi o parte din creșterea prețurilor, limitând astfel impactul asupra prețurilor finale și asupra cererii de instalații fotovoltaice.
(797)
Independent de instituirea de taxe, estimările publice privind cererea de instalații fotovoltaice indică o posibilă reducere a cererii în 2013, cu instalații anuale corespunzând unei producții între 9,8 GW și 16,5 GW în 2013, ceea ce ar putea, în orice caz, să afecteze numărul de locuri de muncă de pe piața din aval.
(798)
În sfârșit, se observă că posibila creștere a prețurilor produselor fotovoltaice este inevitabilă, dat fiind că producătorii din RPC care aprovizionează piața Uniunii par a înregistra pierderi importante, situație care nu ar fi viabilă.
(799)
În ceea ce privește pierderile de locuri de muncă, informațiile culese în timpul anchetei au confirmat că sectorul din aval s-a confruntat cu astfel de pierderi ca urmare a restrângerii cererii de instalații fotovoltaice în Uniune de aproximativ 5 GW între 2011 și 2012. Aceste pierderi de locuri de muncă nu pot fi asociate măsurilor, întrucât ele reflectă o evoluție a pieței. În plus, pentru 2013 și 2014, se prevede o reducere suplimentară a cererii, ceea ce, cel mai probabil, va avea ca rezultat pierderi de locuri de muncă în sectorul fotovoltaic. De asemenea, o astfel de evoluție a cererii a fost prognozată de importante centre de cercetare înainte de deschiderea anchetei și, prin urmare, astfel de pierderi de locuri de muncă nu pot fi atribuite instituirii de măsuri.
(800)
Industria din Uniune a prezentat un studiu realizat de PriceWaterHouseCoopers (denumită în continuare „PWC”) privind impactul posibil al măsurii asupra locurilor de muncă din sectorul fotovoltaic. Studiul PWC face trimitere la studiul realizat de Prognos, care prevedea pierderi mari de locuri de muncă pe piața produselor fotovoltaice ca urmare a instituirii de măsuri, prezentat de AFASE înaintea instituirii taxelor antidumping provizorii și care a fost abordat în considerentul (791) de mai sus. Studiul PWC a criticat studiul realizat de Prognos, subliniind faptul că numărul total de locuri de muncă pe care Prognos le-a estimat ca putând fi pierdute a depășit chiar numărul total de locuri de muncă existente în sectorul fotovoltaic din Uniune. În ceea ce privește impactul taxelor pe piața Uniunii, concluziile PWC diferă de cele ale Prognos, prognozând un impact pozitiv net asupra locurilor de muncă din Uniune și indicând că beneficiile depășesc posibilele efecte negative ale taxelor (de exemplu, asupra cererii).
(801)
AFASE a susținut că Comisia nu a dezvăluit sursa marjei de eroare de 20 % pentru locurile de muncă directe din sectorul fotovoltaic, calculată de EPIA pentru 2011.
(802)
Această marjă de eroare de 20 %, care se poate aplica în sens crescător sau în sens descrescător, a devenit evidentă în timpul vizitei de verificare la EPIA. Se arată astfel cât de dificilă este evaluarea unor cifre precise cu privire la ocuparea forței de muncă în sectorul din aval, deoarece există puține surse, de multe ori contradictorii, din care au fost colectate date.
(803)
În răspunsul lor la comunicarea constatărilor definitive, unele părți au susținut că analiza Comisiei a trecut cu vederea faptul că taxele vor contribui și mai mult la pierderea de locuri de muncă care rezultă din numărul mai redus de instalații fotovoltaice după 2011. S-a susținut faptul că aceste pierderi de locuri de muncă, în special în sectorul din aval, sunt strâns legate de faptul că instalatorii din domeniul fotovoltaic sunt dependenți de instalațiile solare. În plus, AFASE reproșează Comisiei că nu a luat în considerare în mod adecvat sondajul efectuat în rândul membrilor săi și nici un sondaj similar efectuat de către o asociație profesională în domeniul energiei solare din Regatul Unit, care ar fi ilustrat această dependență.
(804)
În ceea ce privește presupusa trecere cu vederea de către Comisie a impactului taxelor asupra locurilor de muncă, se face trimitere la considerentele (799) și (800) de mai sus, unde sunt abordate argumentele privind impactul măsurilor asupra locurilor de muncă în sectorul fotovoltaic și unde se recunoaște că, într-adevăr, locurile de muncă din sectorul din aval ar putea fi afectate pe termen scurt din cauza măsurilor.
(805)
În ceea ce privește sondajul efectuat de AFASE și cel efectuat de asociația profesională în domeniul energiei solare din Regatul Unit, în răspunsul la comunicarea constatărilor finale a fost precizată identitatea societăților care participă la interviu. Sondajele au prezentat totuși unele deficiențe deoarece, de exemplu, anumite răspunsuri au fost incomplete. Analiza sondajelor a arătat următoarele. Referitor la sondajul efectuat de AFASE, se observă, în primul rând, că majoritatea celor 50 de instalatori care au răspuns la interviu au declarat că sunt activi în mod exclusiv pe piața produselor fotovoltaice. 15 din cei 50 de instalatori au declarat că sunt, de asemenea, activi și în alte activități din afara sectorului fotovoltaic, cum ar fi încălzire, instalații electrice și domeniul eolian, într-o anumită măsură. În cazul sondajului din Regatul Unit, 21 din cele 31 de societăți din Regatul Unit care au răspuns la interviu desfășurau, de asemenea, alte activități decât cele din domeniul fotovoltaic. Acest rezultat demonstrează că, în ceea ce privește aproape o jumătate dintre dezvoltatorii de proiect și instalatori, constatarea prezentată în considerentul (247) din regulamentul antidumping provizoriu privind capacitatea de a întreprinde alte activități precum cele legate de instalațiile de încălzire și instalațiile electrice, instalațiile sanitare și alte instalații de energie regenerabilă este corectă. Cu toate acestea, este recunoscut faptul că această capacitate poate exista într-o măsură mai mică decât s-a estimat în regulamentul antidumping provizoriu. Efectul său de atenuare asupra pierderilor de locuri de muncă poate fi, prin urmare, mai puțin important decât cel preconizat inițial. În al doilea rând, unii dintre operatorii intervievați de AFASE și de asociația profesională în domeniul energiei solare din Regatul Unit au folosit produse fabricate în Uniune, iar unii dintre aceștia prevăd achiziționarea de produse care nu sunt de origine chineză ca urmare a măsurilor, pentru a evita o creștere a prețurilor.
