ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 юни 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции за изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (1), и по-специално член 140, параграф 7, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
За изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер е необходимо да се установи географското местоположение на капиталовите изисквания за всички кредитни експозиции на съответната институция, в т.ч. експозициите от търговския портфейл и всички секюритизиращи експозиции.
(2)
Географското местоположение следва да се определя според местоположението на риска по експозициите. Това ще гарантира, че натрупаните допълнителни резерви от прилагането на антицикличния буфер се разпределят към финансовата система с прекомерен растеж на кредитирането.
(3)
Местопребиваването на длъжника или на задълженото лице следва по принцип да се използва за определяне на географското местоположение на всички кредитни експозиции, тъй като се счита, че то най-добре отразява мястото, където е разположен рискът и което следователно е от значение за финансовата система. Географското местоположение на кредитните експозиции, определени като експозиции „специализирано кредитиране“ съгласно член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да се основава на местонахождението на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението.
(4)
С оглед на ясното и недвусмислено разбиране на мерките за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции е изключително важно да се посочи списък с определения на техническите термини, използвани в настоящия регламент.
(5)
Експозициите към юридическо лице следва по принцип да бъдат разпределени към държавата членка или третата държава, в която се намира седалището на това юридическо лице. Централното управление на юридическо лице може обаче в действителност да е разположено на различно място от неговото седалище. Това бе постановено от Съда в решенията му по дела C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) и C-210/06 (Cartesio). За да се гарантира целесъобразното разпределение на антицикличния капиталов буфер в тези случаи, институциите, които са наясно със съществуването на подобно несъответствие по отношение на даден длъжник, следва да разпределят съответните експозиции към мястото, където в действителност се намира централното управление на съответното юридическо лице.
(6)
Експозициите към предприятия за колективно инвестиране (ПКИ) е целесъобразно да бъдат разпределяни към местоположението на длъжника по базисната експозиция, както е определено в настоящия регламент. Когато установяването на длъжника по базисната експозиция е твърде трудно, експозицията към ПКИ може да бъде разпределена към държавата членка по произход на институцията.
(7)
Експозициите към други активи следва да бъдат разпределяни към държавата членка по произход на институцията, ако длъжникът по тях не може да бъде установен.
(8)
За институциите с ограничени съвкупни чуждестранни експозиции и ограничени позиции в търговския портфейл са предвидени съображения за пропорционалност и същественост, позволяващи им да прилагат опростени методи на разпределение. С това се цели облекчаване на бремето за по-малките институции с ограничен обем чуждестранни експозиции и позиции в търговския портфейл.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(10)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„обща кредитна експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
2.
„експозиция в търговския портфейл“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква б) от Директива 2013/36/ЕС;
3.
„секюритизираща експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква в) от Директива 2013/36/ЕС;
4.
„местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - контрагент на институцията по обща кредитна експозиция, емитент на финансов инструмент, който не е включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в банковия портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
5.
„местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - емитент на финансов инструмент, включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в търговския портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
6.
„местоположение на дохода“ е държавата членка или третата държава на местонахождение на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението във връзка с експозиция „специализирано кредитиране“;
7.
„чуждестранна експозиция“ е обща кредитна експозиция, длъжникът по която не се намира в държавата членка по произход на институцията;
8.
„експозиция „специализирано кредитиране““ е обща кредитна експозиция, притежаваща характеристиките, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 2
Местоположение на общите кредитни експозиции
1. Всички общи кредитни експозиции, които не попадат в обхвата на параграфи 2-5 от настоящия член, се разпределят към местоположението на длъжника.
2. Общите кредитни експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжниците по базисните експозиции на дадена експозиция към ПКИ, член 4, параграф 2 от настоящия регламент може да се прилага по отношение на тази експозиция към ПКИ.
3. Експозициите „специализирано кредитиране“, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на дохода.
4. Общите кредитни експозиции към други позиции, посочени в член 112, буква р) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да установи длъжника по тях.
