РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1382/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Правосъдие“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграфи 1 и 2, член 82, параграф 1 и член 84 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда създаване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, в което хората се движат свободно. За тази цел Съюзът може да приема мерки за развитие на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси и за насърчаване и подкрепа на действията на държавите-членки в областта на превенцията на престъпността. При по-нататъшното развитие на европейското пространство на правосъдие следва се гарантира зачитането на основните права, както и на общите принципи като недискриминация, равенство между половете, ефективен достъп до правосъдие за всички, правова държава и добре функционираща независима съдебна система.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за развитие на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правото и правосъдието. Финансирането беше определено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Правосъдие“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програмата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Като ключов елемент за подкрепа на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“ и с цел улесняване на механизмите за стимулиране на растежа, следва да се изгради добре функциониращо пространство на правосъдие, в което са премахнати пречките пред презграничните съдебни производства и пред достъпа до правосъдие при презгранични случаи.
(4)
За целите на настоящия регламент терминът „магистрати и съдебни служители“ следва да се разбира като обхващащ съдии, прокурори и съдебни служители, както и други практикуващи юристи, свързани със съдебната система, като адвокати, нотариуси, съдебни изпълнители, пробационни служители, медиатори и съдебни устни преводачи.
(5)
Съдебното обучение има централна роля за изграждането на взаимно доверие и подобрява сътрудничеството между съдебните органи и практикуващите юристи в различните държави-членки. Съдебното обучение следва да се разглежда като основен елемент при утвърждаването на истинска европейска съдебна култура в контекста на съобщението на Комисията от 13 септември 2011 г., озаглавено „Изграждане на доверие в правосъдието в целия ЕС. Ново измерение на европейското съдебно обучение“, на резолюцията на Съвета относно обучението на съдии, прокурори и съдебни служители в Европейския съюз (5), заключенията на Съвета от 27-28 октомври 2011 г. относно европейското съдебно обучение и резолюцията на Европейския парламент от 14 март 2012 г. относно съдебното обучение.
(6)
Съдебното обучение може да включва различни участници като правните, съдебните и административните органи на държавите-членки, академични институции, национални органи, които отговарят за съдебното обучение, организации или мрежи, занимаващи се с обучение на европейско равнище, както и мрежи от съдебни координатори за правото на Съюза. Структурите и образуванията, преследващи цели от общоевропейски интерес в областта на съдебното обучение като Европейската мрежа за съдебно обучение, (EJTN) Академията по европейско право (ERA), Европейската мрежа на висшите съдебни съвети (ENCJ), Асоциацията на държавните съвети и върховните административни юрисдикции на Европейския съюз (ACA-Europe), мрежата на председателите на върховните съдилища в Европейския съюз (RPCSJUE) и Европейският институт за публична администрация (EIPA) следва да продължат да играят роля за утвърждаването на програми за обучение с действително европейско измерение за магистратите и съдебните служители и следователно биха могли да получат подходяща финансова подкрепа в съответствие с процедурите и критериите, набелязани в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(7)
Съюзът следва да улеснява учебните дейности, свързани с прилагането на правото на Съюза, като признава заплатите на участващите магистрати и съдебни служители, заплащани от органи на държавите-членки, за допустими разходи или реално съфинансиране, в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) („Финансовия регламент“).
(8)
Достъпът до правосъдие следва да включва по-специално достъп до съдилища, до алтернативни методи за уреждане на спорове, както и до лица, заемащи публични длъжности, които имат правно задължение да предоставят на страните независим и безпристрастен правен съвет.