Astfel, dependența lor de importurile chineze și impactul măsurilor ar trebui să fie reduse, întrucât aceștia au acces la produse fabricate în Uniune. În al treilea rând, evaluarea impactului măsurilor asupra activității tuturor operatorilor care au făcut obiectul sondajului nu permitea formularea unor concluzii definitive, deoarece evaluările lor au fost foarte divergente. Unele societăți au fost chiar în imposibilitatea de a evalua un astfel de impact. În al patrulea rând, și răspunsurile la întrebarea privind numărul de proiecte din domeniul fotovoltaic care riscă să fie anulate în cazul instituirii taxelor au variat între „nu foarte multe” la „toate proiectele” în sondajul efectuat în Regatul Unit. Unii operatori nu au reușit să facă o estimare. În fine, niciunul dintre cele două sondaje nu a conținut întrebarea cu privire la rentabilitatea operatorilor economici intervievați, care este importantă pentru evaluarea posibilității de absorbție a creșterii prețurilor, în cazul în care aceasta se va produce, cauzată de taxa respectivă.
(806)
Mai multe părți au susținut că instalatorii nu își pot schimba cu ușurință activitățile și nu se pot orienta către alte instalații de energie din resurse regenerabile având în vedere tehnologiile diferite și know-how-ul implicat. Prin urmare, în cazul instituirii taxelor, aceștia ar da faliment. După comunicarea constatărilor finale, acest argument a fost repetat de către o parte interesată, argumentând că instalatorii au investit resurse substanțiale în specializarea în domeniul fotovoltaic, cum ar fi formarea specifică, ceea ce ar demonstra că principalul lor domeniu de activitate se concentrează pe industria fotovoltaică și că aceștia nu s-ar fi putut orienta cu ușurință către alte activități.
(807)
Acest argument a fost insuficient motivat, având în vedere că nu s-a demonstrat care ar fi cunoștințele precise pe care un instalator ar trebui să dobândească și cât de dificilă și costisitoare ar fi obținerea acestora. În orice caz, instituțiile recunosc faptul că instalatorii au dezvoltat un know-how specific instalării de module fotovoltaice. Cu toate acestea, dezvoltarea acestui know-how este relativ recentă și se adaugă la competențele primare ale instalatorilor, indiferent dacă acestea sunt în domeniul instalațiilor electrice, de încălzire, sanitare etc. De asemenea, acest know-how s-a dezvoltat și ca răspuns la o practică neloială, și anume influxul masiv de importuri subvenționate din RPC. Independent de competențele specializate ale angajaților instalatorilor, argumentul trebuie luat în considerare în paralel cu analiza efectuată în considerentele (792) - (800) de mai sus privind situația ocupării forței de muncă în sectorul din aval care, pe termen scurt, ar putea fi afectată în mod negativ, dar care, datorită unui comerț sustenabil, ar putea conduce la o creștere a ocupării forței de muncă a instalatorilor pe termen mediu și lung. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(808)
Mai multe părți au contestat capacitatea operatorilor din aval de a absorbi, chiar și parțial, o posibilă creștere a prețurilor. Acest argument a fost motivat insuficient, împiedicând, astfel, o evaluare a măsurii în care această afirmație a fost corectă. Rentabilitatea operatorilor cooperanți din aval legată direct de produsul în cauză a fost evaluată la aproximativ 11 % în medie, ceea ce lasă operatorilor în cauză posibilitatea de a absorbi, cel puțin parțial, creșterea prețurilor, dacă va fi cazul. În acest context, se reamintește faptul că tendința generală a prețurilor este una descendentă.
(809)
În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, unele părți au reiterat afirmația privind existența unui risc major de reducere a cererii de produse solare în Uniune ca urmare a măsurilor, care conform părților respective reprezintă un argument împotriva acestor măsuri. Una dintre părți a afirmat că, în prezent, în cazul energiei solare există o elasticitate ridicată a cererii în funcție de preț și chiar și o creștere limitată a prețului produselor solare ar duce la o scădere pronunțată a cererii. Această parte estimează că o taxă compensatorie în jur de 30 % poate scădea în continuare cererea cu 8 GW, iar o taxă de 50 % ar scădea cererea cu 10 GW. Într-un mod similar, AFASE făcut referire la un studiu efectuat de către un analist al pieței care prevede, de asemenea, o reducere a cererii de până la 2 GW în 2013 ca rezultat al unei taxe de 50 %, deci o scădere de o amploare mult mai mică.