5. Към държавата членка по произход на институцията може да бъдат разпределяни следните общи кредитни експозиции:
а)
експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, ако институцията не може да определи местоположението на длъжника или длъжниците по базисните експозиции въз основа на своята вътрешна информацията или на външна информация, за чието получаване не е необходимо прекомерно усилие.
б)
чуждестранни експозиции, чиято съвкупна сума не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията. Съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции се изчислява, като се изключат общите кредитни експозиции, разположени в съответствие с буква а) от настоящия параграф и параграф 4.
6. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 5, буква б), както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 3
Географско местоположение на експозициите в търговския портфейл
1. Експозициите в търговския портфейл се разпределят към местоположението на длъжника при спазване на разпоредбите по параграфи 2 и 3.
2. Институциите определят географското местоположение на експозициите в търговския портфейл, които подлежат на капиталовите изисквания по трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като умножат съвкупната сума на своята рискова експозиция със следното отношение:
а)
капиталовите изисквания по подпортфейли, разпределени според географското местоположение, определено по модела, предвиден в трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към
б)
сумата на капиталовите изисквания по буква а) за всички географски местоположения.
3. Институциите, чиито общ размер на експозиции в търговския портфейл не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията, могат да разпределят тези експозиции към държавата членка по произход на институцията.
4. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 3, както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 4
Географско местоположение на секюритизиращите експозиции
1. Секюритизиращата експозиция се разпределя към местоположението на длъжника по базисните експозиции.
2. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжника по базисните експозиции на дадена секюритизираща експозиция, експозицията се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции с най-голям дял от базисните секюритизиращи експозиции.
3. Секюритизиращите експозиции, за които липсва информация за базисните секюритизиращи експозиции, могат да бъдат разпределени към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да определи мястото на установяване на длъжника по базисните експозиции въз основа на наличната вътрешна или външна информация или без да прилага прекомерно усилие за получаването на тази информация.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 юни 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1152/2014 AL COMISIEI
din 4 iunie 2014
de completare a Directivei 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare referitoare la identificarea situării geografice a expunerilor din credite relevante în scopul calculării ratelor amortizorului anticiclic de capital specific instituției
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții (1), în special articolul 140 alineatul (7) al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
Pentru calcularea ratei amortizorului anticiclic de capital specific instituției este necesară identificarea situării geografice a cerințelor de fonduri proprii pentru toate expunerile din credite ale unei instituții specifice, inclusiv expunerile deținute în portofoliul de tranzacționare și toate expunerile din securitizare.
(2)
Situarea geografică ar trebui stabilită pe baza situării riscului aferent expunerilor. Acest lucru va garanta faptul că constituirea de rezerve suplimentare prin aplicarea amortizorului anticiclic este alocată sistemului financiar în care există o creștere excesivă a creditului.
(3)
Locul de reședință al obligatului sau al debitorului ar trebui în general utilizat pentru identificarea situării geografice a tuturor expunerilor din credite, întrucât se consideră că acesta reflectă cel mai bine locul situării riscului, care, prin urmare, este cel care are importanță pentru sistemul financiar. Cu toate acestea, situarea geografică a expunerilor din credite identificate ca expuneri provenind din finanțări specializate în temeiul articolului 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2) ar trebui să se bazeze pe situarea activelor care generează venitul reprezentând principala sursă de rambursare a obligației.
(4)
Pentru a permite o interpretare clară și fără ambiguități a măsurilor privind identificarea situării geografice a expunerilor din credite relevante, este esențial să se stabilească o listă de definiții ale termenilor tehnici utilizați în prezentul regulament.
(5)
Expunerile față de o persoană juridică ar trebui, în principiu, să fie alocate statului membru sau țării terțe în care persoana respectivă își are sediul social. Cu toate acestea, locul în care se situează centrul de administrare efectiv și locul în care se situează sediul social al unei persoane juridice ar putea fi diferite. Acest lucru a fost recunoscut de Curte în hotărârile pronunțate în cauzele C-81/87 (Daily Mail), C212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) și C-210/06 (Cartesio). Pentru a garanta alocarea corectă a amortizorului anticiclic de capital în aceste cazuri, instituțiile, atunci când cunosc faptul că există o astfel de diferență în privința unui obligat, ar trebui să aloce expunerile relevante locului de situare a centrului de administrare efectiv al persoanei juridice relevante.
