РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
DECIZIA (UE, Euratom) 2015/444 A COMISIEI
din 13 martie 2015
privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 249,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106,
având în vedere Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene anexat la tratate, în special articolul 18,
întrucât:
(1)
Dispozițiile în materie de securitate ale Comisiei referitoare la protecția informațiilor clasificate ale Uniunii Europene (IUEC) necesită o revizuire și o actualizare care să țină seama de evoluțiile instituționale, organizatorice, operaționale și tehnologice.
(2)
Comisia Europeană a lansat, împreună cu guvernele Belgiei, Luxemburgului și Italiei (1), instrumente privind aspectele legate de securitate pentru principalele sale locații.
(3)
Comisia, Consiliul și Serviciul European de Acțiune Externă își asumă angajamentul de a aplica standarde echivalente de securitate pentru protecția IUEC.
(4)
Este important ca Parlamentul European și alte instituții, agenții, organe sau oficii ale Uniunii să fie asociate, atunci când este cazul, la principiile, standardele și normele de protecție a informațiilor clasificate necesare pentru protejarea intereselor Uniunii și ale statelor sale membre.
(5)
Riscul la adresa IUEC este gestionat ca proces. Acest proces urmărește determinarea riscurilor de securitate cunoscute, definirea măsurilor de securitate care vizează reducerea acestor riscuri la un nivel acceptabil în conformitate cu principiile de bază și standardele minime de securitate stabilite în prezenta decizie și aplicarea acestor măsuri în conformitate cu conceptul apărării în profunzime. Eficacitatea acestor măsuri este evaluată în permanență.
(6)
În cadrul Comisiei, securitatea fizică ce vizează protejarea informațiilor clasificate reprezintă aplicarea măsurilor de protecție fizică și tehnică menite să împiedice accesul neautorizat la IUEC.
(7)
Gestionarea IUEC constă în aplicarea unor măsuri administrative în scopul de a controla IUEC pe durata ciclului lor de viață, pentru a completa măsurile prevăzute la capitolele 2, 3 și 5 din prezenta decizie, contribuind astfel la descurajarea, detectarea și remedierea compromiterii sau a pierderii deliberate ori accidentale a informațiilor de acest tip. Măsurile respective se referă, în special, la crearea, păstrarea, înregistrarea, copierea, traducerea, scăderea nivelului de clasificare, declasificarea, gestionarea și distrugerea IUEC și completează normele generale privind gestionarea documentelor Comisiei [Deciziile 2002/47/CE, CECO, Euratom (2) și 2004/563/CE, Euratom (3)].
(8)
Dispoziția din prezenta decizie nu aduce atingere:
(a)
Regulamentului (Euratom) nr. 3 (4);
(b)
Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (5);
(c)
Regulamentului (CE) 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (6);
(d)
Regulamentului (CEE, Euratom) nr. 354/83 al Consiliului (7),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
CAPITOLUL 1
PRINCIPII DE BAZĂ ȘI STANDARDE MINIME
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
1.
„departament al Comisiei” înseamnă orice direcție generală ori serviciu al Comisiei sau orice cabinet al unui membru al Comisiei;
2.
„material criptografic (criptat)” înseamnă algoritmi criptografici, module criptografice hardware și software și produse însoțite de modalități de instalare și documentația aferentă, precum și materialul de criptare;
3.
„declasificare” înseamnă eliminarea oricărei clasificări de securitate;
4.
„apărare în profunzime” înseamnă aplicarea unei serii de măsuri de securitate organizate pe niveluri de apărare multiple;
5.
„document” reprezintă orice informație înregistrată, indiferent de forma sau caracteristicile sale fizice;
6.
„reducerea nivelului de securitate” înseamnă atribuirea unui nivel de clasificare inferior;
7.
„gestionarea” IUEC înseamnă toate acțiunile posibile al căror obiect îl pot face IUEC de-a lungul ciclului lor de viață. Aceasta cuprinde crearea, înregistrarea, prelucrarea, transportul, reducerea nivelului de clasificare, declasificarea și distrugerea. În ceea ce privește sistemele informatice și de comunicații (SIC), gestionarea cuprinde, de asemenea, colectarea, afișarea, transmiterea și păstrarea.
8.
„deținător” înseamnă o persoană autorizată în mod corespunzător, în privința căreia s-a stabilit necesitatea de a cunoaște, care se află în posesia unei informații UE clasificate și, în consecință, răspunde de protecția acesteia;
9.
„norme de punere în aplicare” înseamnă orice set de norme sau notificări de securitate adoptate în conformitate cu capitolul 5 din Decizia (UE, Euratom) 2015/443 a Comisiei (8);
10.
„material” înseamnă orice suport, suport de date sau orice aparat ori echipament deja fabricat sau în curs de fabricație;
11.
„emitent” înseamnă instituția, agenția sau organul Uniunii, statul membru, statul terț sau organizația internațională sub a cărei (cărui) autoritate s-au creat și/sau introdus în structurile Uniunii informațiile clasificate;
12.
„incinte” înseamnă orice bunuri imobile sau asimilate acestora și orice proprietăți deținute de Comisie;
13.
„proces de management al riscului de securitate” înseamnă întregul proces de identificare, control și reducere la minimum a influenței evenimentelor incerte care pot afecta securitatea unei organizații sau a oricăruia dintre sistemele pe care aceasta le folosește. Procesul acoperă întregul spectru al activităților legate de risc, inclusiv evaluarea, tratarea, acceptarea și comunicarea;
14.
„Statutul funcționarilor” înseamnă Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, stabilite prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului (9);
15.
„amenințare” înseamnă o cauză potențială a unui incident nedorit care poate aduce prejudicii unei organizații sau oricăruia dintre sistemele pe care aceasta le folosește. Astfel de amenințări pot fi accidentale sau deliberate (rău intenționate) și sunt caracterizate prin elemente amenințătoare, ținte potențiale și metode de atac;
16.
„vulnerabilitate” înseamnă un punct slab de orice natură care poate fi exploatat de una sau mai multe amenințări. Vulnerabilitatea poate fi o omisiune sau se poate referi la un punct slab în cadrul controalelor, din punctul de vedere al rigurozității, exhaustivității sau omogenității acestora, și poate fi de ordin tehnic, procedural, fizic, organizațional sau operațional.
Articolul 2
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezenta decizie stabilește principiile de bază și standardele minime de securitate pentru protecția IUEC.
(2) Prezenta decizie se aplică tuturor serviciilor Comisiei și în toate incintele acesteia.
(3) În pofida oricăror indicații specifice cu privire la anumite categorii de personal, prezenta decizie se aplică membrilor Comisiei, personalului Comisiei care intră în domeniul de aplicare al Statutului funcționarilor și al condițiilor de angajare a altor agenți ai Comunităților Europene, experților naționali detașați (END) pe lângă Comisie, întreprinderilor prestatoare de servicii și angajaților acestora, stagiarilor și tuturor persoanelor cărora le este permis accesul în clădirile Comisiei sau la alte bunuri ale acesteia ori accesul la informațiile tratate de Comisie.
(4) Dispozițiile prezentei decizii se aplică fără a aduce atingere Deciziei 2002/47/CE, CECO, Euratom a Comisiei și Deciziei 2004/563/CE, Euratom a Comisiei.
Articolul 3
Definiția IUEC, a clasificărilor și a marcajelor de securitate
(1) „Informații clasificate ale Uniunii Europene” (IUEC) înseamnă orice informații sau materiale desemnate ca atare printr-o clasificare de securitate a UE, a căror divulgare neautorizată ar putea cauza prejudicii de diferite grade intereselor Uniunii Europene sau ale unuia ori mai multor state membre.
(2) IUEC sunt clasificate la unul dintre următoarele niveluri:
(a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informații și materiale a căror divulgare neautorizată ar putea aduce prejudicii deosebit de grave intereselor esențiale ale Uniunii Europene sau ale unuia ori mai multor state membre;
(b) SECRET UE/EU SECRET: informații și materiale a căror divulgare neautorizată ar putea aduce prejudicii grave intereselor esențiale ale Uniunii Europene sau ale unuia ori mai multor state membre;
(c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informații și materiale a căror divulgare neautorizată ar putea aduce prejudicii intereselor esențiale ale Uniunii Europene sau ale unuia ori mai multor state membre;
(d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informații și materiale a căror divulgare neautorizată ar putea fi în defavoarea intereselor Uniunii Europene sau ale unuia ori mai multor state membre.
(3) IUEC afișează un marcaj de clasificare de securitate, în conformitate cu alineatul (2). IUEC pot avea marcaje suplimentare, care, fără a fi marcaje de securitate, sunt destinate să indice domeniul de activitate la care se referă, să identifice emitentul, să limiteze distribuirea, să restrângă utilizarea sau să precizeze dacă pot fi comunicate.
Articolul 4
Gestionarea clasificărilor
(1) Fiecare membru al Comisiei și fiecare departament al acesteia se asigură că IUEC pe care le produc sunt clasificate corespunzător, identificate în mod clar ca IUEC și că nivelul de clasificare al acestora este menținut doar atât timp cât este necesar.
(2) Fără a aduce atingere articolului 26 de mai jos, IUEC nu sunt clasificate la un nivel de securitate inferior sau declasificate și niciun marcaj al clasificării de securitate menționat la articolul 3 alineatul (2) nu este modificat sau eliminat fără acordul prealabil scris al emitentului.
(3) Atunci când este cazul, se adoptă, în conformitate cu articolul 60 de mai jos, norme de punere în aplicare referitoare la gestionarea IUEC, inclusiv un ghid practic de clasificare.
Articolul 5
Protecția informațiilor clasificate
(1) IUEC sunt protejate în conformitate cu prezenta decizie și cu normele de punere în aplicare a acesteia.
(2) Deținătorul oricărei informații UE clasificate este responsabil de protecția acesteia, în conformitate cu prezenta decizie și cu normele sale de punere în aplicare, cu respectarea normelor prevăzute în capitolul 4 de mai jos.
(3) În cazul în care statele membre introduc în structurile sau rețelele Comisiei informații clasificate care conțin un marcaj național de clasificare de securitate, Comisia protejează informațiile respective în conformitate cu cerințele aplicabile IUEC de nivel echivalent, astfel cum se precizează în tabelul de echivalență a clasificărilor de securitate din anexa I.
(4) Un volum total de IUEC poate justifica un nivel de protecție corespunzător unei clasificări superioare celei a elementelor sale individuale.
Articolul 6
Managementul riscului de securitate
(1) Măsurile de securitate pentru protejarea IUEC pe durata ciclului lor de viață sunt proporționale, în special, cu clasificarea de securitate a acestora, forma și volumul informațiilor sau al materialelor, amplasarea și construcția clădirilor care adăpostesc IUEC și evaluarea locală a amenințării reprezentate de activități rău-intenționate și/sau infracționale, inclusiv spionaj, sabotaj și terorism.
(2) Planurile de urgență iau în considerare necesitatea protejării IUEC în situații de urgență, pentru a împiedica accesul neautorizat, divulgarea sau pierderea integrității ori a disponibilității.
(3) Toate serviciile includ în planurile de asigurare a continuității activității măsuri de prevenire și de recuperare destinate reducerii la minimum a impactului erorilor sau incidentelor majore survenite în timpul gestionării și păstrării IUEC.
Articolul 7
Punerea în aplicare a prezentei decizii
(1) Atunci când acest lucru este necesar, în conformitate cu articolul 60 de mai jos, se adoptă norme de punere în aplicare menite să completeze sau să sprijine prezenta decizie.
(2) Departamentele Comisiei iau toate măsurile necesare care intră în sfera lor de responsabilitate pentru a se asigura că, atunci când IUEC sau orice alte informații clasificate sunt gestionate ori păstrate, se aplică prezenta decizie și normele de punere în aplicare corespunzătoare.
(3) Măsurile de securitate luate pentru punerea în aplicare a prezentei decizii trebuie să respecte principiile de securitate din cadrul Comisiei prevăzute la articolul 3 din Decizia (UE, Euratom) 2015/443.
(4) Directorul general al DG Resurse Umane și Securitate înființează Autoritatea de securitate a Comisiei în cadrul Direcției Generale Resurse Umane și Securitate. Autoritatea de securitate a Comisiei îndeplinește responsabilitățile care îi sunt atribuite prin prezenta decizie și prin normele de punere în aplicare a acesteia.
(5) În cadrul fiecărui departament al Comisiei, ofițerul local de securitate (LSO), menționat la articolul 20 din Decizia (UE, Euratom) 2015/443 privind securitatea în cadrul Comisiei, îndeplinește următoarele responsabilități generale în materie de protecție a IUEC, în conformitate cu prezenta decizie, în strânsă cooperare cu Direcția Generală Resurse Umane și Securitate:
(a)
gestionarea cererilor privind acordarea de autorizații de securitate pentru personal;
(b)
contribuția la formarea în materie de securitate și la informările de conștientizare;
(c)
supervizarea ofițerului de control al registraturii (RCO) din cadrul departamentului;
(d)
raportarea cu privire la încălcările securității și compromiterea IUEC;
(e)
păstrarea cheilor de rezervă și a unei evidențe scrise a fiecărei combinații de cifruri;
(f)
asumarea altor sarcini legate de protecția IUEC sau definite în normele de punere în aplicare.
Articolul 8
Încălcări ale securității și compromiterea IUEC
(1) O încălcare a securității are loc în urma unei fapte sau omisiuni a unei persoane care contravine normelor de securitate stabilite în prezenta decizie și în normele de punere în aplicare a acesteia.