(810)
Deși o serie de scenarii diferite privind scăderea cererii au fost transmise de către părți în cursul anchetei, în plus față de cele menționate mai sus, acestea nu conțin rezultate comparabile. Deși nu se poate exclude faptul că taxele ar putea avea drept rezultat o reducere a cererii pentru instalațiile fotovoltaice, cuantificarea unor astfel de efecte este dificil de efectuat ținând cont de diferitele elemente care influențează atractivitatea instalațiilor fotovoltaice în Uniune. În plus, chiar și în cazul în care o astfel de scădere a cererii ar avea loc pe termen scurt, beneficiile preconizate pe termen mediu și lung ca urmare a comerțului echitabil ar compensa impactul negativ pe termen scurt. În cele din urmă, chiar AFASE a recunoscut că evaluarea legăturii directe între cerere și taxe ar fi disponibilă numai după instituirea taxelor. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(811)
Astfel cum s-a menționat în considerentul (784) de mai sus, șase răspunsuri la chestionar au fost primite de la furnizorii de servicii din sectorul fotovoltaic (logistică, transport, relații publice etc.), adică operatori a căror activitate nu este direct legată de produsul care face obiectul anchetei. Aceste răspunsuri au furnizat indicații privind importanța relativă a activității asociate sectorului fotovoltaic în raport cu totalul activității operatorilor cooperanți în cauză. În pofida anumitor deficiențe în răspunsurile oferite, datele din chestionare au permis evaluarea activității asociate sectorului fotovoltaic a acestor operatori ca fiind marginală în raport cu activitatea lor totală. Într-adevăr, activitatea asociată sectorului fotovoltaic a reprezentat, în medie, doar aproximativ 5 % din cifra de afaceri totală a acestora și aproximativ 8 % din totalul locurilor de muncă. În ceea ce privește rentabilitatea, aceasta a fost, în medie, de aproximativ 7 %. Cu toate acestea, se observă că datele privind rentabilitatea nu au fost complete, deoarece nu toți operatorii au oferit informații cu privire la acest aspect. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că un eventual impact al măsurilor asupra situației economice a prestatorilor de servicii din sectorul fotovoltaic este puțin probabil să fie semnificativă.
(812)
Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că impactul măsurilor asupra operatorilor din aval ar fi într-o anumită măsură negativ pe termen scurt, având în vedere reducerea mai accentuată a numărului de instalații în raport cu un scenariu speculativ fără taxe, astfel cum este prevăzut de către principalele centre de cercetare și în măsura în care taxa nu poate fi absorbită de operatorii din aval. În pofida posibilei reduceri a cererii pentru instalațiile fotovoltaice, instalatorii ar trebui să poată desfășura alte activități, indiferent dacă sunt legate de alte surse de energie regenerabile sau de activitatea principală a instalatorilor, astfel cum s-a menționat mai sus. Având în vedere datele furnizate, s-a ajuns la concluzia că un eventual impact al măsurilor asupra situației economice a prestatorilor de servicii din sectorul fotovoltaic este puțin probabil să fie semnificativ.
6.6. Interesul utilizatorilor finali (al consumatorilor)
(813)
Nu s-au primit contribuții din partea vreunui reprezentant direct al intereselor utilizatorilor finali, cum ar fi asociațiile de consumatori. În acest caz, se face trimitere la două tipuri de utilizatori finali: consumatorii casnici și alți utilizatori finali (de exemplu, instituții, alți investitori). Ancheta a arătat că numai aproximativ un sfert din instalațiile fotovoltaice existente în Uniune (așa-numitele instalații pentru acoperișuri, mai mici) au fost comandate de către consumatori. Celelalte instalații (montate pe sol, industriale și comerciale la o scară mult mai mare) au fost comandate de către alți utilizatori finali.
(814)
Mai multe părți au susținut că, în cazul în care se vor institui măsuri, consumatorii ar avea de suferit din cauza creșterii prețurilor pentru modulele fotovoltaice. Deși se așteaptă o oarecare creștere a prețurilor pentru modulele fotovoltaice pe piața UE, ca urmare a taxelor, consumatorii și alți utilizatori finali nu vor fi probabil afectați decât într-o măsură limitată, deoarece ancheta a arătat că prețul unui modul reprezintă până la 50 % din costurile totale ale unei instalații fotovoltaice. Având în vedere marjele de profit obținute de dezvoltatorii de proiecte și de instalatori, este rezonabil să se presupună că eventuala creștere a prețurilor modulelor pentru consumator poate fi absorbită cel puțin parțial și, prin urmare, atenuată. Pe baza informațiilor disponibile, se concluzionează că măsurile antidumping la nivelul propus al taxei vor fi, cel puțin parțial, absorbite de lanțul de aprovizionare și, prin urmare, nu vor duce neapărat la creșterea prețurilor pentru consumatori la nivelul vânzării cu amănuntul.
(815)
Se observă, de asemenea, că dacă nu s-ar impune taxe, consumatorii nu ar avea decât o singură sursă de aprovizionare pentru module în viitor, ca urmare a dispariției probabile a industriei din Uniune. Conform acestui scenariu, producătorii-exportatori chinezi ar putea să își consolideze poziția deja foarte puternică pe piață, ceea ce ar putea duce, de asemenea, la o creștere a prețurilor pe termen scurt și mediu, în detrimentul consumatorilor/utilizatorilor finali. În orice caz, după cum s-a menționat mai sus, creșterea prețurilor pare a fi inevitabilă, având în vedere faptul că producătorii din RPC înregistrează pierderi.
(816)
Unele părți au susținut că taxele ar determina creșterea prețului produsului care face obiectul anchetei. Prin urmare, am asista la un declin al cererii de instalații fotovoltaice, deoarece acestea ar fi prea scumpe pentru consumatori și nu ar fi suficient de atractive pentru alți investitori.