(9)
През декември 2012 г. Съветът прие Стратегия на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013- 2020 г. (7), чиято цел е възприемането на балансиран подход, основан на едновременното намаляване на търсенето и на предлагането на наркотици, с което се признава, че намаляването на търсенето и на предлагането на наркотици са два взаимно допълващи се елемента на политиката за борба със забранените наркотични вещества. Една от основните цели на тази стратегия е да допринесе за измеримо намаляване на търсенето на наркотици, на зависимостта от наркотични вещества и на здравните и социалните рискове и вреди, свързани с употребата на наркотици. Докато правното основание на програма „Превенция на наркотиците и информация за тях“, създадена с Решение 1150/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) имаше като правно основание общественото здраве и обхващаше тези аспекти, Програмата има друго правно основание и следва да бъде насочена към по-нататъшно развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество. По този начин, като се отговаря на нуждата от опростяване и в съответствие с правното основание на всяка програма, по линия на програма „Здраве за растеж“ могат да бъдат подкрепяни мерки, които да допълват действията на държавите-членки за постигане на целта за намаляване на вредите за здравето, произтичащи от употреба на наркотици, включително превенция и предоставяне на информация.
(10)
Друг важен елемент от Стратегията на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013-2020 г. е намаляването на предлагането на наркотици. Докато с Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ следва да се подкрепят действия, насочени към превенция и борба с трафика на наркотици и други видове престъпления и по-специално мерки, насочени към производството, изработването, извличането, продажбата, транспорта, вноса и износа на забранени наркотични вещества, включително притежаването и покупката на такива с цел участие в дейности по трафик на наркотици, програма „Правосъдие“ следва да обхване тези аспекти на политиката в областта на наркотиците, които остават извън обхвата на Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ или на програмата „Здраве за растеж“ и са тясно свързани с нейната обща цел.
(11)
Във всички случаи следва да се гарантира, че финансирането на приоритетите по програмен период 2007-2013, които бяха запазени като цели на новата Стратегия на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013-2020 г., ще продължи и следователно следва да бъдат осигурени средства по линия на програма „Здраве за растеж, Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност““ и Програмата съгласно съответните им приоритети и правни основания, като се избягва дублиране на финансирането.
(12)
Съгласно член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), член 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и Конвенцията на ООН за правата на детето от 1989 г., Програмата следва да подпомага защитата на правата на детето, включително правото на справедлив съдебен процес, правото да разбира производството, правото на зачитане на личния и семейния живот и правото на неприкосновеност и достойнство. По-специално Програмата следва да бъде насочена към предоставянето на засилена защита на децата в рамките на съдебните системи и към осигуряване на по-голям достъп до правосъдие за децата, както и да интегрира утвърждаването на правата на детето в изпълнението на всички набелязани в нея действия.
(13)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС включването на целите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията следва да се подкрепя във всички дейности по Програмата. Следва да се осъществява редовно наблюдение и оценяване, за да се направи оценка на начина, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в действията по Програмата.
(14)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от инструменти, включително правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(15)
В заключенията си от 22 и 23 септември 2011 г. относно подобряването на ефективността на бъдещите програми на Съюза за финансиране в подкрепа на съдебното сътрудничество Съветът подчерта важната роля, която финансовите програми на Съюза играят за ефективното прилагане на достиженията на правото на Съюза, и отново изтъкна необходимостта от по-прозрачен, гъвкав, съгласуван и рационализиран достъп до тези програми.
(16)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, се подчертава необходимостта от рационализирането и опростяването на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(17)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и по-лесен достъп до финансиране Програмата следва да продължи и развитие дейностите, провеждани по-рано въз основа на три програми, създадени с Решение 2007/126/ПВР на Съвета (9), Решение № 1149/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и Решение № 1150/2007/ЕО Средносрочната оценка на тези програми включва препоръки, насочени към подобряване на изпълнението на тези програми. Финансирането на тези средносрочни оценки, както и резултатите от съответните последващи оценки трябва да бъдат отчетени при изпълнението на Програмата.
(18)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавено „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за създаването на европейско пространство на правосъдие чрез насърчаване на принципа за взаимно признаване, изграждане на взаимно доверие между държавите-членки, засилване на презграничното сътрудничество, изграждане на мрежи от контакти и чрез постигане на правилно, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва да допринесат и за постигане на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и следва да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, като по този начин допринасят за тяхното прилагане и добро изпълнение. Намесата на Съюза позволява тези дейности да бъдат осъществявани съгласувано в рамките на Съюза и допринася за значителни икономии. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(19)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите трябва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти също могат да имат европейска добавена стойност.