(2) Compromiterea IUEC are loc atunci când, în urma unei încălcări a securității, acestea au fost divulgate, integral sau parțial, unor persoane neautorizate.
(3) Orice încălcare sau suspiciune de încălcare a securității este raportată imediat Autorității de securitate a Comisiei.
(4) În cazul în care se cunoaște sau există motive întemeiate să se presupună că au fost compromise sau pierdute IUEC, se desfășoară o investigație privind securitatea în conformitate cu articolul 13 din Decizia (UE, Euratom) 2015/443.
(5) Se iau toate măsurile corespunzătoare pentru:
(a)
a informa emitentul;
(b)
a asigura investigarea cazului de către membri ai personalului care nu sunt implicați în mod direct în încălcare, pentru a stabili faptele;
(c)
a evalua eventualele prejudicii aduse intereselor Uniunii sau ale statelor membre;
(d)
a lua măsuri adecvate pentru a împiedica repetarea situației; precum și
(e)
a notifica autorităților competente acțiunea întreprinsă.
(6) Orice persoană responsabilă de încălcarea normelor de securitate prevăzute în prezenta decizie poate fi pasibilă de acțiuni disciplinare, în conformitate cu Statutul funcționarilor. Orice persoană responsabilă de compromiterea sau pierderea unor informații de tip IUEC este pasibilă de acțiuni disciplinare și/sau în justiție, în conformitate cu actele cu putere de lege, normele și reglementările aplicabile.
CAPITOLUL 2
SECURITATEA PERSONALULUI
Articolul 9
Definiții
În sensul prezentului capitol, se aplică definițiile următoare:
1.
„autorizație de acces la IUEC” înseamnă o decizie a Autorității de securitate a Comisiei, luată pe baza unei asigurări date de o autoritate competentă a unui stat membru, conform căreia unui funcționar, unui alt agent al Comisiei sau unui expert național detașat, odată ce s-a stabilit că este necesar ca persoana în cauză să aibă cunoștință de astfel de informații și cu condiția ca acesta să fi fost informat corespunzător cu privire la responsabilitățile sale, îi poate fi acordat accesul la IUEC până la un nivel precizat (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau superior) și până la o anumită dată; se consideră că persoana astfel descrisă deține „autorizația de securitate”;
2.
„autorizare de securitate pentru personal” înseamnă aplicarea unor măsuri prin care se garantează că accesul la IUEC este acordat numai în persoanelor care:
(a)
au nevoie să le cunoască;
(b)
au primit autorizație de securitate pentru nivelul corespunzător, dacă este cazul; precum și
(c)
au fost informate cu privire la responsabilitățile care le revin;
3.
„acordarea autorizării de securitate personalului” (ASP) înseamnă o declarație a unei autorități competente a unui stat membru făcută după finalizarea unei investigații de securitate efectuate de autoritățile competente ale unui stat membru, care certifică faptul că unei persoane îi poate fi acordat accesul la IUEC până la un nivel precizat (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau superior) și până la o anumită dată, cu condiția să se fi stabilit necesitatea de a cunoaște în cazul său și ca persoana în cauză să fi fost informată în mod corespunzător cu privire la responsabilitățile sale;
4.
„certificare a autorizării de securitate a personalului” (CASP) înseamnă un certificat eliberat de o autoritate competentă care stabilește că o persoană deține un certificat de securitate valabil sau o autorizare de securitate valabilă eliberată de Autoritatea de securitate a Comisiei și care indică nivelul IUEC la care este permis accesul persoanei respective (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau superior), perioada de valabilitate a certificatului sau a autorizării de securitate corespunzătoare și data expirării certificatului în cauză;
5.
„investigație de securitate” înseamnă procedurile de investigare întreprinse de autoritatea competentă a unui stat membru, în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative naționale din statul membru în cauză, pentru a obține asigurarea că nu există elemente defavorabile care ar putea să împiedice o persoană să beneficieze de un certificat de securitate la un nivel precizat (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL) sau la un nivel superior.
Articolul 10
Principii de bază
(1) Unei persoane i se acordă accesul la IUEC numai după parcurgerea următoarelor etape:
1.
a fost stabilită necesitatea de a cunoaște a acesteia;
2.
persoana în cauză a fost instruită cu privire la normele de securitate pentru protecția IUEC și cu privire la standardele și orientările relevante în materie de securitate și a confirmat că a luat cunoștință de responsabilitățile care îi revin cu privire la protecția informațiilor de acest tip;
3.
pentru accesul la informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU ONFIDENTIAL și la un nivel superior, persoana în cauză a primit autorizarea de securitate pentru nivelul corespunzător sau este autorizată într-un alt mod corespunzător în temeiul funcțiilor deținute în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative naționale.
(2) Toate persoanele ale căror atribuții pot necesita accesul la IUEC de nivel CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau de un nivel superior primesc autorizarea de securitate pentru nivelul corespunzător înainte de a primi acces la respectivele IUEC. Persoana în cauză consimte în scris să se supună procedurii prevăzute pentru acordarea autorizării de securitate personalului. În caz contrar, persoana în cauză nu poate primi un post, funcții sau atribuții care presupun accesul la informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ori la un nivel superior.
(3) Se elaborează proceduri de acordare a autorizării de securitate personalului, pentru a stabili dacă o persoană poate avea acces la IUEC, ținându-se seama de loialitatea și onestitatea acesteia și de încrederea pe care o inspiră.
(4) Loialitatea, onestitatea și încrederea inspirată de o persoană în scopul acordării autorizării de securitate pentru accesul la informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ori la un nivel superior sunt stabilite prin intermediul unei investigații privind securitatea efectuate de autoritățile competente ale unui stat membru în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative naționale.
(5) Autoritatea de securitate a Comisiei răspunde în mod exclusiv de asigurarea legăturii cu autoritățile naționale de securitate („ANS”) sau cu alte autorități naționale competente în contextul tuturor aspectelor legate de permisiunea de securitate. Toate contactele dintre serviciile Comisiei și personalul acestora cu ANS și alte autorități competente au loc prin intermediul Autorității de securitate a Comisiei.
Articolul 11
Procedura de autorizare de securitate
(1) Fiecare director general sau șef de serviciu din cadrul Comisiei identifică, în cadrul departamentului său, posturile ai căror titulari au nevoie să obțină acces la informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ori la un nivel superior pentru a-și îndeplini atribuțiile și, prin urmare, trebuie să primească autorizarea de securitate.
(2) De îndată ce se știe că o persoană va fi numită într-un post care necesită accesul la informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ori la un nivel superior, ofițerul local de securitate (LSO) al departamentului în cauză al Comisiei informează Autoritatea de securitate a Comisiei, care îi transmite persoanei interesate chestionarul aferent procedurii de acordare a unui certificat de securitate emis de ANS a statului membru al cărui cetățean este persoana care a fost numită pe un post în cadrul instituțiilor europene. Persoana în cauză consimte în scris să se supună procedurii prevăzute pentru acordarea autorizării de securitate și să trimită Autorității de securitate a Comisiei, în cel mai scurt termen, chestionarul completat.
(3) Odată ce este completat, chestionarul aferent procedurii de acordare a autorizării de securitate este transmis de Autoritatea de securitate a Comisiei către ANS a statului membru a cărui cetățenie o deține persoana care a fost numită pe un post în cadrul instituțiilor europene, solicitând efectuarea unei investigații de securitate privind nivelul IUEC la care va trebui să i se acorde accesul persoanei respective.
(4) În cazul în care Autoritatea de securitate a Comisiei intră în posesia unor informații relevante pentru o investigație de securitate referitoare la o persoană care a solicitat o autorizare de securitate, Autoritatea de securitate a Comisiei, acționând în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative relevante, notifică acest lucru ANS competente.
(5) La încheierea investigației de securitate și cât mai curând posibil după ce ANS i-a adus la cunoștință evaluarea sa generală cu privire la rezultatele investigației de securitate, Autoritatea de securitate a Comisiei:
(a)
poate acorda persoanei în cauză o autorizație de acces la IUEC și poate autoriza accesul la IUEC la nivelul relevant și până la dată indicată de persoana respectivă, dar fără ca această durată să depășească 5 ani, în cazul în care investigația de securitate stabilește cu certitudine că nu se cunosc elemente defavorabile care ar pune la îndoială loialitatea, onestitatea și încrederea inspirate de persoana în cauză;
(b)
în cazul în care investigația de securitate nu are drept rezultat obținerea unei astfel de garanții, în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative relevante, notifică acest lucru persoanei în cauză, care poate solicita să fie audiată de Autoritatea de securitate a Comisiei, care, la rândul său, poate solicita ANS competente orice clarificare suplimentară pe care aceasta din urmă o poate oferi în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative naționale. Dacă rezultatul investigației de securitate este confirmat, nu se acordă autorizația de acces la IUEC.
(6) Investigația de securitate și rezultatele obținute sunt supuse actelor cu putere de lege și normelor administrative relevante în vigoare în statul membru în cauză, inclusiv celor privind căile de atac. Deciziile Autorității de securitate a Comisiei pot face obiectul unor căi de atac, în conformitate cu Statutul funcționarilor.
(7) Comisia acceptă autorizația de acces la IUEC acordată de orice altă instituție, alt organ sau altă agenție a Uniunii, cu condiția ca aceasta să fie în continuare valabilă. Autorizațiile vor acoperi orice funcție deținută de persoana în cauză în cadrul Comisiei. Instituția, organul sau agenția Uniunii în care își preia funcția persoana respectivă va informa ANS relevantă cu privire la schimbarea angajatorului.
(8) Dacă o persoană nu își începe activitatea în termen de 12 luni de la notificarea rezultatului investigației de securitate Autorității de securitate a Comisiei sau dacă intervine o pauză de 12 luni în exercitarea atribuțiilor sale, perioadă în care persoana în cauză nu a fost angajată în cadrul Comisiei sau al oricărei alte instituții, al oricărui alt organ ori al oricărei alte agenții a Uniunii sau nu a ocupat un post în cadrul administrației naționale a unui stat membru, Autoritatea de securitate a Comisiei prezintă această chestiune ANS competente, pentru a obține confirmarea că permisiunea de securitate rămâne valabilă și pertinentă.
(9) În cazul în care Autoritatea de securitate a Comisiei intră în posesia unor informații privind faptul că o persoană care deține o autorizare de securitate valabilă prezintă un risc legat de securitate, autoritatea de securitate, acționând în conformitate cu actele cu putere de lege și dispozițiile administrative relevante, notifică acest lucru ANS competente.
(10) În cazul în care o ANS notifică Autorității de securitate a Comisiei retragerea unei garanții acordate în conformitate cu alineatul (5) litera (a) unei persoane care deține o autorizație valabilă de acces la IUEC, Autoritatea de securitate a Comisiei poate solicita ANS orice clarificare pe care aceasta din urmă o poate oferi în conformitate cu actele cu putere de lege și dispozițiile administrative naționale. În cazul în care informațiile nefavorabile sunt confirmate de ANS relevantă, persoanei respective i se retrage autorizarea de securitate și i se interzice accesul la IUEC și la funcțiile în cadrul cărora ar putea avea acces la acestea sau ar putea compromite securitatea.
(11) Orice decizie de a retrage sau de a suspenda o autorizație de acces la IUEC deținută de orice persoană căreia i se aplică prezenta decizie și, după caz, motivele care stau la baza unei astfel de decizii, îi sunt comunicate persoanei în cauză, care poate solicita să fie audiată de Autoritatea de securitate a Comisiei. Informațiile puse la dispoziție de o ANS sunt supuse actelor cu putere de lege și dispozițiilor administrative relevante în vigoare în statul membru în cauză. Deciziile adoptate în acest context de Autoritatea de securitate a Comisiei pot face obiectul unor căi de atac, în conformitate cu Statutul funcționarilor.
(12) Departamentele Comisiei se asigură că experții naționali detașați pe lângă acestea care ocupă posturi ce necesită autorizarea de securitate pentru accesul la IUEC prezintă, înainte de a-și prelua funcția, o ASP valabilă sau o confirmare valabilă privind deținerea autorizării de securitate a personalului („CASP”), în conformitate cu actele cu putere de lege și dispozițiile administrative naționale, către Autoritatea de securitate a Comisiei, care, pe această bază, va acorda o autorizare de securitate pentru accesul la IUEC până la nivelul echivalent celui menționat în permisiunea națională de securitate, autorizare a cărei valabilitate maximă acoperă durata exercitării funcției în cauză.
(13) Membrii Comisiei care au acces la IUEC prin natura funcțiilor deținute în temeiul tratatului sunt informați despre obligațiile de securitate care le revin cu privire la protecția IUEC.
(14) Autoritatea de securitate a Comisiei păstrează evidențe ale permisiunilor și autorizărilor de securitate acordate în vederea accesului la IUEC în conformitate cu prezenta decizie. Evidențele respective conțin cel puțin detalii cu privire la nivelul IUEC la care este permis accesul persoanei, data la care a fost eliberată permisiunea de securitate și durata valabilității acesteia.
(15) Autoritatea de securitate a Comisiei poate elibera o CASP care indică nivelul IUEC la care este permis accesul persoanei respective (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau superior), perioada de valabilitate a autorizației corespunzătoare de acces la IUEC și data expirării certificării în cauză.
(16) După acordarea inițială a autorizărilor de securitate și dacă persoana a lucrat neîntrerupt în cadrul Comisiei Europene sau al altei instituții, altui organ ori altei agenții a Uniunii și are nevoie de accesul permanent la IUEC, autorizarea de securitate pentru accesul la IUEC este reexaminată în vederea revalidării, în general la intervale de maximum cinci ani cu începere de la data comunicării rezultatului ultimei investigații de securitate pe care s-a bazat.