(817)
După cum s-a menționat deja în considerentul (752), chiar și în cazul unei creșteri temporare a prețurilor ca urmare a instituirii măsurilor, tendința generală a prețurilor este una descendentă, după cum au confirmat mai multe surse publice. Prin urmare, argumentul este respins. Deși este dificil de cuantificat exact posibila creștere a prețurilor ca urmare a instituirii măsurilor și o posibilă contracție ulterioară a cererii, se amintesc mai multe elemente. În primul rând, produsul care face obiectul anchetei reprezintă până la 50 % din costul total al unei instalații fotovoltaice și, prin urmare, taxa poate fi absorbită cel puțin parțial. În al doilea rând, concurența dintre industria din Uniune și producătorii din țările terțe deja prezenți pe piața Uniunii este de natură să mențină prețurile la un nivel redus. În același timp, industria din Uniune ar trebui să fie capabilă să obțină rezultate financiare mai bune datorită economiilor de scară care rezultă dintr-o utilizare mai bună a unităților de producție și din costurile de producție reduse. În al treilea rând, cererea de instalații fotovoltaice este corelată nu numai cu nivelurile de preț ale produsului care face obiectul anchetei, dar și cu nivelul tarifelor fixe. La nivelul scăzut al cererii din prezent, în raport cu nivelul din anul 2011 și PA, este de așteptat ca tarifele fixe să nu scadă la fel de repede ca în perioada luată în considerare, permițând astfel investiții continue în proiecte fotovoltaice. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(818)
În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, o parte a contestat raționamentul de mai sus. Aceasta a susținut că tendința scăderii prețurilor nu mai poate fi menținută după instituirea măsurilor. Partea reamintește că măsurile reprezintă o creștere foarte semnificativă a costurilor care nu poate fi pe deplin compensată de scăderea costurilor și/sau de importurile din țări terțe. În plus, aceasta a reamintit faptul că industria din Uniune nu va fi în măsură să facă noi investiții în instalații și utilaje și că operatorii din aval pot absorbi puțin în cazul în care profitul lor este de 11 %. În sfârșit, nu există niciun element de probă care să sugereze că tarifele fixe ar putea compensa creșterea prețurilor.
(819)
Trebuie reamintit faptul că, contrar acestei afirmații, nu se așteaptă ca creșterea prețurilor cauzată de măsuri să fie compensată în totalitate, ci mai degrabă că este posibilă o creștere temporară a prețurilor în urma măsurilor (a se vedea considerentul (247) din regulamentul antidumping provizoriu). Într-adevăr, o astfel de creștere a prețurilor ar putea rezulta din diferența de preț dintre prețurile chineze subvenționate și produsele care nu sunt de origine chineză. Cu toate acestea, informațiile colectate în timpul anchetei susțin faptul că o eventuală creștere a prețurilor poate fi parțial absorbită de o serie de factori, având în vedere că profiturile în sectorul din aval se situează la un nivel mediu de 11 %. În sfârșit, în ceea ce privește afirmația că nu există niciun element de probă care să sugereze că tarifele fixe ar putea compensa creșterea prețurilor, este rezonabil să se presupună că tarifele fixe vor fi ajustate în timp, în funcție de evoluția prețurilor pentru proiecte.
(820)
O parte a susținut că, începând cu luna martie 2013, prețurile pentru module au crescut cu 20 % în Uniune și că există o lipsă acută de stoc din 2013. Argumentul nu a fost susținut cu elemente de probă și, dimpotrivă, sursele de informații publice confirmă o relativă stabilitate a prețurilor în al doilea trimestru al anului 2013. Chiar și în cazul în care aceste informații ar fi fost corecte, acestea nu ar face decât să reflecte faptul că după înregistrarea importurilor, riscul unei posibile taxe compensatorii ar fi fost deja inclus în preț. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(821)
O altă parte a afirmat că proiectele fotovoltaice nu ar genera profit pentru un investitor dacă scăderea tarifelor fixe nu este corelată cu scăderea costurilor proiectului, inclusiv prețul modulelor, deoarece acestea reprezintă o parte semnificativă a costurilor într-un anumit proiect. În acest sens, s-a susținut că taxele ar pune în discuție viabilitatea multor proiecte fotovoltaice, deoarece acestea ar determina o creștere a prețului.
(822)
După cum s-a menționat în considerentul (752) de mai sus, tendința generală a prețurilor produsului care face obiectul anchetei pare să fie una descendentă. În plus, importanța tarifelor fixe cu privire la piață este în scădere, întrucât în multe regiuni este probabil să se atingă paritatea de rețea. Din aceste motive, argumentul că prețul modulelor fotovoltaice ar putea avea un impact negativ asupra proiectelor fotovoltaice, inclusiv problema viabilității lor, a fost respins.
(823)
O parte interesată a prezentat un exemplu de modelare internă pentru a demonstra că viabilitatea multor proiecte fotovoltaice ar fi pusă în pericol în cazul aplicării taxelor.
(824)
Această modelare nu a permis o cuantificare corectă a măsurii în care atractivitatea investițiilor în instalații fotovoltaice (de exemplu, randamentul investițiilor) ar putea scădea în cazul creșterii prețurilor la produsul vizat de anchetă. Cu toate acestea, premisa că orice taxă ar fi suportată integral de utilizatorii finali sau de consumatori, pentru modelarea menționată, este puțin probabilă, având în vedere marjele de profit existente ale operatorilor din aval. În plus, o decizie de investiție nu se bazează numai pe prețul modulelor, ci, de asemenea, depinde de mulți alți factori, inclusiv, printre altele, de existența unui cadru general favorabil pentru instalații fotovoltaice într-o anumită țară, nivelul de sprijin și, respectiv, prețul energiei electrice (pentru paritatea de rețea). Prin urmare, acest argument a fost respins.
(825)
Pe baza celor de mai sus, s-a concluzionat că instituirea măsurilor va avea, în ansamblu, un impact limitat asupra consumatorilor și a altor utilizatori finali. Aceasta ar avea loc indiferent de rolul sistemelor naționale de sprijin în stimularea cererii de produse fotovoltaice. Dacă sistemele naționale de sprijin sunt adaptate la creșterea prețurilor panourilor solare (prin intermediul unor tarife fixe mai mari), impactul asupra consumatorilor poate fi inexistent.