(20)
Структурите и образуванията, които имат достъп до Програмата, следва да включват национални, регионални и местни органи.
(21)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на Програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (11) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(22)
С цел осигуряване достатъчна гъвкавост на Програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за Програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага в пълно съответствие с Финансовия регламент. По-специално по отношение на условията за допустимост на данъка върху добавената стойност (ДДС), заплащан от бенефициери на безвъзмездно отпуснати средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите за дейности, които могат да бъдат извършвани от частни и публични структури и образувания при еднакви правни условия. Като се отчита специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се поясни, че за дейности, които могат да бъдат извършвани както от публични, така и от частни структури и образувания, неподлежащата на приспадане част от ДДС, начислен на публични структури и образувания, е допустима, доколкото тя се заплаща за изпълнение на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. Освен това настоящият регламент следва да използва инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(24)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(25)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент, следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва на първо място да разпредели финансиране за безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчно финансови средства за обществени поръчки. Минималният процентен дял на годишните разходи, разпределени за безвъзмездни средства, следва да бъде определен в годишните работни програми и следва да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането и съфинансирането на проектите от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(26)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и единодействия между програмите за финансиране, подпомагащи тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програмана „Права, равенство и гражданство“, създадена с Регламент (ЕС) № 1381/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“, програмата „Здраве за растеж“, програмата „Еразъм+“, създадена с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), рамкова програма „Хоризонт 2020“, създадена с Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(27)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а когато е подходящо, чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(28)
С цел прилагане на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на резултатите от него. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено измерими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(29)
Програмата следва да се изпълнява ефективно, при зачитане на принципите на доброто финансово управление, като същевременно се дава възможност на потенциални кандидати за ефективен достъп до Програмата. С цел да се подкрепи ефективният достъп до Програмата, Комисията следва да положи максимални усилия за опростяване и хармонизиране на процедурите и документите за кандидатстване, административните формалности и изискванията за финансовото управление, да премахне административните тежести и да насърчава исканията за предоставяне на безвъзмездна помощ от образувания, които се намират и в държави-членки, които не са представени в достатъчна степен по Програмата. Комисията следва да публикува на специално създаден за целта уебсайт информация за Програмата, нейните цели, различните покани за представяне на предложения и графиците им. Основните документи и насоките, отнасящи се до поканите за представяне на предложения, следва да бъдат достъпни на всички официални езици на институциите на Съюза.
(30)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („правилата за прилагане“), споразуменията за безвъзмездни средства следва да съдържат разпоредби, уреждащи видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(31)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мерките, финансирани от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.
(32)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците на действието, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(33)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Ирландия е нотифицирала желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(34)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Обединеното кралство не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(35)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(36)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани преди въз основа на Решение 2007/126/ПВР, Решение № 1149/2007/ЕО и Решение № 1150/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на Програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Правосъдие“ („Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. По линия на Програмата се финансират дейности с европейска добавена стойност, които допринасят за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, включително на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява с оглед на критерии като приноса им за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза и за широката обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и за подобряване на презграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за разработване и разпространение на най-добри практики или потенциала им да създадат практически средства и решения за справяне с презгранични или общи за Съюза предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигане на общата цел, определена в член 3, в Програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
улесняване и подкрепа на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси;
б)
подкрепа и насърчаване на съдебното обучение, включително на езиково обучение по правна терминология, с оглед на формирането на обща правна и съдебна култура;
в)
улесняване на ефективен достъп до правосъдие за всички, включително с цел утвърждаване и подкрепа на правата на жертвите на престъпления, като същевременно се зачитат правата на защитата;
г)
подкрепа за инициативи в областта на политиката по отношение на наркотиците, свързани с аспекти на съдебното сътрудничество и превенцията на престъпността, които са тясно свързани с общата цел на Програмата, доколкото не попадат в обхвата на Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ или на програма „Здраве за растеж“;
2. Конкретните цели на Програмата се постигат чрез, по-специално:
а)
повишаване на осведомеността и познанията на обществеността за правото и политиките на Съюза;
б)
разширяване на познанията за правото на Съюза, включително за материалното и процесуалното право, за инструментите за съдебно сътрудничество и за относимата практика на Съда на Европейския съюз, и за сравнителното право, с цел да се гарантира ефикасно съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси;
в)
подкрепа за ефективното, всеобхватно и последователно въвеждане и прилагане на инструментите на Съюза в държавите-членки и за тяхното наблюдение и оценка;
г)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на взаимното познаване и разбиране на гражданското и наказателното право и правните и съдебните системи на държавите-членки и укрепване на взаимното доверие;
д)
подобряване на познанията и разбирането на потенциалните пречки пред гладкото функциониране на европейското пространство на правосъдие;
е)
подобряване на ефикасността на съдебните системи и сътрудничеството между тях с помощта на информационните и комуникационните технологии, включително чрез презгранична оперативна съвместимост на системите и приложенията.