(6)
În ceea ce privește expunerile față de organisme de plasament colectiv (OPC), este adecvat ca acestea să fie alocate locului de situare a obligatului expunerii-suport, conform definiției din prezentului regulament. Atunci când definirea obligatului expunerii-suport este disproporționat de dificil de realizat, expunerea OPC poate fi alocată statului membru de origine al instituției.
(7)
Expunerile față de alte active ar trebui alocate statului membru de origine al instituției, dacă obligatul acestora nu poate fi identificat.
(8)
În cazul instituțiilor cu o expunere externă totală sau cu activități din portofoliul de tranzacționare limitate, ar trebui să se țină cont de considerațiile privind proporționalitatea și importanța relativă, permițându-se utilizarea unor metode de alocare mai simple pentru instituțiile respective. Obiectivul este de a reduce sarcina instituțiilor mai mici, care au în general o expunere externă și activități din portofoliul de tranzacționare limitate.
(9)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate Comisiei de către Autoritatea Bancară Europeană.
(10)
Autoritatea Bancară Europeană a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„expunere generală din credite” înseamnă valoarea expunerii la risc, calculată în conformitate cu articolul 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a unei expuneri la care se face trimitere la articolul 140 alineatul (4) litera (a) din Directiva 2013/36/UE;
2.
„expunere inclusă în portofoliul de tranzacționare” înseamnă valoarea expunerii la risc, calculată în conformitate cu articolul 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a unei expuneri la care se face trimitere la articolul 140 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2013/36/UE;
3.
„expunere din securitizare” înseamnă valoarea expunerii la risc, calculată în conformitate cu articolul 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a unei expuneri la care se face trimitere la articolul 140 alineatul (4) litera (c) din Directiva 2013/36/UE;
4.
„situarea obligatului” înseamnă statul membru sau țara terță în care persoana fizică sau juridică ce este contrapartea instituției pentru o anumită expunere generală din credite sau emitentul unui instrument financiar neinclus în portofoliul de tranzacționare sau contrapartea pentru o expunere din afara portofoliului de tranzacționare domiciliază în mod obișnuit (în cazul persoanelor fizice) sau își are sediul social (în cazul persoanelor juridice); pentru o persoană juridică al cărei centru de administrare efectiv se află într-un stat membru sau într-o țară terță diferită de statul membru sau țara în care se află sediul său social, „situarea obligatului” înseamnă statul membru sau țara terță în care se află centrul său de administrare efectiv;
5.
„situarea debitorului” înseamnă statul membru sau țara terță în care persoana fizică sau juridică ce este emitentul instrumentului financiar inclus în portofoliul de tranzacționare sau contrapartea pentru o expunere inclusă în portofoliul de tranzacționare domiciliază în mod obișnuit (în cazul persoanelor fizice) sau își are sediul social (în cazul persoanelor juridice); pentru o persoană juridică al cărei centru de administrare efectiv se află într-un stat membru sau într-o țară terță diferită de statul membru sau țara în care se află sediul său social, „situarea debitorului” înseamnă statul membru sau țara terță în care se află centrul său de administrare efectiv;
6.
„situarea venitului” înseamnă statul membru sau țara terță unde sunt situate activele care generează venitul reprezentând principala sursă de rambursare a obligației legate de o expunere provenind din finanțări specializate;
7.
„expunere externă” înseamnă o expunere generală din credite în cazul căreia obligatul nu este situat în statul membru de origine al instituției;
8.
„expunere provenind din finanțări specializate” înseamnă expunerea generală din credite având caracteristicile la care se face trimitere la articolul 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
Articolul 2
Situarea expunerilor generale din credite
(1) Toate expunerile generale din credite, care nu intră sub incidența alineatelor (2)-(5) din prezentul articol, sunt alocate locului de situare a obligatului.