(17) Autoritatea de securitate a Comisiei poate prelungi valabilitatea autorizării de securitate existente cu maximum 12 luni, dacă nu s-au primit informații defavorabile din partea ANS relevante sau a oricărei alte autorități naționale competente în termen de două luni de la data transmiterii cererii de revalidare și a chestionarului prevăzut pentru acordarea autorizării de securitate. Dacă, la sfârșitul acestei perioade de 12 luni, ANS relevantă sau orice altă autoritate națională competentă nu a comunicat avizul său Autorității de securitate a Comisiei, persoanei în cauză îi sunt încredințate atribuții care nu necesită o autorizare de securitate.
Articolul 12
Informări cu privire la autorizarea de securitate
(1) După ce au participat la informările referitoare la autorizarea de securitate organizate de Autoritatea de securitate a Comisiei, toate persoanele care au primit autorizarea de securitate confirmă în scris faptul că au înțeles obligațiile care le revin în legătură cu protecția IUEC, precum și consecințele compromiterii IUEC. Autoritatea de securitate a Comisiei ține evidența acestor confirmări scrise.
(2) Toate persoanele autorizate să aibă acces la IUEC sau care trebuie să gestioneze IUEC primesc, inițial, informații cu privire la pericolele la adresa securității, sunt informate periodic despre acestea și trebuie să raporteze imediat Autorității de securitate a Comisiei orice abordare sau activitate pe care o consideră suspectă sau neobișnuită.
(3) Toate persoanele care încetează să aibă atribuții care necesită acces la IUEC sunt informate asupra obligațiilor care le revin în ceea ce privește protecția continuă a IUEC și, dacă este cazul, confirmă acest lucru în scris.
Articolul 13
Autorizările temporare de securitate
(1) În împrejurări excepționale, în cazuri de interes de serviciu justificate în mod corespunzător și în așteptarea finalizării unei investigații de securitate complete, Autoritatea de securitate a Comisiei poate acorda unei persoane o autorizație temporară de acces la IUEC pentru o funcție specifică, după consultarea ANS a statului membru al cărei cetățean este persoana respectivă și cu condiția să se cunoască rezultatul verificărilor preliminare efectuate cu privire la existența unor eventuale informații defavorabile, fără a aduce atingere dispozițiilor referitoare la reînnoirea permisiunilor de securitate. Astfel de autorizații temporare de acces la IUEC sunt valabile pe o perioadă maximă de șase luni care nu poate fi reînnoită și nu permit accesul la informații clasificate la nivelul TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
(2) După ce au fost informate în conformitate cu articolul 12 alineatul (1), toate persoanele cărora li s-a acordat o autorizație temporară confirmă în scris faptul că au înțeles obligațiile ce le revin cu privire la protecția IUEC, precum și consecințele compromiterii IUEC. Autoritatea de securitate a Comisiei ține evidența acestor confirmări scrise.
Articolul 14
Participarea la reuniunile clasificate organizate de Comisie
(1) Prin intermediul LSO sau al organizatorului reuniunii, departamentele Comisiei responsabile de organizarea de reuniuni la care sunt discutate informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau la un nivel superior informează Autoritatea de securitate a Comisiei, cu suficient timp înainte, cu privire la datele, orele, locul și participanții la aceste reuniuni.
(2) Sub rezerva dispozițiilor de la articolul 11 alineatul (13), persoanele desemnate să participe la reuniuni organizate de Comisie în cadrul cărora se discută informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau la un nivel superior pot participa numai după confirmarea statutului lor în ceea ce privește permisiunea de securitate sau autorizarea de securitate. Accesul la astfel de reuniuni clasificate le este refuzat persoanelor care nu au prezentat Autorității de securitate a Comisiei o CASP sau o altă dovadă a autorizării de securitate ori participanților din cadrul Comisiei care nu sunt titulari ai unei autorizări de securitate.
(3) Înainte de organizarea unei reuniuni clasificate, organizatorul responsabil de reuniune sau LSO al departamentului Comisiei care organizează reuniunea le solicită participanților externi să prezinte Autorității de securitate a Comisiei o CASP sau o altă dovadă a autorizării de securitate. Autoritatea de securitate a Comisiei îl informează pe LSO sau pe organizatorul reuniunii în legătură cu CASP sau cu o altă dovadă a ASP primite. După caz, se poate folosi o listă centralizată de nume, cuprinzând dovada relevantă a autorizării de securitate.
(4) În cazul în care Autoritatea de securitate a Comisiei este informată de autoritățile competente că unei persoane ale cărei atribuții impun participarea la reuniuni organizate de Comisie i s-a retras ASP Autoritatea de securitate a Comisiei îl informează LSO al departamentului Comisiei responsabil de organizarea reuniunii.
Articolul 15
Acces potențial la IUEC
Curierii, gardienii și escortele dețin autorizări de securitate de nivel corespunzător sau fac obiectul unor investigații adecvate în conformitate cu actele cu putere de lege și dispozițiile administrative naționale, sunt informați cu privire la procedurile de securitate privind protecția IUEC și sunt instruiți în legătură cu obligațiile de protecție a acestor informații care le sunt încredințate.
CAPITOLUL 3
SECURITATEA FIZICĂ CE VIZEAZĂ PROTEJAREA INFORMAȚIILOR CLASIFICATE
Articolul 16
Principii de bază
(1) Măsurile de securitate fizică sunt concepute astfel încât să împiedice accesul disimulat sau forțat al vreunui intrus, să descurajeze, să împiedice și să detecteze acțiunile neautorizate și să permită stabilirea unei distincții între membrii personalului în ceea ce privește accesul acestora la IUEC, pe baza principiului necesității de a cunoaște. Aceste măsuri sunt stabilite pe baza unui proces de management al riscului, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii și cu normele de punere în aplicare a acesteia.
(2) Măsurile de securitate fizică urmăresc îndeosebi să împiedice accesul neautorizat la IUEC și sunt concepute astfel încât:
(a)
să asigure gestionarea și păstrarea IUEC într-un mod adecvat;
(b)
să permită stabilirea unei distincții între membrii personalului în ceea ce privește accesul la IUEC, pe baza necesității de a cunoaște a acestora și, după caz, a autorizării lor de securitate;
(c)
să descurajeze, să împiedice și să detecteze acțiunile neautorizate; precum și
(d)
să împiedice sau să întârzie accesul clandestin sau forțat al intrușilor.
(3) Se instituie măsuri de securitate fizică pentru toate incintele, clădirile, birourile, sălile și alte spații în care sunt gestionate sau păstrate IUEC, inclusiv spațiile în care sunt amplasate sistemele informatice și de comunicații menționate la capitolul 5.
(4) Zonele în care sunt păstrate IUEC clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau la un nivel superior sunt instituite ca zone securizate în conformitate cu prezentul capitol și omologate de Autoritatea de securitate a Comisiei.
(5) În vederea protecției IUEC de la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau de la un nivel superior se utilizează numai echipamente sau dispozitive aprobate de Autoritatea de securitate a Comisiei.
Articolul 17
Cerințe și măsuri de securitate fizică
(1) Măsurile de securitate fizică sunt selectate pe baza unei evaluări a amenințărilor efectuate de Autoritatea de securitate a Comisiei, în consultare, atunci când este cazul, cu alte departamente ale Comisiei, alte instituții, agenții sau organe ale Uniunii și/sau cu autoritățile competente din statele membre. Comisia aplică un proces de management al riscurilor pentru protejarea IUEC în incintele sale, pentru a asigura aplicarea unui nivel de protecție fizică proporțional cu riscul evaluat. Procesul de management al riscurilor ține seama de toți factorii relevanți, în special de:
(a)
nivelul de clasificare al IUEC;
(b)
forma și volumul IUEC, având în vedere faptul că, pentru volume mari de IUEC sau o compilație de IUEC, poate fi necesară aplicarea unor măsuri de protecție mai stricte;
(c)
mediul înconjurător și structura clădirilor sau a spațiilor în care sunt amplasate IUEC; precum și
(d)
evaluarea amenințării reprezentate de serviciile secrete care au drept țintă Uniunea, instituțiile, organele sau agențiile acesteia ori statele membre și de sabotaje, acte teroriste, activități subversive sau alte activități infracționale.
(2) Autoritatea de securitate a Comisiei, prin aplicarea conceptului apărării în profunzime, stabilește combinația corespunzătoare de măsuri de securitate fizică ce trebuie implementate. În acest sens, Autoritatea de securitate a Comisiei elaborează standarde, norme și criterii minime, stabilite în normele de punere în aplicare.
(3) Autoritatea de securitate a Comisiei este autorizată să efectueze controale la intrare și la ieșire, pentru a descuraja introducerea neautorizată de materiale sau sustragerea neautorizată a IUEC din incinte sau clădiri.
(4) Atunci când există riscul să se omită fie și accidental, anumite IUEC, departamentele relevante ale Comisiei iau măsuri adecvate, astfel cum sunt definite de Autoritatea de securitate a Comisiei, pentru a contracara acest risc.
(5) În ceea ce privește clădirile noi, cerințele de securitate fizică și specificațiile funcționale ale acestora se definesc, cu acordul Autorității de securitate a Comisiei, ca parte integrantă a planificării și proiectării obiectivelor. Pentru clădirile existente, cerințele de securitate fizică sunt puse în aplicare în conformitate cu standardele, normele și criteriile minime stabilite în normele de aplicare.
Articolul 18
Echipamente destinate protecției fizice a IUEC
(1) Pentru protecția fizică a IUEC, se instituie două tipuri de zone protejate fizic:
(a)
zone administrative; și
(b)
zone securizate (inclusiv zonele securizate din punct de vedere tehnic).
(2) Autoritatea de acreditare în materie de securitate a Comisiei stabilește o zonă care îndeplinește cerințele pentru a fi desemnată drept zonă administrativă, zonă securizată sau zonă securizată din punct de vedere tehnic.
(3) Pentru zonele administrative:
(a)
se instituie un perimetru delimitat în mod vizibil, care permite verificarea persoanelor și, dacă este posibil, a vehiculelor;
(b)
accesul neînsoțit este permis numai persoanelor autorizate în mod corespunzător de Autoritatea de securitate a Comisiei sau de orice altă autoritate competentă; și
(c)
orice alte persoane sunt însoțite în permanență sau sunt supuse unor controale echivalente.
(4) Pentru zonele securizate:
(a)
se instituie un perimetru delimitat în mod vizibil și protejat, în care toate intrările și ieșirile sunt controlate prin intermediul unui permis sau al unui sistem de recunoaștere personală;
(b)
accesul neînsoțit este permis numai persoanelor care posedă certificatul de securitate și aprobarea specifică de a intra în zona respectivă, acordate pe baza necesității de a cunoaște a acestora;
(c)
orice alte persoane sunt însoțite în permanență sau sunt supuse unor controale echivalente.
(5) Atunci când accesul într-o zonă securizată este echivalent, practic, cu accesul direct la informațiile clasificate aflate în zona respectivă, se aplică următoarele cerințe suplimentare:
(a)
nivelul cel mai înalt de clasificare de securitate a informațiilor păstrate în mod normal în zonă este indicat în mod clar;
(b)
toți vizitatorii au nevoie de o autorizație specifică pentru a intra în zona respectivă, sunt escortați în permanență și dețin un certificat de securitate adecvat, cu excepția cazului în care sunt instituite măsuri care fac imposibil accesul la IUEC.
(6) Zonele securizate protejate împotriva interceptării audio sunt desemnate drept zone securizate din punct de vedere tehnic. Se aplică următoarele cerințe suplimentare:
(a)
aceste zone sunt echipate cu un sistem de detectare a intruziunilor (SDI), sunt încuiate atunci când nu sunt ocupate și păzite atunci când sunt ocupate. Toate cheile sunt gestionate în conformitate cu articolul 20;
(b)
toate persoanele și materialele care intră în zonele respective sunt controlate;
(c)
aceste zone sunt inspectate cu regularitate din punct de vedere fizic și/sau tehnic, în conformitate cu cerințele Autorității de securitate a Comisiei. De asemenea, astfel de inspecții sunt efectuate în urma accesului neautorizat sau a suspiciunii de acces neautorizat; și
(d)
aceste zone nu sunt prevăzute cu linii de comunicații, telefoane sau alte dispozitive de comunicare și echipamente electrice ori electronice neautorizate.
(7) În pofida alineatului (6) litera (d), înainte de a fi utilizate în zone în care se desfășoară reuniuni sau se lucrează cu informații cu nivelul de clasificare SECRET UE/EU SECRET sau un nivel superior acestuia și în cazul în care amenințarea la adresa IUEC este evaluată ca fiind semnificativă, toate dispozitivele de comunicare și echipamentele electrice și electronice de orice tip sunt examinate, mai întâi, de Autoritatea de securitate a Comisiei, astfel încât nicio informație inteligibilă să nu poată fi transmisă în mod accidental sau ilicit prin intermediul unor asemenea echipamente în afara perimetrului zonei securizate.
(8) Acolo unde este cazul, zonele securizate care nu sunt ocupate de personal de serviciu 24 de ore/zi sunt inspectate după încheierea programului normal de lucru și la intervale aleatorii în afara acestuia, cu excepția cazului în care este instalat un SDI.
(9) Zonele securiza și zone securizate din punct de vedere tehnic pot fi create, în mod temporar, într-o zonă administrativă, în scopul unei reuniuni clasificate sau în orice alt scop similar.