Член 5
Интегриране
При изпълнението на всички действия по Програмата се цели утвърждаване на равенството между жените и мъжете и на правата на детето, inter alia, чрез правосъдие, съобразено с интересите на децата. Програмата се придържа и към забраната за дискриминация на някое от основанията, посочени в член 21 от Хартата, в съответствие с член 51 от Хартата и в рамките, определени в член 51 от Хартата.
Член 6
Видове действия
1. По Програмата се финансират, inter aliа, следните видове действия:
а)
аналитични дейности, като събиране на данни и статистическа информация; разработване на общи методологии и, когато е подходящо, показатели или критерии; проучвания, изследвания, анализи и анкети; оценки; съставяне и публикуване на наръчници, доклади и образователен материал; работни срещи, семинари, заседания на експерти и конференции;
б)
дейности с цел обучение, например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, включително езиково обучение по правна терминология, както и развитие на инструменти за онлайн обучение или други модули за обучение на магистрати и съдебни служители;
в)
взаимно учене, сътрудничество, дейности за повишаване на осведомеността и разпространяване на информация, например набелязване и обмен на добри практики, иновативни подходи и опит; организация на партньорски проверки и взаимно обучение; организация на конференции, семинари, информационни кампании включително институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с целите на Програмата; компилация и публикуване на материали за разпространяване на информация за Програмата и резултатите от нея; разработване, действие и поддръжка на системи и инструменти, чрез използването на информационни и комуникационни технологии, включително по-нататъшно развитие на европейския портал за електронно правосъдие, като механизъм за подобряване на достъпа на гражданите до правосъдие;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като подкрепа за държавите-членки при прилагане на правото и политиките на Съюза, подкрепа за ключови европейски участници и мрежи на европейско равнище, включително в областта на съдебното обучение и подкрепа за дейности за създаване на контакти на европейско равнище между специализирани структури и образувания, както и национални, регионални и местни органи и неправителствени организации.
2. Европейската мрежа за съдебно обучение получава оперативни безвъзмездни средства за съфинансиране на разходите, свързани с постоянната ѝ работна програма.
Член 7
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните кандидатки и присъединяващите се държави в съответствие с общите принципи и общите условия, определени за участието на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или подобни споразумения.
2. Структури и образувания със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, които са законно установени в трети държави, различни от участващите в Програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), по-специално държави, спрямо които се прилага Европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към дейностите по Програмата като сами поемат разходите си, ако това отговаря на целта на тези дейности.