6.7. Alte argumente
(826)
Unele părți au afirmat că industria din Uniune nu este în măsură să aprovizioneze piața Uniunii cu cantitățile cerute și, prin urmare, în cazul în care se vor institui taxe compensatorii, există un risc major de penurie în Uniune, ceea ce poate conduce la o creștere și mai mare a prețurilor produsului în cauză.
(827)
Ancheta a constatat că acest argument este nejustificat. Din 2009 până în prezent, industria din Uniune nu și-a mai utilizat pe deplin capacitatea de producție. În cursul PA, rata de utilizare a capacității de producție a Uniunii pentru module a fost de 41 %, cu o capacitate suplimentară disponibilă de aproximativ 5,7 GW; rata de utilizare a capacității de producție a Uniunii pentru celule a fost de 63 %, cu o capacitate suplimentară disponibilă de aproximativ 1,2 GW. Prin urmare, grație capacității disponibile, industria din Uniune ar fi capabilă să concureze pentru o cotă suplimentară de piață pe termen scurt. De asemenea, pe termen mediu, este rezonabil să se presupună că industria din Uniune își va spori capacitatea de producție pentru a putea realiza economii de scară mai bune și pentru a obține eventuale reduceri de preț. În plus, există și alte surse de aprovizionare la nivel mondial, care sunt prezente pe piața Uniunii și care vor putea concura pe piața Uniunii în cazul scăderii importurilor de produse chinezești. Ancheta a arătat că, în cursul PA, capacitatea disponibilă de producție existentă din alte țări terțe decât China a fost de 5,6 GW pentru module și de 6 GW pentru celule. Prin urmare, capacitatea disponibilă totală a Uniunii și a producătorilor din afara Uniunii este suficientă pentru a compensa pe termen scurt posibila reducere a importurilor chinezești, ținând cont de cererea de instalații fotovoltaice în UE, prevăzută pentru 2013 (între 9,8 GW și 16,5 GW) și pentru 2014 (între 9 GW și 17,1 GW) de către principalele centre de cercetare precum EPIA.
(828)
Chiar dacă a fost făcută o presupunerea mai conservatoare cu privire la capacitatea de producție a Uniunii (a se vedea considerentul (545) de mai sus), capacitatea de rezervă comună a Uniunii și a țărilor terțe ar fi suficientă pentru a completa pe termen scurt scăderea potențială a importurilor din China. De asemenea, pe termen mediu, este rezonabil să se presupună că industria din Uniune își va spori capacitatea de producție pentru a putea realiza economii de scară, ceea ce va permite obținerea unor reduceri de preț suplimentare. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(829)
Unele părți au susținut, de asemenea, că instituirea de taxe pentru produsul în cauză va afecta dezvoltarea pieței fotovoltaice din Europa și, prin urmare, obiectivele Strategiei Europa 2020 privind sursele regenerabile de energie și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră din UE nu vor fi îndeplinite.
(830)
În primul rând, obiectivele Strategiei Europa 2020 nu depind în mod exclusiv de energia solară. La fel de importante sunt și alte energii din surse regenerabile, cum ar fi: energia eoliană, biomasa, energia hidroelectrică etc. Dat fiind că nu s-a fixat un procent anume pentru energia solară în vederea îndeplinirii obiectivelor Strategiei Europa 2020, nu se preconizează ca reducerea ușoară a numărului de instalații fotovoltaice să crească costurile totale ale Strategiei Europa 2020. În plus, prețul panourilor solare este doar unul dintre numeroșii factori care sunt vitali pentru dezvoltarea sectorului fotovoltaic în Uniune. Este tot atât de important să se asigure un cadru juridic și financiar favorabil la nivelul Uniunii și la nivel național, să se îmbunătățească accesul la finanțare al proiectelor în domeniul energiilor regenerabile și să se realizeze investiții în cercetare și dezvoltare. În ceea ce privește finanțarea investițiilor în domeniul energiei solare, instituirea de taxe va îmbunătăți situația industriei din Uniune și a sectorului fotovoltaic în ansamblu. Prin urmare, este de așteptat să se amelioreze și accesul la capital, atât pentru industria din Uniune, cât și pentru investitorii din sectorul fotovoltaic. În sfârșit, se reamintește că scopul taxelor nu este de a elimina importurile din China, ci de a restabili o concurență loială. Datele privind profiturile obținute pe piața din aval indică faptul că orice creștere a prețului produsului în cauză va fi parțial atenuată de către operatorii de pe piața din aval. Prin urmare, prețul modulelor nu ar trebui să crească semnificativ pentru utilizatorii finali/consumatori și cererea de instalații solare ar trebui să rămână conform estimărilor.
(831)
Pe baza celor de mai sus, se concluzionează că instituirea măsurilor nu va avea, în ansamblu, un impact negativ semnificativ asupra altor politici ale UE.
6.8. Concluzie privind interesul Uniunii
(832)
Efectele pozitive generale pentru industria din Uniune compensează impactul negativ probabil asupra altor operatori din sectorul fotovoltaic, inclusiv asupra utilizatorilor finali (consumatorilor).
(833)
Ținând seama de cele menționate mai sus și pe baza informațiilor disponibile privind interesul Uniunii, nu există motive imperioase împotriva instituirii de măsuri definitive la importurile produsului în cauză, originare din RPC.
7. MĂSURI COMPENSATORII DEFINITIVE
(834)
Ținând seama de concluziile privind subvențiile, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui instituite măsuri compensatorii definitive pentru a se preveni agravarea prejudiciului cauzat industriei din Uniune de importurile care au făcut obiectul unor subvenții.
7.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(835)
Pentru a stabili nivelul acestor măsuri, s-a ținut cont de marjele de subvenție constatate și de valoarea taxei necesare pentru a elimina prejudiciul suferit de producătorii din Uniune, fără a depăși marjele de subvenție constatate.