(10) LSO al departamentului în cauză al Comisiei elaborează proceduri operaționale de securitate (SecOP) pentru fiecare zonă securizată aflată sub răspunderea sa, proceduri care prevăd, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii și cu normele de aplicare a acesteia:
(a)
nivelul IUEC care pot fi gestionate sau păstrate în zona respectivă;
(b)
măsurile de supraveghere și de protecție care trebuie asigurate;
(c)
persoanele autorizate să aibă acces neînsoțite la zona respectivă pe baza necesității de a cunoaște și a autorizării de securitate;
(d)
după caz, procedurile privind escortările sau protecția IUEC în cazul autorizării accesului oricăror altor persoane în zona respectivă;
(e)
orice alte măsuri și proceduri relevante.
(11) În cadrul zonelor securizate se construiesc camere tezaur. Pereții, pardoseala, tavanele, ferestrele și ușile cu încuietori sunt aprobate de Autoritatea de securitate a Comisiei și oferă o protecție echivalentă celei garantate de un container de securitate aprobat pentru păstrarea IUEC de același nivel de clasificare.
Articolul 19
Măsuri de protecție fizică pentru gestionarea și păstrarea IUEC
(1) IUEC clasificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED pot fi gestionate:
(a)
într-o zonă securizată;
(b)
într-o zonă administrativă, cu condiția ca IUEC să fie protejate împotriva accesului persoanelor neautorizate; sau
(c)
în afara unei zone securizate sau a unei zone administrative, cu condiția ca deținătorul să transporte IUEC în conformitate cu articolul 31 și să se fi angajat să respecte măsurile compensatorii stabilite în normele de punere în aplicare, pentru a se asigura că IUEC sunt protejate împotriva accesului persoanelor neautorizate.
(2) IUEC clasificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED sunt păstrate în mobilier de birou încuiat în mod corespunzător, într-o zonă administrativă sau o zonă securizată. Aceste informații pot fi păstrate, în mod temporar, în afara unei zone securizate sau a unei zone administrative, cu condiția ca deținătorul să se fi angajat să respecte măsurile compensatorii stabilite în normele de punere în aplicare.
(3) IUEC clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau SECRET UE/EU SECRET pot fi gestionate:
(a)
într-o zonă securizată;
(b)
într-o zonă administrativă, cu condiția ca IUEC să fie protejate împotriva accesului persoanelor neautorizate; sau
(c)
în afara unei zone securizate sau a unei zone administrative, cu condiția ca deținătorul:
(i)
să se fi angajat să respecte măsurile compensatorii stabilite în normele de punere în aplicare, astfel încât IUEC să fie protejate împotriva accesului persoanelor neautorizate;
(ii)
să mențină IUEC în permanență sub controlul său personal; și
(iii)
în cazul documentelor în format tipărit, să fi informat registratura competentă în această privință.
(4) IUEC clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL și SECRET UE/EU SECRET sunt păstrate într-o zonă securizată, într-un container de securitate sau o cameră tezaur.
(5) IUEC clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET sunt gestionate într-o zonă securizată, instituită și întreținută de Autoritatea de securitate a Comisiei și acreditată la acest nivel de autoritatea de acreditare în materie de securitate a Comisiei.
(6) IUEC clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET sunt păstrate într-o zonă securizată, acreditată la acest nivel de autoritatea de acreditare în materie de securitate a Comisiei, într-una din următoarele condiții:
(a)
într-un container de securitate conform dispozițiilor articolului 18, beneficiind de unul sau mai multe dintre următoarele controale suplimentare:
1.
protecție continuă sau controale efectuate de membrii personalului de securitate sau de serviciu posesori ai unui certificat de securitate;
2.
un SDI aprobat și personal de securitate de intervenție;
sau
(b)
într-o cameră tezaur echipată cu SDI și personal de securitate de intervenție.
Articolul 20
Gestionarea cheilor și a combinațiilor de cifruri utilizate pentru protecția IUEC
(1) Normele de punere în aplicare trebuie să prevadă proceduri de gestionare a cheilor și a combinațiilor de cifruri pentru birouri, încăperi, camere tezaur și containere de securitate, în conformitate cu articolul 60 de mai jos. Aceste proceduri sunt menite să împiedice accesul neautorizat.
(2) Combinațiile de cifruri sunt memorate de cel mai mic număr de persoane posibil care trebuie să le cunoască. Combinațiile de cifruri pentru containerele de securitate și camerele tezaur în care sunt păstrate IUEC sunt schimbate:
(a)
la primirea unui nou container;
(b)
ori de câte ori se schimbă personalul care cunoaște cifrul;
(c)
ori de câte ori s-a produs o compromitere sau există suspiciunea unei compromiteri;
(d)
în cazul în care una dintre încuietori a făcut obiectul unei operații de întreținere sau a fost reparată; și
(e)
cel puțin la fiecare 12 luni.
CAPITOLUL 4
MANAGEMENTUL INFORMAȚIILOR CLASIFICATE ALE UE
Articolul 21
Principii de bază
(1) Toate documentele IUEC ar trebui să fie gestionate în conformitate cu politica aplicată de Comisie în ceea ce privește gestionarea documentelor și, prin urmare, ar trebui să fie înregistrate, clasate, conservate, și, în cele din urmă, eliminate, incluse în eșantioane sau transferate la arhivele istorice în conformitate cu lista comună de păstrare a dosarelor Comisiei Europene.
(2) Din motive de securitate, informațiile clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau la un nivel superior sunt înregistrate înainte de a fi distribuite, precum și la primire. Informațiile clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET sunt înregistrate în registre speciale.
(3) În cadrul Comisiei, se înființează un sistem de registraturi IUEC în conformitate cu dispozițiile articolului 27.
(4) Departamentele și incintele Comisiei unde sunt gestionate sau păstrate IUEC sunt supuse unor inspecții periodice întreprinse de Autoritatea de securitate a Comisiei.
(5) IUEC sunt transmise între serviciile și incintele situate în afara zonelor protejate fizic după cum urmează:
(a)
ca regulă generală, IUEC sunt transmise prin mijloace electronice protejate prin intermediul unor produse criptografice aprobate în conformitate cu capitolul 5;
(b)
în situațiile în care nu se utilizează mijloacele menționate la litera (a), IUEC sunt transportate:
(i)
fie pe suport electronic (de ex. stickuri memorie USB, CD-uri, hard diskuri) protejat prin intermediul unor produse criptografice aprobate în conformitate cu capitolul 5; fie
(ii)
în toate celelalte cazuri, astfel cum se prevede în normele de punere în aplicare.
Articolul 22
Clasificări și marcaje
(1) Informațiile se clasifică atunci când este necesară protecția confidențialității lor, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1).
(2) Emitentul IUEC are responsabilitatea de a stabili nivelul de clasificare de securitate, în conformitate cu normele de punere în aplicare, standardele și orientările relevante cu privire la clasificare, și de a efectua diseminarea inițială a informațiilor.
(3) Nivelul de clasificare al IUEC se stabilește în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu normele de punere în aplicare relevante.
(4) Clasificarea de securitate este indicată în mod clar și corect, indiferent dacă IUEC se prezintă sub formă tipărită, orală, electronică sau sub orice altă formă.
(5) Anumite părți dintr-un document (și anume pagini, paragrafe, secțiuni, anexe, documente însoțitoare sau atașate) pot necesita atribuirea unor niveluri diferite de clasificare și trebuie marcate în mod corespunzător, inclusiv în cazul în care sunt stocate în format electronic.
(6) Nivelul de clasificare general al unui document sau al unui dosar este cel puțin echivalent cu cel al componentei sale având cel mai ridicat nivel de clasificare. La compilarea unor informații din surse diferite, produsul final este reexaminat pentru a i se stabili nivelul general de clasificare de securitate, deoarece poate necesita o clasificare superioară celei atribuite părților sale componente.
(7) În măsura posibilului, documentele care conțin porțiuni cu niveluri de clasificare diferite sunt structurate astfel încât porțiunile cu niveluri de clasificare diferite să poată fi identificate și separate cu ușurință, dacă este necesar.
(8) Nivelul de clasificare al scrisorilor sau al notelor care însoțesc documente clasificate trebuie să fie același cu cel mai ridicat nivel al documentelor atașate. Emitentul indică clar, printr-un marcaj adecvat, nivelul de clasificare pe care scrisorile sau notele îl vor avea după ce vor fi separate de documentele atașate, de exemplu:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Fără anexă/anexe RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Articolul 23
Marcaje
În afară de marcajele clasificărilor de securitate stabilite la articolul 3 alineatul (2), IUEC pot prezenta marcajele suplimentare, precum:
(a)
un element de identificare care desemnează emitentul;
(b)
orice avertismente, coduri sau acronime care precizează domeniul de activitate la care se referă documentul, un anumit tip de distribuire bazat pe necesitatea de a cunoaște sau restricții privind utilizarea;
(c)
marcaje de comunicare;
(d)
după caz, data sau evenimentul specific în urma căruia poate scădea nivelul de clasificare al documentului sau acesta poate fi declasificat.
Articolul 24
Marcaje de clasificare abreviate
(1) Pentru a indica nivelul de clasificare al anumitor paragrafe dintr-un text, pot fi utilizate marcaje de clasificare abreviate standardizate. Abrevierile nu înlocuiesc marcajele de clasificare complete.
(2) În interiorul documentelor UE clasificate pot fi utilizate următoarele abrevieri standard, pentru a indica nivelul de clasificare al unor secțiuni sau porțiuni de text care nu depășesc o pagină:
TRES SECRET UEEU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Articolul 25
Crearea IUEC
(1) La crearea unui document UE clasificat:
(a)
fiecare pagină este marcată clar cu nivelul de clasificare;
(b)
fiecare pagină este numerotată;
(c)
documentul conține un număr de înregistrare și un subiect care, în sine, nu reprezintă informație clasificată, cu excepția cazului în care acesta este marcat ca atare;
(d)
documentul este datat;
(e)
documentele clasificate la nivelul SECRET UE/EU SECRET sau la un nivel superior poartă un număr de exemplar pe fiecare pagină, în cazul în care acestea urmează să fie distribuite în mai multe exemplare.
(2) În cazul în care există IUEC cărora nu li se poate aplica alineatul (1), se iau alte măsuri corespunzătoare în conformitate cu normele de punere în aplicare.
Articolul 26
Reducerea nivelului de clasificare și declasificarea IUEC
(1) Cu ocazia elaborării documentului, emitentul indică, atunci când acest lucru este posibil, dacă poate fi redus nivelul de clasificare al informațiilor UE clasificate sau dacă acestea pot fi declasificate la o anumită dată sau în urma unui anumit eveniment.
(2) Fiecare departament al Comisiei reexaminează în mod periodic IUEC emise de acesta, pentru a evalua necesitatea menținerii nivelului de clasificare. Normele de punere în aplicare prevăd un sistem de reexaminare, cel puțin o dată la cinci ani,.a nivelului de clasificare al IUEC înregistrate pe care le-a emis în cadrul Comisiei. O astfel de reexaminare nu este necesară în cazul în care emitentul a indicat de la început că trebuie să se reducă nivelul de clasificare al informațiilor sau că acestea trebuie declasificate în mod automat, iar informațiile au fost marcate în consecință.
(3) Informațiile clasificate la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED” care au drept autor Comisia vor fi considerate declasificate în mod automat după treizeci de ani, în conformitate cu Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 354/83 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1700/2003 al Consiliului (10).
Articolul 27
Sistemul de registraturi IUEC din cadrul Comisiei
(1) Fără a aduce atingere articolului 52 alineatul (5) de mai jos, în cadrul fiecărui departament al Comisiei în care sunt gestionate sau stocate IUEC la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL și SECRET UE/EU SECRET se identifică o registratură IUEC locală responsabilă, astfel încât IUEC să fie gestionate în conformitate cu prezenta decizie.
(2) Registratura IUEC gestionată de Secretariatul General este registratura IUEC centrală a Comisiei. Acesta acționează în calitate de:
-
registratură IUEC locală a Secretariatului General al Comisiei;
-
registratură IUEC pentru cabinetele membrilor Comisiei, cu excepția cazului în care acestea dispun de o registratură IUEC locală desemnat în mod expres;
-
registratură IUEC pentru direcțiile generale sau serviciile care nu dispun de o registratură IUEC locală;
-
principal punct de intrare și de ieșire pentru toate informațiile clasificate la nivelul RESTREINT UE/EU RESTRICTED și până la SECRET UE/EU SECRET, inclusiv informațiile schimbate de Comisie și serviciile acesteia cu state terțe și organizații internaționale și, atunci când acest lucru este prevăzut prin acorduri specifice, pentru alte instituții, agenții și organe ale Uniunii.
(3) În cadrul Comisiei, Autoritatea de securitate a Comisiei desemnează o registratură care să funcționeze ca autoritate centrală de primire și de expediere a informațiilor clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. Dacă acest lucru este necesar, pot fi desemnate registraturi subordonate care să gestioneze informațiile respective în scopul înregistrării.
(4) Registraturile subordonate nu pot transmite documente clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET în mod direct către alte registraturi subordonate aceleiași registraturi centrale TRES SECRET UE/EU TOP SECRET sau în exterior, fără aprobarea expresă și scrisă a acestuia din urmă.
(5) Registraturile IUEC sunt concepute ca zone securizate, astfel cum sunt definite în capitolul 3, și sunt acreditate de către autoritatea de acreditare în materie de securitate (AAS) a Comisiei.
Articolul 28
Ofițerul de control al registraturii
(1) Fiecare registratură IUEC este gestionate de un ofițer de control al registraturii („RCO”).