(2) Expunerile generale din credite față de OPC, astfel cum sunt menționate la articolul 112 litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sunt alocate locului de situare a obligatului expunerilor-suport. În cazul în care există mai multe locuri de situare care corespund obligaților expunerilor-suport pentru o anumită expunere OPC, articolul 4 alineatul (2) din prezentul regulament poate fi aplicat și pentru expunerea OPC respectivă.
(3) Expunerile provenind din finanțări specializate, astfel cum sunt menționate la articolul 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sunt alocate locului de situare a venitului.
(4) Expunerile generale din credite față de alte elemente, astfel cum sunt menționate la articolul 112 litera (q) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sunt alocate statului membru de origine al instituției în cazul în care instituția nu poate identifica obligatul acestora.
(5) Următoarele expuneri generale din credite pot fi alocate statului membru de origine al unei instituții:
(a)
expunerile OPC, astfel cum sunt menționate la articolul 112 litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, atunci când instituția nu poate identifica locul de situare a obligatului sau a obligaților expunerilor-suport pe baza informațiilor existente la nivel intern sau disponibile din exterior fără un efort disproporționat;
(b)
expunerile externe a căror valoare agregată nu depășește 2 % din valoarea agregată pentru expunerile generale din credite, expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare și expunerile din securitizare ale instituției respective. Valoarea agregată pentru expunerile generale din credite, expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare și expunerile din securitizare se calculează excluzând expunerile generale din credite a căror situare este identificată în conformitate cu prezentul alineat litera (a) și cu alineatul (4).
(6) Instituțiile calculează procentul menționat la alineatul (5) litera (b), atât pe bază anuală, cât și pe bază ad-hoc. Un calcul ad-hoc este necesar în cazul în care se produce un eveniment care afectează situația financiară sau economică a instituției.
Articolul 3
Situarea geografică a expunerilor incluse în portofoliul de tranzacționare
(1) Fără a aduce atingere alineatelor (2) și (3), expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare sunt alocate locului de situare a debitorului.
(2) Pentru expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare care fac obiectul cerințelor de fonduri proprii prevăzute în partea a treia titlul IV capitolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, instituțiile identifică situarea geografică a expunerilor respective prin multiplicarea valorii lor agregate a expunerii la risc cu raportul dintre:
(a)
cerințele de fonduri proprii pentru subportofolii împărțite în funcție de situarea geografică stabilită în conformitate cu modelul din partea a treia titlul IV capitolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și
(b)
suma cerințelor de fonduri proprii stabilite în conformitate cu litera (a) pentru toate locurile de situare geografică.
(3) Instituțiile în cazul cărora expunerile totale incluse în portofoliul de tranzacționare nu depășesc 2 % din valoarea totală pentru expunerile generale din credite, expunerile incluse în portofoliul de tranzacționare și expunerile din securitizare pot aloca aceste expuneri statului membru de origine al instituției.
(4) Instituțiile calculează procentul menționat la alineatul (3) atât pe bază anuală, cât și pe bază ad-hoc. Un calcul ad-hoc este necesar în cazul în care se produce un eveniment care afectează situația financiară sau economică a instituției.
Articolul 4
Situarea geografică a expunerilor din securitizare
(1) O expunere din securitizare este alocată locului de situare a obligatului expunerilor-suport.
(2) În cazul în care există mai multe locuri de situare care corespund obligatului expunerilor-suport pentru o anumită expunere din securitizare, expunerea respectivă poate fi alocată locului de situare a obligatului expunerilor-suport care prezintă procentul cel mai ridicat de expuneri-suport din securitizare.
(3) Expunerile din securitizare pentru care nu sunt disponibile informații privind expunerile-suport din securitizare pot fi alocate statului membru de origine al instituției în cazul în care instituția nu poate identifica obligatul expunerilor-suport pe baza informațiilor disponibile din surse interne sau externe sau obținerea informațiilor ar necesita un efort disproporționat.
Articolul 5
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 4 iunie 2014.