(836)
În vederea calculării valorii taxei necesare pentru a elimina efectele subvențiilor prejudiciabile, s-a considerat că măsurile ar trebui să permită industriei din Uniune să-și acopere costurile de producție și să obțină profitul înainte de impozitare pe care această industrie ar putea să îl obțină în mod rezonabil în acest sector, în condiții de concurență normală, adică în lipsa importurilor care fac obiectul unor subvenții, din vânzarea produsului similar în Uniune. În conformitate cu jurisprudența Tribunalului, un astfel de profit este cel realizat la începutul perioadei luate în considerare, și anume înainte de creșterea importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Prin urmare, profitul țintă a fost stabilit la 8 % pe baza profitului mediu ponderat realizat de industria din UE în 2009 și 2010 pentru module și celule, în perioada când se înregistra profit.
(837)
În urma comunicării constatărilor finale, industria din Uniune a afirmat că rentabilitatea din anul 2010 ar trebui să fie folosită ca nivel de rentabilitate pe care industria din Uniune l-ar putea obține în mod rezonabil, în lipsa importurilor subvenționate, mai degrabă decât marja de profit medie a anilor 2009 și 2010. În acest sens, s-a susținut că rentabilitatea din 2009 s-a dovedit a fi insuficientă, iar circumstanțele din cei doi ani au fost în mod clar diferite, având în vedere în special evoluția consumului în 2010, care a atenuat efectele subvenționării în anul respectiv. În această privință, ar trebui remarcat că nu este relevant dacă marja medie de profit realizată de industria din Uniune a fost „suficientă” atunci când s-a stabilit nivelul de eliminare a prejudiciului. Nivelul de eliminare a prejudiciului ar trebui să se bazeze pe profitul care poate fi realizat în mod rezonabil, în lipsa importurilor subvenționate. Practica autorităților de anchetă este să considere că acest nivel a fost atins la începutul perioadei luate în considerare. Deoarece în acest caz industria din Uniune a realizat pierderi în ceea ce privește vânzările de celule la începutul perioadei luate în considerare din 2009, această metodologie a fost inadecvată, și s-a considerat ca fiind mai fiabilă stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului pe baza marjei de profit medii din primul și al doilea an din perioada luată în considerare. În acest sens, s-a considerat, de asemenea, că este irelevant faptul că circumstanțele au fost diferite în acești doi ani.
(838)
O altă parte a reiterat afirmația că ar trebui stabilite profituri țintă diferite pentru module și celule, deoarece rentabilitatea acestor tipuri de produse au arătat tendințe diferite în cursul perioadei luate în considerare. Deși indicatorii au fost, într-adevăr, prezentați separat pentru fiecare tip de produs, concluziile obținute pentru fiecare indicator se referă la produsul care face obiectul anchetei, în ansamblu. Se reamintește, de asemenea, faptul că modulele și celulele sunt unul și același produs și, prin urmare, marjele de subvenție și nivelul de eliminare a prejudiciului au fost stabilite pe această bază.
(839)
Pe această bază, s-a calculat un preț neprejudiciabil al produsului similar pentru industria din Uniune. Prețul neprejudiciabil a fost obținut adăugând marja de profit de 8 % menționată mai sus la costul de producție din cursul PA al producătorilor din Uniune incluși în eșantion.
(840)
Majorarea de preț necesară a fost apoi determinată prin compararea prețului de import mediu ponderat al producătorilor-exportatori cooperanți din RPC care au fost incluși în eșantion, astfel cum s-a stabilit pentru calcularea subcotării prețului, ajustat în mod corespunzător pentru a ține cont de costurile de import și de taxele vamale, cu prețul mediu ponderat neprejudiciabil al produsului similar vândut pe piața Uniunii în cursul PA de producătorii din Uniune incluși în eșantion. Eventualele diferențe rezultate din această comparație au fost apoi exprimate ca procent din valoarea de import CIF medie ponderată.
(841)
Una dintre părți a susținut că vânzările producătorilor din Uniune incluși în eșantion s-au concentrat pe piața produselor de înaltă calitate, cum ar fi sectorul rezidențial/micii comercianți, ceea ce a atras tarife fixe mai mari, și a sugerat că prețul de vânzare la nivelul industriei din Uniune ar trebui să fie ajustat în consecință. Trebuie menționat faptul că această afirmație nu ar trebui să fie decisivă pentru calcularea marjei de prejudiciu, întrucât ancheta a arătat că producătorii din Uniune nu au înregistrat profituri.
7.2. Măsuri definitive
(842)
În lumina celor de mai sus și în conformitate cu articolul 15 din regulamentul de bază, ar trebui instituită o taxă compensatorie definitivă la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componente cheie (de exemplu, celule), originare sau expediate din RPC, la nivelul cel mai mic dintre marja de subvenție și marja de prejudiciu constatate, în conformitate cu regula celei mai mici taxe. În acest caz, nivelul taxei ar trebui stabilit, în consecință, la nivelul marjelor de subvenție constatate.
(843)
Având în vedere gradul ridicat de cooperare din partea producătorilor-exportatori chinezi, taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” a fost stabilită la nivelul celei mai ridicate taxe impuse societăților care au fost incluse în eșantion sau care au cooperat la anchetă. Taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” va fi aplicată societăților care nu au cooperat la anchetă.
(844)
Pentru societățile cooperante neincluse în eșantion și enumerate în anexă, nivelul taxei definitive se stabilește la nivelul mediei ponderate a taxelor aplicabile societăților incluse în eșantion.
(845)
Pe baza celor de mai sus, ratele la care vor fi aplicate aceste taxe sunt stabilite după cum urmează:
Denumirea societății
Marjă de subvenție
Marjă de prejudiciu
Taxă compensatorie
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Societățile enumerate în anexă
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Toate celelalte societăți
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Măsurile compensatorii de mai sus sunt stabilite sub formă de taxe ad valorem.