4. Комисията може да сътрудничи с международни организации съгласно условията, определени в съответната годишна работна програма. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 8
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнение на Програмата за периода 2014 г.-2020 г. е в размер на 377 604 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с общите цели на Програмата, както и разходи, свързани с информационно-технологичните мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация, и с друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейският парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. (17)
4. В рамките на финансовия пакет за Програмата се разпределят суми за всяка конкретна цел в съответствие с процентните дялове, определени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, посочени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка конкретна цел. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 9 за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 9
Упражняване на делегация
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема на делегирани актове, посочено в член 8, параграф 5, се предоставя на Комисията за срока на изпълнение на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 8, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 8, параграф 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 10
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети в съответствие с общите и конкретните цели, определени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
съществените критерии за допустимост, подбор и възлагане, които се използват за подбор на предложенията, които ще получат финансово подпомагане в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от Правилата за неговото прилагане;
в)
минималния процент от годишните разходи, който се заделя за предоставяне на безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от настоящия регламент. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране едновременно за гражданско и наказателно правосъдие, както и за съдебно обучение и инициативи в областта на политиката за борба с наркотиците, попадащи в обхвата на Програмата.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
6. С цел улесняване на дейностите за съдебно обучение разходите, свързани с участието на магистрати и съдебни служители в тези дейности и заплатени от органи на държавите-членки, се вземат предвид в съответствие с Финансовия регламент, когато се предоставя съответното финансиране.
Член 11
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 12
Взаимно допълване
1. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, осигурява цялостна съгласуваност, взаимно допълване и единодействие с други инструменти на Съюза, включително, inter alia, програмата „Права, равенство и гражданство“, инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“, програмата „Здраве за растеж“, програмата „Еразъм +“, рамковата програма „Хоризонт 2020“ и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
2. Комисията осигурява също цялостна съгласуваност, взаимно допълване и единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата като Евроюст, създадена с Решение 2002/187/ПВР на Съвета (18) и Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН), създаден с Регламент (ЕО) № 1920/2006 на Европейския парламент и на Съвета (19).
3. Програмата може да ползва общи ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Права, равенство и гражданство“, за изпълнение на дейности, които отговарят на целите и на двете програми. Действие, за което е отпуснато финансиране по Програмата, може да получи и финансиране по програма „Права, равенство и гражданство“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 13
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани съгласно Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки на място и инспекции, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (20) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (21), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани по Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства, решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на настоящата Програма, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с тяхната компетентност.
Член 14
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението служи и като средство за оценка на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете и недискриминацията.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдение, основан на показателите, установени в член 15, параграф 2 и на използването на наличните финансови средства;
б)
междинен доклад за оценка най-късно до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В него се разглежда и възможността за опростяване на Програмата, нейната вътрешна и външна съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. В доклада се отчитат резултатите от последващите оценки на предишните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 16.
4. В последващия доклад за оценка се оценява дългосрочното въздействие на Програмата и устойчивостта на последиците от нея, с оглед това да допринесе за вземане на решение относно следваща програма.
5. При оценките се преценява и начинът, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете и недискриминацията.
Член 15
Показатели
1. Съгласно член 14 следните показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член, служат за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от конкретните цели, посочени в член 4, посредством предвидените в член 6 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди прилагането на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите, inter alia, по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват, inter aliа, следното:
а)
броя и процента на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
броя и процента на магистратите и съдебните служители в целева група, които са участвали в обучителни дейности, обмен на служители, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани от програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите, дейностите и резултатите в областта на презграничното сътрудничество, включително чрез използване на средства и процедури, свързани с информационни технологии, установени на равнището на Съюза;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности.
3. В допълнение на посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват, inter alia, и:
а)
очакваното въздействие на Програмата върху достъпа до правосъдие, въз основа на качествени и количествени данни, събрани на европейско равнище;
б)
броя и качеството на инструментите и средства, разработени чрез финансирани по Програмата дейности;
в)
европейската добавена стойност на Програмата, включително оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
г)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефикасност);
д)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, по-ефективно и по-ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 16
Преходни мерки
Действията, започнати въз основа на Решение 2007/126/ПВР, Решение 1149/2007/ЕО или Решение 1150/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 9 от Решение 2007/126/ПВР, в членове 10 и 11 от Решение 1149/2007/ЕО и в член 10 от Решение 1150/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 11, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1382/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2013
de instituire a programului „Justiție” pentru perioada 2014-2020
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatele (1) și (2), articolul 82 alineatul (1) și articolul 84,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție în care persoanele sunt libere să circule. În acest scop, Uniunea poate adopta măsuri pentru a dezvolta cooperarea judiciară în materie civilă și penală și pentru a promova și sprijini acțiunea statelor membre în domeniul prevenirii criminalității. Respectarea drepturilor fundamentale, precum și a principiilor comune precum nediscriminarea, egalitatea de gen, accesul efectiv la justiție pentru toți, statul de drept și un sistem judiciar independent și performant ar trebui garantată în procesul de continuare a dezvoltării unui spațiu european de justiție.