(2) RCO trebuie să posede permisiunea de securitate corespunzătoare.
(3) RCO este supervizat de LSO din cadrul departamentului respectiv al Comisiei în ceea ce privește aplicarea dispozițiilor referitoare la gestionarea documentelor IUEC și respectarea normelor, a standardelor și a orientărilor de securitate relevante.
(4) În cadrul responsabilităților sale de gestionare a registraturii IUEC care i-au fost încredințate, RCO exercită următoarele atribuții generale în conformitate cu prezenta decizie și cu normele de punere în aplicare, standardele și orientările relevante:
-
gestionează operațiunile legate de înregistrarea, păstrarea, reproducerea, traducerea, transmiterea, expedierea și distrugerea sau transferul la serviciul arhivelor istorice al IUEC;
-
verifică periodic necesitatea menținerii clasificării informațiilor;
-
preia orice alte atribuții legate de protecția IUEC definite în normele de punere în aplicare.
Articolul 29
Înregistrarea IUEC din motive de securitate
(1) În sensul prezentei decizii, înregistrarea din motive de securitate (denumită în continuare „înregistrarea”) înseamnă aplicarea unor proceduri care permit înregistrarea ciclului de viață al IUEC, inclusiv diseminarea lor.
(2) Toate informațiile sau materialele clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL și la un nivel superior sunt înregistrate în registre speciale ori de câte ori sunt recepționate sau diseminate de o entitate organizațională.
(3) În cazul în care ICUE sunt gestionate sau stocate cu ajutorul unui sistem informatice și de comunicații (SIC), procedurile de înregistrare pot fi efectuate prin procese care au loc chiar în cadrul respectivului SIC.
(4) Dispoziții mai detaliate privind înregistrarea IUEC în scopuri de securitate sunt prevăzute în normele de punere în aplicare.
Articolul 30
Copierea și traducerea documentelor clasificate ale UE
(1) Documentele TRES SECRET UE/EU TOP SECRET nu pot fi copiate sau traduse decât cu acordul scris prealabil al emitentului.
(2) În cazul în care emitentul documentelor clasificate la nivelul SECRET UE/EU SECRET și la un nivel inferior nu a impus restricții de copiere sau traducere, aceste documente pot fi copiate sau traduse conform instrucțiunilor deținătorului.
(3) Măsurile de securitate aplicabile documentului original se aplică copiilor și traducerilor acestuia.
Articolul 31
Transportul IUEC
(1) Transportul IUEC se desfășoară astfel încât aceste informații să fie protejate împotriva divulgării neautorizate pe durata transportului.
(2) Transportul IUEC respectă măsurile de protecție prevăzute, care:
-
sunt proporționale cu nivelul de clasificare al IUEC transportate; și
-
sunt adaptate la condițiile specifice transportului, în special în funcție de faptul dacă ICUE sunt transportate:
-
în interiorul unei clădiri a Comisiei sau al unui grup autonom de clădiri ale Comisiei;
-
între clădiri ale Comisiei situate în același stat membru;
-
în Uniune;
-
din Uniune către teritoriul unui stat terț; și
-
sunt adaptate la caracteristicile și forma IUEC.
(3) Aceste măsuri de protecție sunt prevăzute într-o formă detaliată în normele de punere în aplicare sau, în cazul proiectelor și programelor menționate la articolul 42, ca parte integrantă a instrucțiunilor de securitate relevante ale programului sau proiectului în cauză (ISP).
(4) Normele de aplicare sau ISP includ dispoziții proporționale cu nivelul de clasificare al IUEC, în ceea ce privește:
-
tipul de transport, precum transportul personal, transportul prin curier diplomatic sau militar, transportul prin intermediul serviciilor poștale sau al serviciilor de curierat comercial;
-
modul de prezentare al IUEC;
-
contramăsurile tehnice pentru IUEC transportate pe suporturi electronice;
-
orice altă măsură procedurală, fizică sau electronică;
-
procedurile de înregistrare;
-
recurgerea la personalul de securitate autorizat.
(5) În cazul în care IUEC sunt transportate pe suporturi electronice și fără a aduce atingere articolului 21 alineatul (5), măsurile de protecție prevăzute în normele de punere în aplicare relevante pot fi completate cu contramăsuri tehnice adecvate aprobate de Autoritatea de securitate a Comisiei, astfel încât riscul pierderii sau compromiterii lor să fie redus la minimum.
Articolul 32
Distrugerea IUEC
(1) Documentele UE clasificate care nu mai sunt necesare pot fi distruse, ținându-se seama de reglementările privind arhivele, de normele și regulamentele Comisiei referitoare la administrarea și arhivarea documentelor și în special de Lista comună de conservare a dosarelor la nivelul Comisiei.
(2) IUEC clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL și la un nivel superior sunt distruse de către RCO al registraturii IUEC responsabile la instrucțiunile deținătorului sau ale unei autorități competente. RCO actualizează registrele de evidență și alte informații de înregistrare în mod corespunzător.
(3) În ceea ce privește documentele clasificate SECRET UE/EU SECRET sau TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, aceste operațiuni de distrugere sunt realizate de către RCO în prezența unui martor care deține un certificat de securitate de nivel cel puțin echivalent cu nivelul documentului distrus.
(4) Gestionarul și martorul, în cazul în care este necesară prezența acestuia din urmă, semnează un proces-verbal de distrugere, care este păstrat la registru. RCO al registraturii IUEC responsabile păstrează procesele-verbale de distrugere timp de cel puțin zece ani în cazul documentelor clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET și de cel puțin cinci ani în cazul documentelor clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL și SECRET UE/EU SECRET.
(5) Documentele clasificate, inclusiv cele clasificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED, sunt distruse prin metode care urmează să fie definite în normele de punere în aplicare și care sunt conforme cu standardele relevante ale UE sau cu standarde echivalente.
(6) Suporturile informatice utilizate pentru stocarea IUEC sunt distruse în conformitate cu procedurile stabilite în normele de punere în aplicare.
Articolul 33
Distrugerea IUEC în situații de urgență
(1) Departamentele Comisiei care dețin IUEC elaborează planuri bazate pe condițiile locale pentru a asigura protecția, într-o situație de criză, a materialelor UE clasificate, inclusiv, dacă este necesar, planuri pentru distrugere și evacuare de urgență. Entitățile în cauză promulgă instrucțiuni considerate necesare pentru ca IUEC să nu parvină unor persoane neautorizate.
(2) Măsurile luate pentru protecția și/sau distrugerea, în situații de criză, a materialelor clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL și SECRET UE/EU SECRET nu afectează, în nici un caz, salvgardarea sau distrugerea materialelor clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, inclusiv a echipamentelor de codificare, a căror tratare trebuie să aibă prioritate față de toate celelalte sarcini.
(3) În cazul unei urgențe, dacă există un risc iminent de divulgare neautorizată, IUEC sunt distruse de către deținător astfel încât să nu poată fi reconstituite în întregime sau parțial. Emitentul și registratura emitentă sunt informați cu privire la distrugerea de urgență a IUEC înregistrate.
(4) Dispoziții mai detaliate privind distrugerea IUEC sunt prevăzute în normele de punere în aplicare.
CAPITOLUL 5
PROTECȚIA INFORMAȚIILOR UE CLASIFICATE ÎN SISTEMELE INFORMATICE ȘI DE COMUNICAȚII (SIC)
Articolul 34
Principii de bază ale asigurării informațiilor
(1) Asigurarea informațiilor (AI) în domeniul sistemelor informatice și de comunicații reprezintă încrederea în faptul că aceste sisteme vor proteja informațiile pe care le gestionează și vor funcționa corespunzător, atunci când este necesar, sub controlul utilizatorilor legitimi.
(2) Printr-o asigurare eficace a informațiilor se garantează niveluri adecvate de:
Autenticitate
:
garanția faptului că informațiile sunt originale și provin de la surse de bună credință;
Disponibilitate
:
proprietatea informațiilor de a putea fi accesate și utilizate la cerere de către o entitate autorizată;
Confidențialitate
:
proprietatea informațiilor de a nu fi divulgate persoanelor, entităților sau proceselor neautorizate;
Integritate
:
proprietate care constă în garantarea acurateței și a exhaustivității activelor și a informațiilor;
Nerepudiere
:
capacitatea de a dovedi că o acțiune sau un eveniment a avut loc, astfel încât acțiunea sau evenimentul în cauză să nu poată fi negate ulterior.
(3) AI se bazează pe un proces de management al riscului.
Articolul 35
Definiții
În sensul prezentului capitol se folosesc următoarele definiții:
(a)
„acreditare” înseamnă autorizarea și aprobarea oficiale acordate unui sistem informatic și de comunicații de către autoritatea de acreditare de securitate (AAS) pentru prelucrarea IUEC în mediul lor operațional, după validarea oficială a planului de securitate și punerea sa corectă în aplicare;
(b)
„proces de acreditare” înseamnă măsurile și sarcinile necesare înainte de acreditarea de către autoritatea de acreditare în materie de securitate. Aceste măsuri și sarcini sunt specificate într-un proces de acreditare standard;
(c)
„sistem informatic și de comunicații” (SIC) înseamnă un sistem care permite gestionarea informațiilor în format electronic. Un sistem informatic și de comunicații cuprinde toate mijloacele necesare pentru funcționarea sa, inclusiv infrastructura, organizarea, personalul și resursele informaționale;
(d)
„risc rezidual” înseamnă riscul care persistă după punerea în aplicare a măsurilor de securitate, ținând seama de faptul că nu toate amenințările sunt contracarate și nu toate vulnerabilitățile pot fi eliminate;
(e)
„risc” înseamnă posibilitatea ca o anumită amenințare să exploateze vulnerabilitățile interne și externe ale unei organizații sau ale oricăruia dintre sistemele pe care aceasta le utilizează și, în consecință, să cauzeze un prejudiciu organizației sau activelor sale corporale ori necorporale. Riscul se măsoară ținându-se cont, în același timp, de probabilitatea materializării amenințărilor și de impactul acestora.
(f)
„acceptarea riscului” înseamnă decizia de a accepta, după tratarea riscului, existența în continuare a unui risc rezidual;
(g)
„evaluarea riscului” constă în identificarea amenințărilor și a vulnerabilităților și în desfășurarea analizei de risc aferente, și anume a analizei de probabilitate și de impact;
(h)
„comunicarea riscului” constă în sensibilizarea comunităților de utilizatori ai SIC cu privire la riscuri, în informarea autorităților de omologare cu privire la aceste riscuri și în raportarea lor către autoritățile operaționale;
(i)
„tratarea riscului” constă în atenuarea, eliminarea sau reducerea riscului (prin măsuri adecvate de ordin tehnic, fizic, organizațional sau procedural), transferul riscului sau monitorizarea riscului.
Articolul 36
SIC care gestionează IUEC
(1) SIC gestionează IUEC în conformitate cu conceptul de AI.
(2) Pentru SIC care tratează ICUE, respectarea sistemelor de informare ale Comisiei, politica de securitate, astfel cum se menționează în Decizia C(2006) 3602 a Comisiei (11), implică faptul că:
(a)
pentru punerea în aplicare a politicii privind sistemele de informare de securitate pe parcursul întregului ciclu de viață al sistemului de informare se aplică abordarea „planifică-execută-verifică-acționează”;
(b)
nevoile în materie de securitate trebuie să fie identificate prin intermediul unei evaluări a impactului asupra activității;
(c)
sistemul de informare și datele pe care le conține trebuie să fie supuse unei clasificări formale a activelor;
(d)
trebuie să fie puse în aplicare toate măsurile de securitate obligatorii, astfel cum sunt stabilite de politica privind securitatea sistemelor de informații;
(e)
trebuie să fie aplicat un proces de management al riscurilor, constând în următoarele etape: identificarea amenințărilor și a vulnerabilităților, evaluarea riscurilor, tratarea riscurilor, acceptarea riscurilor și comunicarea riscurilor;
(f)
se definește, se pune în aplicare, se verifică și se revizuiește un plan de securitate care cuprinde politica de securitate și procedurile operaționale de securitate.
(3) Toți membrii personalului implicați în proiectarea, dezvoltarea, testarea, funcționarea, gestionarea sau utilizarea unui SIC care tratează ICUE aduc la cunoștința ASA toate posibilele deficiențe în materie de securitate, incidente, cazuri de încălcare sau de compromitere a securității care pot avea un impact asupra protecției SIC și/sau a IUEC pe care le conține acesta.
(4) În cazurile în care protecția IUEC este asigurată prin produse criptografice, acestea sunt aprobate după cum urmează:
(a)
se preferă produselor care au fost aprobate de Consiliu sau de către secretarul general al Consiliului, în calitatea sa de autoritate de aprobare criptografică a Consiliului, la recomandarea Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei;
(b)
atunci când acest lucru este justificat din motive operaționale specifice, autoritatea de aprobare criptografică (AAC) a Comisiei poate, la recomandarea Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei, să acorde derogări de la cerințele prevăzute la litera (a) și să acorde o aprobare provizorie pe o anumită perioadă.
(5) Pe durata transmiterii, prelucrării și stocării IUEC prin mijloace electronice, se folosesc produse criptografice aprobate. Fără a aduce atingere acestei cerințe, pot fi aplicate proceduri specifice în situații de urgență sau în cadrul unor configurații tehnice specifice, după ce s-a obținut o aprobare în acest sens din partea AAC.