(847)
Nivelurile taxelor compensatorii pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, au fost stabilite pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, acestea reflectă situația constatată în cursul anchetei în ceea ce privește societățile respective. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă în cazul „tuturor celorlalte societăți”) sunt aplicabile exclusiv importurilor de produse originare din țara în cauză și fabricate de societățile respective, și anume de persoanele juridice menționate. Produsele importate fabricate de orice altă societate al cărei nume nu este menționat în mod specific în articolul 1, inclusiv de către entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și vor fi supuse taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(848)
Orice cerere prin care se solicită aplicarea unui nivel individual al taxelor compensatorii pentru fiecare societate (de exemplu, ca urmare a modificării denumirii persoanei juridice sau ca urmare a creării unor noi entități de producție și de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei (103), împreună cu toate informațiile relevante, în special orice modificări ale activităților societății, referitoare la producție, vânzările interne și la export asociate, de exemplu, cu modificarea denumirii sau cu crearea entităților de producție și de vânzare. Regulamentul va fi modificat, după caz, prin actualizarea listei de societăți care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
(849)
Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei compensatorii, nivelul taxei reziduale ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori necooperanți, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în decursul PA.
(850)
Se instituie măsuri pentru a permite producătorilor din Uniune să se redreseze în urma efectului prejudiciabil al subvenției. În măsura în care ar exista un dezechilibru inițial între avantajul potențial pentru producătorii din Uniune și costul pentru alți operatori economici din Uniune, acest dezechilibru ar putea fi compensat printr-o creștere și/sau reîncepere a producției în Uniune. Cu toate acestea, este posibil ca scenariul preconizat de creștere a producției în Uniune să nu fie în concordanță cu evoluția pieței, în contextul volatilității acesteia. Consumul de module la nivelul Uniunii a crescut cu 264 % între 2009 și 2011, și a scăzut cu 43 de puncte procentuale în perioada de 6 luni dintre 2011 și perioada de anchetă. Volatilitatea este și mai impresionantă atunci când se are în vedere perioada 2006 - 2011, când consumul de module la nivelul Uniunii a crescut de la mai puțin de 1 GW la aproape 20 GW sau o creștere de aproximativ 2 000 % în doar cinci ani. Se preconizează că aceasta volatilitate va continua să crească, iar previziunile publicate de asociațiile de societăți arată diferențe de 100 % și chiar mai mari între diferitele scenarii, chiar pentru perioada pe termen mediu 2014 - 2015.
(851)
Din aceste motive, se consideră oportun în astfel de circumstanțe excepționale să se limiteze durata măsurilor pe o perioadă de numai doi ani.
(852)
Această perioadă ar trebui să fie suficientă pentru ca producătorii din Uniune să se dezvolte și/sau să reînceapă producția, și în același timp să nu pună în pericol în mod semnificativ situația altor operatori economici din Uniune. Se consideră că perioada de doi ani va fi cea mai potrivită pentru a analiza dacă instituirea măsurilor a avut într-adevăr efectul de creștere a producției din Uniune și, astfel, de echilibrare a efectelor negative asupra altor operatori economici din Uniune.
(853)
În urma comunicării constatărilor finale, un producător din Uniune a afirmat că durata limitată la 2 ani este prea scurtă pentru a se redresa în urma prejudiciului suferit. În plus, s-a susținut că o durată de 2 ani nu ar permite producătorilor din Uniune să prezinte planuri de afaceri pentru actualul și următorul exercițiu financiar. În acest sens, se remarcă faptul că durata măsurilor este până în decembrie 2015, iar aceasta ar trebui să fie suficientă pentru ca producătorii din Uniune să prezinte planuri de afaceri până în 2015.
(854)
În plus, producătorul din Uniune nu a contestat motivele pentru care durata a fost limitată la doi ani, și anume volatilitatea pieței. Producătorul chiar a apreciat în mod explicit o revizuire în cazul în care măsurile trebuie să fie modificate ca urmare a modificării situației pieței. Dat fiind că probabilitatea unei modificări a condițiilor de piață în termen de doi ani este, într-adevăr, ridicată în contextul acestei piețe volatile, se consideră oportună limitarea măsurilor la doi ani, încă de la început.
(855)
În urma comunicării constatărilor finale, reclamantul a susținut că doi ani sunt insuficienți pentru a investi în producție, făcând referire la considerentul (852). Cu toate acestea, din cauza unei importante capacități de producție neutilizate a industriei din Uniune, o creștere a producției se poate realiza printr-o mai bună utilizare a capacităților de producție existente, care ar trebui să poată fi realizată fără investiții suplimentare importante.
(856)
Reclamantul a susținut în continuare că instituirea unor taxe compensatorii definitive pentru o perioadă de doi ani este insuficientă pentru ca industria Uniunii să se redreseze în urma efectelor prejudiciabile ale subvențiilor anterioare. Cu toate acestea, instituirea de taxe compensatorii nu poate lua în considerare doar interesul industriei din Uniune, ci trebuie să pună în balanță avantajul potențial pentru producătorii din Uniune și costul pentru alți agenți economici din Uniune. Pe această bază, decizia privind limitarea măsurilor la doi ani este menținută.
(857)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se recomande instituirea unei taxe compensatorii definitive pentru importurile de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză (comunicarea finală). Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în care au putut face observații cu privire la comunicarea finală.
(858)
Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.
7.3. Înregistrarea și efectul retroactiv
(859)
După cum s-a menționat în considerentul (7) de mai sus, Comisia a adoptat, la 1 martie 2013, Regulamentul (UE) nr. 182/2013 al Comisiei prin care importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume, celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză se supun înregistrării începând cu 6 martie 2013.