(6) Se pun în aplicare măsuri de securitate pentru a proteja sistemele de comunicare și informare care tratează informații clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau la un nivel superior împotriva compromiterii acestor informații prin emisii electromagnetice accidentale („măsuri de securitate TEMPEST”). Măsurile de securitate respective sunt proporționale cu riscul de exploatare și nivelul de clasificare a informațiilor.
(7) Autoritatea de securitate a Comisiei exercită următoarele funcții:
-
autoritate AI (AAI);
-
autoritatea de acreditare în materie de securitate (AAS);
-
autoritate TEMPEST (AT);
-
autoritatea de aprobare criptografică (AAC);
-
autoritate de distribuție criptografică (ADC);
(8) Pentru fiecare sistem, Autoritatea de securitate a Comisiei numește autoritatea operațională AI.
(9) Responsabilitățile funcțiilor descrise la punctele 7 și 8 sunt definite în normele de aplicare.
Articolul 37
Acreditarea unui SIC care gestionează IUEC
(1) Toate SIC care gestionează IUEC sunt supuse unui proces de acreditare, pe baza principiilor AI, al căror nivel de detaliere trebuie să fie proporțional cu nivelul de protecție necesar.
(2) Procesul de acreditare include validarea formală de către AAS a Comisiei a planului de securitate pentru SIC în cauză pentru a obține asigurări cu privire la faptul că:
(a)
procesul de management al riscurilor, astfel cum este menționat la articolul 36 alineatul (2), a fost pus în aplicare în mod adecvat;
(b)
proprietarul de sistem a acceptat în mod conștient riscul rezidual; și
(c)
s-a atins un nivel suficient de protecție a SIC și a IUEC gestionate în cadrul acestuia, în conformitate cu prezenta decizie.
(3) AAS a Comisiei eliberează o declarație de acreditare care stabilește nivelul maxim de clasificare a IUEC care pot fi gestionate în cadrul SCI, precum și clauzele și condițiile de funcționare corespunzătoare. Această dispoziție se aplică fără a aduce atingere sarcinilor încredințate Consiliului de acreditare de securitate definit la articolul 11 din Regulamentul nr. 512/2014 (UE) al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(4) Un Consiliu mixt de acreditare în materie de securitate (CAS), care implică mai multe părți, este responsabil cu acreditarea SIC ale Comisiei. Acesta este alcătuit dintr-un reprezentant AAS al fiecărei părți implicate și este prezidat de un reprezentant AAS al Comisiei Europene.
(5) Procesul de acreditare constă într-o serie de sarcini care trebuie asumate de părțile implicate. Responsabilitatea pentru pregătirea dosarelor de acreditare și a documentației îi revine exclusiv proprietarului de sistem al SCI.
(6) Acreditarea intră în sfera de responsabilitate a AAS a Comisiei, care, în orice moment din ciclul de viață al SCI, are dreptul:
(a)
de a solicita aplicarea unui proces de acreditare;
(b)
de a audita sau inspecta SCI;
(c)
în cazul în care condițiile de funcționare nu mai sunt îndeplinite, de a solicita definirea și implementarea efectivă a unui plan de îmbunătățire a securității într-un interval de timp bine definit, retrăgând, eventual, permisiunea de funcționare acordată pentru SIC în cauză până când condițiile de funcționare sunt din nou îndeplinite.
(7) Procesul de acreditare trebuie să fie stabilit printr-o normă privind procesul de acreditare pentru SIC care gestionează ICUE, care se adoptă în conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Decizia C (2006) 3602.
Articolul 38
Situații de urgență
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor de la prezentul capitol, procedurile specifice descrise în continuare pot fi aplicate într-o situație de urgență, cum ar fi înaintea sau în timpul unor crize, conflicte sau situații de război sau în cazul unor împrejurări operaționale excepționale.
(2) IUEC pot fi transmise prin intermediul unor produse criptografice aprobate pentru un nivel de clasificare inferior sau fără a fi criptate, cu consimțământul autorității competente, în cazul în care orice întârziere ar cauza un prejudiciu mult mai grav decât orice prejudiciu rezultat în urma divulgării materialului clasificat și dacă:
(a)
expeditorul și destinatarul nu dispun de echipamentele de criptare necesare; și
(b)
materialul clasificat nu poate fi transmis la timp prin alte mijloace.
(3) Informațiile clasificate transmise în împrejurările enunțate la alineatul (1) nu poartă niciun marcaj sau indicație care să le distingă de orice informații neclasificate sau care pot fi protejate cu ajutorul unui produs de criptare disponibil. Destinatarilor le este notificat fără întârziere nivelul de clasificare, prin alte mijloace.
(4) Ulterior, se prezintă un raport în acest sens autorității competente și Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei.
CAPITOLUL 6
SECURITATE INDUSTRIALĂ
Articolul 39
Principii de bază
(1) Securitatea industrială înseamnă aplicarea de măsuri în vederea asigurării protecției IUEC
(a)
în cadrul contractelor clasificate, de către:
(i)
candidați sau ofertanți pe parcursul licitației și al procedurii de contractare;
(ii)
contractanți sau subcontractanți pe parcursul ciclului de viață al contractelor clasificate;
(b)
în cadrul acordurilor de grant clasificate, de către:
(i)
solicitanți pe durata procedurilor de acordare de granturi;
(ii)
beneficiari pe parcursul întregului ciclu de viață al acordurilor de grant clasificate.
(2) Astfel de contracte sau acorduri de grant nu implică accesul la informații clasificate TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
(3) Cu excepția unor dispoziții contrare, dispozițiile din prezentul capitol referitoare la contracte clasificate sau la contractanți se aplică și subcontractelor clasificate sau subcontractanților.
Articolul 40
Definiții
În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:
(a)
„contract clasificat” înseamnă un contract-cadru sau un contract, astfel cum este menționat în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (13), încheiat de Comisie sau de unul dintre departamentele acesteia cu un contractant pentru livrarea de bunuri mobile sau imobile, executarea de lucrări sau prestarea de servicii, a căror executare necesită sau implică crearea, gestionarea sau stocarea unor IUEC;
(b)
„subcontract clasificat” înseamnă un contract încheiat de un contractant al Comisiei sau de unul dintre departamentele acesteia cu un alt contractant (respectiv, subcontractantul) pentru livrarea de bunuri mobile și imobile, executarea de lucrări sau prestarea de servicii, a căror executare necesită sau implică crearea, gestionarea sau stocarea unor IUEC;
(c)
„acord de grant clasificat” înseamnă un acord prin care Comisia acordă un grant, astfel cum este menționat în partea I titlul VI din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, a căror executare necesită sau implică crearea, gestionarea sau păstrarea unor IUEC;
(d)
„autoritatea de securitate desemnată” (ASD) înseamnă o autoritate care răspunde în fața autorității naționale de securitate (ANS) a unui stat membru, însărcinată să comunice entităților industriale sau de alt tip politica națională în materie de securitate industrială, sub toate aspectele acesteia, și să ofere indicații și asistență pentru punerea în aplicare a acesteia. Atribuțiile ASD pot fi îndeplinite de ANS sau de orice altă autoritate competentă.
Articolul 41
Procedura aplicabilă contractelor sau acordurilor de grant clasificate
(1) Atunci când atribuie contracte sau acorduri de grant clasificate, fiecare departament al Comisiei, în calitate de autoritate contractantă, se asigură că standardele minime privind securitatea industrială prevăzute în prezentul capitol sunt menționate sau integrate în contract și că acestea sunt respectate.
(2) În sensul alineatului (1), serviciile competente din cadrul Comisiei solicită consiliere din partea Direcției Generale Resurse Umane și Securitate, și, în special, din partea Direcției Securitate și se asigură că modelele de contracte și subcontracte și modelele de acorduri de grant includ dispoziții care să reflecte principiile de bază și standardele minime referitoare la protecția IUEC ce trebuie respectate de către contractanți și subcontractanți și, respectiv, de către beneficiarii acordurilor de grant.
(3) Comisia cooperează strâns cu ANS, ADS sau cu orice altă autoritate competentă a statelor membre în cauză.
(4) În cazul în care o autoritate contractantă intenționează să inițieze o procedură care are drept scop încheierea unui contract sau a unui acord de grant clasificat, autoritatea în cauză va solicita consiliere din partea Autorității de securitate a Comisiei cu privire la aspecte legate de caracterul clasificării și de elementele clasificate ale procedurii, pe durata tuturor etapelor acesteia.
(5) În cadrul normelor de punere în aplicare privind securitatea industrială se stabilesc, după consultarea Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei, formulare și modele de contracte și subcontracte clasificate, acorduri de grant clasificate, anunțuri de participare, orientări privind împrejurările în care certificatele de securitate industrială (CSI) sunt obligatorii, instrucțiuni de securitate pentru program/proiect (ISP), anexe de securitate (AS), vizite, precum și transmiterea și transportul IUEC în cadrul contractelor clasificate sau al acordurilor de grant clasificate.
(6) Comisia poate încheia contracte sau acorduri de grant clasificate prin care încredințează sarcini care implică sau necesită accesul la IUEC ori gestionarea sau păstrarea acestora de către operatori economici înregistrați într-un stat membru sau într-un stat terț cu care a fost încheiat un acord sau un acord administrativ în conformitate cu capitolul 7 din prezenta decizie.
Articolul 42
Elementele de securitate din cadrul unui contract clasificat sau al unui acord de grant clasificat
(1) Contractele sau acordurile de grant clasificate includ următoarele elemente de securitate:
Instrucțiuni de securitate pentru program sau proiect (ISP)
(a)
„Instrucțiuni de securitate pentru program sau proiect” (ISP) înseamnă o listă de proceduri de securitate care sunt aplicate unui anumit program sau proiect în scopul standardizării procedurilor de securitate. Lista poate fi revizuită pe parcursul programului sau al proiectului.
(b)
Direcția Generală Resurse Umane și Securitate elaborează o serie de ISP generice, iar departamentele Comisiei care răspund de programe sau proiecte ce presupun gestionarea sau păstrarea IUEC pot elabora, atunci când este cazul, ISP specifice, care se bazează pe ISP generice.
(c)
Se elaborează ISP specifice în special pentru programele și proiectele care se caracterizează printr-un domeniu de aplicare ce prezintă o importanță, o amploare sau o complexitate deosebite ori prin multitudinea și/sau diversitatea contractanților, a beneficiarilor și a altor parteneri și părți interesate implicate, de exemplu în ceea ce privește statutul lor juridic. ISP specifice sunt elaborate de departamentul (departamentele) Comisiei care gestionează programul sau proiectul în cauză, în strânsă cooperare cu Direcția Generală Resurse Umane și Securitate.
(d)
Direcția Generală Resurse Umane și Securitate prezintă Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei, spre avizare, atât ISP generice, cât și ISP specifice.
Anexa de securitate
(a)
„Anexa de securitate” (AS) înseamnă un set de condiții contractuale speciale, emis de autoritatea contractantă, care este parte integrantă a oricărui contract clasificat ce implică accesul la IUEC sau crearea de IUEC și care identifică cerințele de securitate sau elementele din cadrul contractului care necesită protecție de securitate.
(b)
Cerințele de securitate specifice contractului sunt descrise într-o AS. Atunci când este cazul, AS cuprinde „Ghidul clasificărilor de securitate” (GCS) și este parte integrantă a contractului sau a subcontractului clasificat ori a acordului de grant clasificat.
(c)
AS cuprinde dispozițiile prin care se solicită contractantului și/sau beneficiarului să respecte standardele minime prevăzute în prezenta decizie. Autoritatea contractantă se asigură că AS precizează că nerespectarea acestor standarde minime poate constitui un motiv suficient pentru rezilierea contractului sau a acordului de grant.
(2) Atât ISP, cât și AS cuprind un GCS cu titlu de element de securitate obligatoriu:
(a)
„Ghid al clasificărilor de securitate” (GCS) înseamnă un document care descrie elementele clasificate ale unui program, proiect, contract sau acord de grant, precizând nivelurile aplicabile de clasificare de securitate. GCS poate fi extins pe toată durata programului, a proiectului, a contractului sau a acordului de grant, iar informațiile pot fi reclasificate sau declasificate; atunci când există un GCS, acesta face parte din AS.
(b)
Înainte de a iniția o procedură de ofertare sau de a atribui un contract clasificat, departamentul relevant al Comisiei, în calitate de autoritate contractantă, stabilește clasificarea de securitate a tuturor informațiilor care urmează a fi puse la dispoziția candidaților și ofertanților sau a contractanților, precum și clasificarea de securitate a oricăror informații care urmează să fie create de contractant. În acest sens, departamentul în cauză elaborează un GCS care urmează să fie folosit pentru executarea contractului, în conformitate cu prezenta decizie și cu normele de punere în aplicare a acesteia, după consultarea Autorității de securitate a Comisiei.
(c)
Pentru a stabili clasificarea de securitate a diferitelor elemente ale unui contract clasificat, se aplică următoarele principii:
(i)
la pregătirea unui GCS, departamentul Comisiei, în calitate de autoritate contractantă, ia în considerare toate aspectele de securitate relevante, inclusiv clasificarea de securitate acordată informațiilor furnizate și aprobate în vederea utilizării în scopul contractului de către emitentul informațiilor;
(ii)
nivelul general de clasificare al contractului nu poate să fie mai scăzut decât cel mai ridicat nivel de clasificare al oricăruia dintre elementele sale; și
(iii)
atunci când este cazul, autoritatea contractantă ia legătura, prin intermediul Autorității de securitate a Comisiei, cu ANS, ADS sau cu orice altă autoritate de securitate competentă a statelor membre, în cazul în care apar schimbări în ceea ce privește clasificarea informațiilor create de contractanți sau furnizate acestora în cursul executării contractului sau în cazul oricăror modificări ulterioare ale GCS.
Articolul 43
Accesul la IUEC al personalului contractanților și al beneficiarilor
Autoritatea contractantă sau care acordă grantul se asigură că respectivul contract clasificat sau acord de grant clasificat conține dispoziții care să indice că personalul contractantului, al subcontractantului sau al beneficiarului care, pentru executarea contractului, a subcontractului sau a acordului de grant clasificat, solicită acces la IUEC, primește acces la IUEC numai în cazul în care:
(a)
a primit o autorizare de securitate pentru nivelul corespunzător sau este autorizat într-un alt mod corespunzător odată ce a fost stabilită necesitatea de a cunoaște în cazul său;
(b)
a fost instruit cu privire la normele și procedurile de securitate aplicabile pentru protecția IUEC și a confirmat că a luat cunoștință de responsabilitățile care îi revin în ceea ce privește protejarea acestor informații;
(c)
a primit permisiunea de securitate la nivelul corespunzător pentru informațiile clasificate la nivelul CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau SECRET UE/EU SECRET din partea ANS, ADS sau a oricărei alte autorități competente.
Articolul 44
Autorizarea de securitate industrială
(1) „Autorizare de securitate industrială” (ASI) înseamnă o decizie administrativă a ANS, ADS sau a oricărei alte autorități de securitate competente conform căreia, în ceea ce privește securitatea, un obiectiv poate oferi un nivel de protecție adecvat IUEC clasificate la un anumit nivel de clasificare a securității.
(2) O ASI eliberată de ANS sau ADS ori de orice altă autoritate de securitate competentă a unui stat membru pentru a adeveri că, în conformitate cu actele cu putere de lege și dispozițiile administrative naționale, un operator economic poate proteja IUEC la nivelul de clasificare adecvat (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau SECRET UE/EU SECRET) în interiorul clădirilor sale este adresată Autorității de securitate a Comisiei, care o va transmite departamentului Comisiei care acționează în calitate de autoritate contractantă, înainte ca unui candidat, unui ofertant sau unui contractant ori unui solicitant sau beneficiar al unui grant să îi poată fi furnizate IUEC sau să i se acorde accesul la IUEC.
(3) Atunci când este cazul, autoritatea contractantă, prin intermediul Autorității de securitate a Comisiei, înștiințează ANS, ADS corespunzătoare sau orice altă autoritate de securitate competentă că executarea contractului necesită o ASI. Trebuie să se prezinte o ASI sau un CSP în cazul în care, pe parcursul procedurii de atribuire a achizițiilor sau de acordare a grantului, trebuie furnizate IUEC clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau SECRET UE/EU SECRET.
(4) Autoritatea contractantă sau care acordă grantul nu atribuie un contract clasificat sau un acord de grant clasificat unui ofertant sau unui participant selectat înainte de a fi primit confirmarea eliberării unei ASI corespunzătoare, dacă o ASI este necesară, din partea ANS, a ADS sau a oricărei alte autorități de securitate competente a statului membru în care este înregistrat contractantul sau subcontractantul respectiv.
(5) Atunci când Autoritatea de securitate a Comisiei a fost notificată de către ANS, ADS sau de orice altă autoritate de securitate competentă emitentă a unei ASI în legătură cu orice modificări care afectează ASI în cauză, Autoritatea de securitate a Comisiei trebuie să informeze departamentul Comisiei care acționează în calitate de autoritate contractantă sau de autoritate care acordă grantul. În cazul subcontractelor, ANS, ADS sau orice altă autoritate de securitate competentă sunt informate în mod corespunzător.
(6) Retragerea unei ASI de către ANS, ADS relevantă sau de către orice altă autoritate de securitate competentă constituie un motiv suficient pentru ca autoritatea contractantă sau care acordă grantul să rezilieze un contract clasificat sau să excludă un candidat, un ofertant sau un solicitant din competiție. În modelele de contracte și de acorduri de grant care urmează să fie elaborate se include o dispoziție în acest sens.
Articolul 45
Dispoziții referitoare la contractele clasificate și la acordurile de grant clasificate
(1) În cazul în care unui candidat, unui ofertant sau unui solicitant îi sunt furnizate IUEC pe parcursul procedurii de atribuire a achizițiilor, procedura de ofertare sau cererea de propuneri cuprinde o dispoziție prin care candidatul, ofertantul sau solicitantul care nu prezintă o ofertă ori o propunere sau care nu este selectat,are obligația de a restitui, într-un termen specificat, toate documentele clasificate.
(2) Autoritatea contractantă sau autoritatea care acordă grantul înștiințează, prin intermediul Autorității de securitate a Comisiei, ANS, ADS competentă sau orice altă autoritate de securitate competentă în legătură cu faptul că a fost atribuit un contract clasificat sau un acord de grant clasificat, notificându-i totodată datele relevante, cum ar fi numele contractantului (contractanților) sau al beneficiarilor, durata contractului și nivelul maxim de clasificare.
(3) În cazul în care astfel de contracte sau de acorduri de grant sunt reziliate, autoritatea contractantă sau autoritatea care acordă grantul aduce această informație, prin intermediul Autorității de securitate a Comisiei, la cunoștința ANS, a ADS sau a oricărei alte autorități de securitate competente a statului membru în care este înregistrat contractantul sau beneficiarului grantului.
(4) În general, la rezilierea contractului clasificat sau a acordului de grant clasificat, contractantul sau beneficiarul grantului are obligația de a restitui autorității contractante sau care acordă grantul toate IUEC aflate în posesia sa.
(5) În AS se stabilesc dispoziții specifice privind distrugerea IUEC pe durata executării contractului clasificat sau a acordului de grant clasificat ori la rezilierea acestuia.
(6) În cazul în care contractantul sau beneficiarul grantului este autorizat să rețină IUEC după încetarea unui contract clasificat sau a unui acord de grant clasificat, standardele minime cuprinse în prezenta decizie sunt respectate în continuare, iar confidențialitatea IUEC este protejată de către contractant sau beneficiarul grantului.
Articolul 46
Dispoziții specifice referitoare la contractele clasificate
(1) Condițiile relevante pentru protecția IUEC pe care trebuie să le îndeplinească contractantul pentru a putea subcontracta sunt stabilite în procedura de ofertare și în contractul clasificat.
(2) Contractantul trebuie să obțină permisiunea autorității contractante înainte de a subcontracta oricare dintre părțile unui contract clasificat. Niciun subcontract care presupune accesul la IUEC nu poate fi atribuit subcontractanților înregistrați într-o țară terță, cu excepția cazului în care există un cadru normativ referitor la securitatea informațiilor, astfel cum se prevede la capitolul 7.
(3) Contractantul este responsabil pentru asigurarea faptului că toate activitățile de subcontractare sunt întreprinse în conformitate cu standardele minime prevăzute în prezenta decizie și nu furnizează IUEC unui subcontractant fără consimțământul prealabil scris al autorității contractante.
(4) În ceea ce privește IUEC create sau gestionate de contractant, se consideră că emitentul acestora este Comisia, iar drepturile care îi revin emitentului sunt exercitate de autoritatea contractantă.
Articolul 47
Vizite legate de contractele clasificate
(1) În cazul în care un membru al personalului Comisiei sau al contractanților ori al beneficiarilor de granturi are nevoie de acces la informații clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau SECRET UE/EU SECRET în incintele celeilalte părți, în scopul executării unui contract clasificat sau a unui acord de grant clasificat, se organizează vizite în colaborare cu ANS, ADS sau cu orice altă autoritate de securitate competentă implicată. Autoritatea de securitate a Comisiei este informată cu privire la astfel de vizite. Cu toate acestea, în cadrul unor programe sau proiecte specifice, ANS, ADS sau orice altă autoritate de securitate competentă pot conveni, de asemenea, cu privire la o procedură care să permită organizarea în mod direct a unor astfel de vizite.
(2) Accesul vizitatorilor la IUEC legate de contractul clasificat se acordă pe baza deținerii unei permisiuni de securitate corespunzătoare și a respectării principiului necesității de a cunoaște.
(3) Vizitatorilor li se acordă accesul numai la IUEC legate de scopul vizitei.
(4) Dispoziții mai detaliate sunt prevăzute în normele de punere în aplicare.
(5) Respectarea dispozițiilor referitoare la vizitele întreprinse în legătură cu contractele clasificate, stabilite în prezenta decizie și în normele de punere în aplicare menționate la alineatul (4), este obligatorie.
Articolul 48
Transmiterea și transportul IUEC legate de contracte clasificate sau de acorduri de grant clasificate
(1) În ceea ce privește transmiterea IUEC prin mijloace electronice, se aplică dispozițiile relevante din capitolul 5 din prezenta decizie.
(2) În ceea ce privește transportul IUEC, se aplică dispozițiile relevante din capitolul 4 din prezenta decizie și din normele de punere în aplicare a acesteia, în conformitate cu actele cu putere de lege și dispozițiile administrative naționale.
(3) Pentru transportul ca marfă al materialelor clasificate, se aplică următoarele principii în stabilirea măsurilor de securitate:
(a)
se garantează securitatea în toate etapele transportului, de la punctul de plecare și până la destinația finală;
(b)
nivelul de protecție acordat unui transport se stabilește în funcție de materialul cu cel mai înalt nivel de clasificare transportat;
(c)
înaintea oricărei deplasări transfrontaliere de materiale clasificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL sau SECRET UE/EU SECRET, expeditorul întocmește un plan de transport aprobat de ANS, ADS sau de orice altă autoritate de securitate competentă implicată;
(d)
transporturile se realizează, în măsura posibilului, pe rute directe și se finalizează cât mai rapid posibil, în funcție de împrejurări;
(e)
atunci când este posibil, rutele de transport ar trebui să treacă numai prin state membre. Rutele care trec prin alte state decât statele membre ar trebui efectuate numai cu autorizația ANS/ADS sau a oricărei alte autorități de securitate competente atât din statul expeditorului, cât și din cel al destinatarului.
Articolul 49
Transferul IUEC către contractanții sau beneficiarii de granturi aflați în state terțe
IUEC sunt transferate contractanților sau beneficiarilor de granturi aflați în state terțe în conformitate cu măsurile de securitate convenite între Autoritatea de securitate a Comisiei, departamentul Comisiei în calitate de autoritate contractantă și ANS, ADS sau o altă autoritate de securitate competentă a țării terțe implicate în care este înregistrat contractantul sau beneficiarul grantului.
Articolul 50
Gestionarea informațiilor clasificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED în contextul contractelor clasificate sau al acordurilor de grant clasificate
(1) Protecția informațiilor clasificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED care sunt gestionate sau stocate în temeiul unor contracte clasificate sau al unor acorduri de grant clasificate se bazează pe principiile proporționalității și al rentabilității.
(2) Nu sunt necesare nicio ASI și niciun CSP în cadrul contractelor clasificate sau al acordurilor de grant clasificate care presupun gestionarea de informații clasificate la nivelul RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
(3) Atunci când un contract sau un acord de grant prevede gestionarea unor informații clasificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED într-un SIC gestionat de un contractant sau de beneficiarul unui grant, autoritatea contractantă sau care acordă grantul se asigură, după consultarea Autorității de securitate a Comisiei, că în contract sau în acordul de grant se specifică cerințele tehnice și administrative necesare în ceea ce privește acreditarea sau aprobarea SIC, care sunt proporționale cu riscul evaluat, luându-se în considerare toți factorii relevanți. Domeniul de aplicare al acreditării sau aprobării unui astfel de SIC este convenit de Autoritatea de securitate a Comisiei cu ANS sau ADS competentă.
CAPITOLUL 7
SCHIMBUL DE INFORMAȚII CLASIFICATE CU ALTE INSTITUȚII, AGENȚII, ORGANE ȘI OFICII ALE UNIUNII, CU STATELE MEMBRE, PRECUM ȘI CU STATE TERȚE ȘI ORGANIZAȚII INTERNAȚIONALE
Articolul 51
Principii de bază
(1) În cazul în care Comisia sau unul dintre departamentele sale stabilește că este necesar să facă schimb de IUEC cu o altă instituție, altă agenție, alt organ sau alt oficiu al Uniunii sau cu un stat terț ori cu o organizație internațională, se iau măsurile necesare în vederea instituirii unui cadru juridic sau administrativ adecvat în acest scop, care poate include acorduri privind securitatea informațiilor sau acorduri administrative încheiate în conformitate cu reglementările relevante.
(2) Fără a aduce atingere articolului 57, schimburile de IUEC cu o altă instituție, altă agenție, alt organ sau alt oficiu al Uniunii sau cu un stat terț ori cu o organizație internațională nu pot avea loc decât cu condiția instituirii unui astfel de cadru juridic sau administrativ adecvat și cu condiția să existe suficiente garanții cu privire la aplicarea de către instituția, agenția, organul sau oficiul Uniunii sau de către statul terț ori organizația internațională în cauză a unor principii de bază și standarde minime echivalente cu privire la protecția informațiilor clasificate ale UE.
Articolul 52
Schimbul de IUEC cu alte instituții, agenții, organe și oficii ale Uniunii
(1) Înainte de a încheia un acord administrativ privind schimbul de IUEC cu o altă instituție, altă agenție, alt organ sau alt oficiu al Uniunii, Comisia se asigură că instituția, agenția, organul sau oficiul Uniunii în cauză:
(a)
aplică un cadru normativ privind protecția IUEC, care stabilește principii de bază și standarde minime echivalente cu cele stabilite în prezenta decizie și în normele de punere în aplicare a acesteia;
(b)
aplică standarde și orientări de securitate cu privire la securitatea personalului, securitatea fizică, gestionarea IUEC și securitatea sistemelor informatice și de comunicații (SIC) care garantează un nivel echivalent de protecție a IUEC cu cel aplicat în cadrul Comisiei;
(c)
marchează ca IUEC informațiile clasificate pe care le creează.