(860)
Începând cu 6 iunie 2013, obligația de înregistrare a importurilor în scopul asigurării protecției împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping a fost eliminată prin regulamentul antidumping provizoriu. În ceea ce privește prezenta anchetă antisubvenție și având în vedere constatările de mai sus, înregistrarea importurilor în scopul anchetei antisubvenții, în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din regulamentul de bază, ar trebui să înceteze.
(861)
În ceea ce privește o posibilă aplicare retroactivă a măsurilor compensatorii, criteriile prevăzute la articolul 16 alineatul (4) din regulamentul de bază trebuie să fie evaluate. În conformitate cu acest articol, se poate percepe o taxă compensatorie definitivă pe produsele care au fost introduse pentru consum cu cel mult 90 de zile înainte de data aplicării măsurilor provizorii, dar nu anterior deschiderii anchetei.
(862)
În acest caz, nu au fost aplicate măsuri compensatorii provizorii. În consecință, s-a decis ca taxa compensatorie definitivă să nu se perceapă retroactiv.
8. FORMA MĂSURILOR
(863)
În urma adoptării măsurilor antidumping provizorii, în cadrul anchetei antidumping desfășurate în paralel (104), un grup de producători-exportatori cooperanți, inclusiv societățile lor afiliate din RPC și din Uniunea Europeană, împreună cu Camera de Comerț din China pentru Importul și Exportul de Produse Mecanice și Electronice (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, CCCME) au oferit un angajament de preț comun în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază (105). Oferta de angajament a fost, de asemenea, sprijinită de guvernul RPC. Comisia a examinat oferta și, prin Decizia 2013/423/UE (106), a acceptat această ofertă de angajament.
(864)
În urma Deciziei 2013/423/UE, producătorii-exportatori, împreună cu CCCME, au depus o notificare de modificare a ofertei lor de angajament inițiale. Ei au solicitat revizuirea angajamentului pentru a lua în considerare excluderea plachetelor din definiția produsului, astfel cum se descrie în considerentele (46) și (99). În plus, un număr de exportatori suplimentari, în termenul precizat la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază, au solicitat să fie incluși în angajament.
(865)
Același grup de producători-exportatori, împreună cu CCCME, în termenul stabilit la articolul 13 alineatul (2) din regulamentul de bază (107), au cerut ca termenii respectivului angajament să fie acceptați de către Comisie pentru a elimina, de asemenea, orice efecte prejudiciabile ale importurilor subvenționate. Prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE, Comisia a acceptat această ofertă privind taxele definitive,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
1. Se instituie o taxă compensatorie definitivă la importurile de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și la importurile de celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile pe bază de siliciu cristalin (celulele au o grosime de maximum 400 micrometri), care se încadrează în prezent la codurile NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90 (codurile TARIC 85013100281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 și 8541409039) originare sau expediate din Republica Populară Chineză, cu excepția cazului în care acestea se află în tranzit în sensul articolului V din GATT.
Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză:
-
încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii;
-
produsele fotovoltaice cu strat subțire,
-
produsele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt în permanență integrate în produse electrice, în cazul în care funcția produselor electrice este alta decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula (celulele) fotovoltaică (fotovoltaice) pe bază de siliciu cristalin integrată (integrate);
-
modulele sau panourile cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere.
2. Nivelul taxei compensatorii definitive care se aplică la prețul net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, se stabilește pentru produsul descris la alineatul (1) și fabricat de către societățile enumerate mai jos după cum urmează:
Societate
Nivelul taxei
Cod adițional TARIC
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Societățile enumerate în anexă
6,4 %
Toate celelalte societăți
11,5 %
B999 (108)
3. Cu excepția existenței unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
1. Importurile declarate pentru punerea în liberă circulație a produselor care se încadrează în prezent la codul NC ex 8541 40 90 (coduri TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 și 8541409039) care sunt facturate de societăți ale căror angajamente sunt acceptate de Comisie și al căror nume este menționat în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU, sunt scutite de taxa antisubvenții instituită la articolul 1, cu condiția ca:
(a)
o societate enumerată în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU să fi fabricat, expediat și facturat produsele menționate mai sus fie direct, fie prin intermediul societății sale afiliate enumerate, de asemenea, în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU, fie societăților lor afiliate din Uniune care acționează ca importator și pun în liberă circulație mărfurile în Uniune, fie primului client independent care acționează în calitate de importator și pune mărfurile în liberă circulație în Uniune;
(b)
aceste importuri să fie însoțite de o factură conformă cu angajamentul, care este o factură comercială conținând cel puțin elementele și declarația menționate în anexa II la prezentul regulament
(c)
aceste importuri să fie însoțite de un certificat de angajament în conformitate cu anexa III la prezentul regulament; și
(d)
mărfurile declarate și prezentate în vamă să corespundă exact descrierii din factura conformă cu angajamentul.
2. Se instituie o datorie vamală în momentul acceptării declarației de punere în liberă circulație:
(a)
ori de câte ori se constată faptul că, în ceea ce privește importurile descrise la alineatul (1), una sau mai multe dintre condițiile menționate în respectivul alineat nu sunt îndeplinite; sau
(b)
atunci când Comisia își retrage acceptul privind angajamentul în conformitate cu articolul 13 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 printr-un regulament sau o decizie care se referă la anumite tranzacții și declară nevalabile facturile relevante conforme cu angajamentul.
Articolul 3
Societățile ale căror angajamente sunt acceptate de Comisie și ale căror nume sunt enumerate în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE, sub rezerva anumitor condiții precizate în această decizie, vor emite și o factură pentru tranzacțiile care nu sunt exceptate de la plata taxelor antisubvenție. Această factură este o factură comercială conținând cel puțin elementele prevăzute în anexa 4 la prezentul regulament.
Articolul 4
Înregistrarea importurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 182/2013 prin care se supun înregistrării importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume, celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză încetează.
Articolul 5
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament expiră la 7 decembrie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 decembrie 2013.