(2) Direcția Generală Resurse Umane și Securitate, în strânsă cooperare cu departamentele competente ale Comisiei, este serviciul responsabil în cadrul Comisiei pentru încheierea de acorduri administrative privind schimbul de IUEC cu alte instituții, agenții, organe sau oficii ale Uniunii.
(3) În general, acordurile administrative iau forma unui schimb de scrisori semnate de către directorul general al DG Resurse Umane și Securitate în numele Comisiei.
(4) Înainte de a încheia un acord administrativ privind schimbul de IUEC, Autoritatea de securitate a Comisiei efectuează o vizită de evaluare cu scopul de a analiza cadrul normativ privind protecția IUEC și de a verifica eficacitatea măsurilor puse în aplicare pentru protecția IUEC. Acordul administrativ intră în vigoare și schimburile de IUEC au loc numai dacă rezultatele acestei vizite de evaluare sunt satisfăcătoare, iar recomandările formulate în urma vizitei au fost respectate. Periodic, sunt organizate vizite de evaluare cu rol de monitorizare, în scopul de a se verifica dacă acordul administrativ este respectat și dacă măsurile de securitate în vigoare respectă în continuare principiile de bază și standardele minime convenite.
(5) În cadrul Comisiei, registratura IUEC gestionată de Secretariatul General constituie, în general, principalul punct de intrare și de ieșire în cadrul schimburilor de informații clasificate efectuate cu alte instituții, agenții, organe sau oficii ale Uniunii. Cu toate acestea, în cazul în care, din motive de securitate sau din motive organizaționale ori operaționale, în acest mod se asigură o protecție mai adecvată a IUEC, registraturile IUEC locale înființate în cadrul departamentelor Comisiei în conformitate cu prezenta decizie și cu normele de punere în aplicare a acesteia acționează ca punct de intrare și de ieșire pentru schimbul de informații clasificate referitoare la aspecte care țin de competența departamentelor în cauză ale Comisiei.
(6) Grupul de experți în materie de securitate al Comisiei este informat în legătură cu procesul încheierii unor acorduri administrative în temeiul alineatului (2).
Articolul 53
Schimbul de IUEC cu statele membre
(1) IUEC pot fi schimbate cu statele membre și comunicate acestora cu condiția ca statele membre să protejeze informațiile respective în conformitate cu cerințele aplicabile informațiilor clasificate care au o clasificare de securitate națională de nivel echivalent, astfel cum se indică în tabelul de echivalență a clasificărilor de securitate din anexa I.
(2) În cazul în care statele membre introduc în structurile sau rețelele Uniunii Europene informații clasificate care prezintă un marcaj național de clasificare a securității, Comisia protejează informațiile respective în conformitate cu cerințele aplicabile IUEC de nivel echivalent, astfel cum se precizează în tabelul de echivalență a clasificărilor de securitate din anexa I.
Articolul 54
Schimbul de IUEC cu state terțe și organizații internaționale
(1) În cazul în care Comisia consideră că există o necesitate de lungă durată privind schimbul de informații clasificate cu state terțe sau cu organizații internaționale, se iau măsurile necesare în vederea instituirii unui cadru juridic sau administrativ corespunzător în acest scop, care poate include acorduri privind securitatea informațiilor sau acorduri administrative încheiate în conformitate cu reglementările relevante.
(2) Acordurile privind securitatea informațiilor și acordurile administrative menționate la alineatul (1) conțin dispoziții menite să garanteze că, atunci când statele terțe sau organizațiile internaționale primesc IUEC, aceste informații beneficiază de protecția corespunzătoare nivelului lor de clasificare, pe baza unor standarde echivalente celor instituite prin prezenta decizie.
(3) Comisia poate încheia acorduri administrative în conformitate cu articolul 56 în cazul în care nivelul de clasificare a IUEC nu depășește, în general, nivelul RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
(4) Acordurile administrative privind schimbul de informații clasificate menționate la alineatul (3) conțin dispoziții care garantează că, atunci când statele terțe sau organizațiile internaționale primesc IUEC, aceste informații beneficiază de protecția corespunzătoare nivelului lor de clasificare, pe baza unor standarde minime echivalente celor instituite prin prezenta decizie. Grupul de experți în materie de securitate al Comisiei este consultat cu privire la încheierea de acorduri privind securitatea informațiilor sau de acorduri administrative.
(5) Decizia de a comunica IUEC emise de Comisie către un stat terț sau o organizație internațională se ia de către departamentul Comisiei, în calitatea sa de emitent al IUEC în cadrul Comisiei, de la caz la caz, în funcție de caracterul și conținutul informațiilor respective, de necesitatea de a cunoaște a destinatarului lor și de avantajul pe care acest fapt l-ar prezenta pentru Uniune. În cazul în care Comisia nu este emitentul informațiilor clasificate a căror comunicare este solicitată sau al materialelor-sursă pe care aceste informații le-ar putea conține, departamentul Comisiei care deține informațiile clasificate în cauză trebuie să solicite, mai întâi, consimțământul scris al emitentului. În cazul în care emitentul nu poate fi identificat, departamentul Comisiei care deține respectivele informații clasificate își asumă această răspundere în locul emitentului, după consultarea Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei.
Articolul 55
Acordurile privind securitatea informațiilor
(1) Acordurile privind securitatea informațiilor cu un stat terț sau cu organizații internaționale sunt încheiate în conformitate cu articolul 218 din TFUE.
(2) Acordurile privind securitatea informațiilor:
(a)
stabilesc principiile de bază și standardele minime care reglementează schimbul de informații clasificate dintre Uniune și un stat terț sau o organizație internațională;
(b)
prevăd măsuri tehnice de punere în aplicare care urmează a fi convenite între autoritățile de securitate competente ale instituțiilor și organismelor relevante ale Uniunii și autoritatea de securitate competentă a statului terț sau a organizației internaționale în cauză. Aceste măsuri țin seama în mod corespunzător de nivelul de protecție prevăzut de reglementările, structurile și procedurile existente în materie de securitate în statul terț sau în cadrul organizației internaționale în cauză;
(c)
prevăd că, anterior schimbului de informații clasificate în temeiul acordului, trebuie să se verifice că destinatarul este în măsură să protejeze și să păstreze în mod corespunzător informațiile clasificate care îi sunt puse la dispoziție.
(3) Atunci când se stabilește că este necesar să se facă schimb de informații clasificate în conformitate cu articolul 51 alineatul (1), Comisia se consultă cu Serviciul European de Acțiune Externă, cu Secretariatul General al Consiliului și cu alte instituții și organe ale Uniunii, atunci când este cazul, pentru a decide dacă trebuie să se transmită o recomandare în conformitate cu articolul 218 alineatul (3) din TFUE.
(4) IUEC sunt schimbate prin mijloace electronice numai atunci când acest lucru este autorizat în mod explicit prin acordul privind securitatea informațiilor sau prin măsurile tehnice de punere în aplicare.
(5) În cadrul Comisiei, registratura IUEC gestionată de Secretariatul General constituie, în general, principalul punct de intrare și de ieșire în cadrul schimburilor de informații clasificate efectuate cu state terțe și organizații internaționale. Cu toate acestea, în cazul în care, din motive de securitate sau din motive organizaționale ori operaționale, în acest mod se asigură o protecție mai adecvată a IUEC, registraturile IUEC locale înființate în cadrul departamentelor Comisiei în conformitate cu prezenta decizie și cu normele de punere în aplicare a acesteia acționează ca punct de intrare și de ieșire pentru schimbul de informații clasificate referitoare la aspecte care țin de competența departamentelor în cauză ale Comisiei.
(6) Pentru a evalua eficacitatea reglementărilor, a structurilor și a procedurilor de securitate din statul terț sau din cadrul organizației internaționale interesate, Comisia ia parte la vizite de evaluare, în cooperare cu alte instituții, agenții sau organe ale Uniunii, de comun acord cu statul terț sau cu organizația internațională în cauză. Cu ocazia acestor vizite de evaluare se analizează:
(a)
cadrul normativ aplicabil pentru protecția informațiilor clasificate;
(b)
orice caracteristici specifice ale politicii de securitate și ale modului de organizare a securității în statul terț sau organizația internațională, care pot avea un impact asupra nivelului de clasificare al informațiilor care pot fi schimbate;
(c)
măsurile și procedurile de securitate în vigoare; și
(d)
procedurile privind autorizarea de securitate pentru nivelul de clasificare al IUEC care urmează să fie comunicate.
Articolul 56
Acorduri administrative
(1) În cazul în care, în contextul unui cadru politic sau juridic al Uniunii, există o necesitate pe termen lung privind schimbul de informații clasificate, în general, cel mult la nivelul RESTREINT UE/EU RESTRICTED. cu un stat terț sau cu o organizație internațională, dar Autoritatea de securitate a Comisiei, după consultarea Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei, a stabilit îndeosebi că partea în cauză nu deține un sistem de securitate suficient de dezvoltat pentru a permite încheierea unui acord privind securitatea informațiilor, Comisia poate să încheie un acord administrativ cu autoritățile competente ale statului terț sau ale organizației internaționale în cauză.
(2) În general, astfel de acorduri administrative iau forma unui schimb de scrisori.
(3) Înainte de încheierea acordului se efectuează o vizită de evaluare. Grupul de experți în materie de securitate al Comisiei trebuie să fie informat cu privire la rezultatul vizitei de evaluare. În cazul în care intervin motive excepționale pentru schimbul urgent de informații clasificate, pot fi comunicate IUEC, cu condiția să se ia toate măsurile necesare pentru organizarea vizitei de evaluare cât mai curând.
(4) IUEC nu sunt schimbate prin mijloace electronice decât în cazul în care acest lucru este prevăzut în mod explicit în acordul administrativ.
Articolul 57
Comunicarea ad-hoc excepțională a IUEC
(1) În cazul în care nu este în vigoare niciun acord privind securitatea informațiilor sau un acord administrativ, iar Comisia sau unul dintre departamentele acesteia stabilește că există o necesitate cu caracter excepțional, în contextul unui cadru politic sau juridic al Uniunii, de a comunica IUEC unui stat terț sau unei organizații internaționale, Autoritatea de securitate a Comisiei verifică, în măsura posibilului, împreună cu autoritățile de securitate ale statului terț sau ale organizației internaționale în cauză că reglementările, structurile și procedurile de securitate ale statului sau organizației în cauză sunt astfel concepute încât garantează faptul că IUEC comunicate vor fi protejate la standarde la fel de stricte precum cele stabilite prin prezenta decizie.
(2) Decizia de a comunica IUEC către statul terț sau organizația internațională în cauză,, este adoptată de Comisie după consultarea Grupului de experți în materie de securitate al Comisiei, pe baza unei propuneri din partea membrului Comisiei responsabil în materie de securitate.
(3) În urma deciziei Comisiei de a comunica IUEC și sub rezerva consimțământului scris acordat în prealabil de către emitent, inclusiv de către emitenții materialelor-sursă pe care aceste informații le-ar putea conține, departamentul competent al Comisiei transmite informațiile în cauză, care prezintă un marcaj de comunicare ce indică statul terț sau organizația internațională destinatară. Înaintea sau în timpul comunicării efective, partea terță în cauză se angajează în scris să protejeze IUEC primite în conformitate cu principiile de bază și standardele minime stabilite în prezenta decizie.
CAPITOLUL 8
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 58
Înlocuirea deciziei anterioare
Prezenta decizie abrogă și înlocuiește Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei (14).
Articolul 59
Informațiile clasificate create înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii
(1) Toate IUEC clasificate în conformitate cu Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom continuă să fie protejate în conformitate cu dispozițiile corespunzătoare ale prezentei decizii.
(2) Toate informațiile clasificate deținute de Comisie la data la care a intrat în vigoare Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom, cu excepția datelor clasificate ale Euratom:
(a)
dacă au fost create de Comisie, se consideră în continuare că au fost reclasificate RESTREINT UE în mod automat, cu excepția cazului în care autorul lor a decis să le clasifice altfel până la 31 ianuarie 2002 și a informat toți destinatarii documentului respectiv;
(b)
dacă au fost create de autori din afara Comisiei, își păstrează clasificarea inițială și, prin urmare, sunt tratate ca IUEC de nivel echivalent, cu excepția cazului în care autorul acceptă declasificarea sau declasarea lor.
Articolul 60
Norme de punere în aplicare și notificări de securitate
(1) Dacă este necesar, adoptarea normelor de punere în aplicare a prezentei decizii face obiectul unei decizii separate a Comisiei prin care este abilitat, în deplină conformitate cu regulamentul intern de procedură, membrul Comisiei responsabil în materie de securitate.
(2) După abilitarea sa, în urma deciziei susmenționate a Comisiei, membrul Comisiei responsabil în materie de securitate poate elabora notificări de securitate care să stabilească orientări în materie de securitate și cele mai bune practici, care intră în domeniul de aplicare al prezentei decizii și al normelor de punere în aplicare a acesteia.
(3) Comisia poate delega directorului Direcției Generale Resurse Umane și Securitate, pe baza unei decizii de delegare separate, în deplină conformitate cu regulamentul intern de procedură, sarcinile menționate la primul și al doilea paragraf din prezentul articol.
Articolul 61
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 13 martie 2015.