(2)
În Programul de la Stockholm (4) Consiliul European a reafirmat prioritatea care trebuie acordată creării unui spațiu de libertate, securitate și justiție și a precizat, drept prioritate politică, crearea unei Europe a dreptului și a justiției. Finanțarea a fost identificată ca unul dintre instrumentele importante necesare pentru punerea în aplicare cu succes a priorităților politice ale Programului de la Stockholm. Obiectivele ambițioase stabilite de tratate și de Programul de la Stockholm ar trebui să fie realizate, printre altele, prin instituirea, pentru perioada 2014 - 2020, a unui program flexibil și eficient - programul „Justiție” - (denumit în continuare „programul”), care să faciliteze planificarea și punerea în aplicare. Obiectivul general și obiectivele specifice ale programului ar trebui să fie interpretate în conformitate cu orientările strategice relevante definite de Consiliul European.
(3)
Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 privind Strategia Europa 2020 stabilește o strategie pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Un domeniu al justiției performant, în care sunt eliminate obstacolele din calea procedurilor judiciare transfrontaliere și a accesului la justiție în situații transfrontaliere, ar trebui dezvoltat ca element crucial pentru sprijinirea obiectivelor specifice și a inițiativelor emblematice ale Strategiei Europa 2020 și pentru facilitarea mecanismelor destinate promovării creșterii economice.
(4)
În sensul prezentului regulament, sintagma „magistrații și personalul din justiție” ar trebui considerată ca incluzând judecători, procurori și personal auxiliar al instanțelor, precum și alți profesioniști din sectorul juridic asociați magistraților, precum avocați, notari, executori judecătorești, consilieri de reintegrare socială și supraveghere, mediatori și interpreți în instanță.
(5)
Formarea judiciară este un aspect central pentru consolidarea încrederii reciproce și îmbunătățirea cooperării dintre autoritățile judiciare și profesioniștii din diferitele state membre. Formarea judiciară ar trebui să fie văzută ca un element esențial în promovarea unei veritabile culturi judiciare europene în contextul comunicării Comisiei din 13 septembrie 2011 intitulată „Instaurarea unui climat de încredere în justiție la nivelul UE. O nouă dimensiune a formării judiciare europene”, al rezoluției Consiliului privind formarea profesională a judecătorilor, a procurorilor și a personalului din justiție în cadrul Uniunii Europene (5), al concluziilor Consiliului din 27 - 28 octombrie 2011 privind formarea judiciară europeană și al rezoluției Parlamentului European din 14 martie 2012 referitoare la formarea judiciară.
(6)
Formarea judiciară poate implica diferiți actori, cum ar fi autoritățile juridice, judiciare și administrative ale statelor membre, instituțiile academice, organismele naționale responsabile cu formarea judiciară, organizațiile sau rețelele de formare la nivel european sau rețelele de coordonatori din cadrul tribunalelor în domeniul dreptului Uniunii. Organismele și entitățile care urmăresc un obiectiv de interes european general în domeniul formării personalului din justiție, precum Rețeaua Europeană de Formare Judiciară, Academia de Drept European, Rețeaua Europeană a Consiliilor Judiciare, Asociația Consiliilor de Stat și a Jurisdicțiilor Administrative Supreme a Uniunii Europene, Rețeaua de Președinți ai Curților Supreme de Justiție ale Uniunii Europene și Institutul European de Administrație Publică, ar trebui să își joace în continuare rolul în promovarea programelor de formare profesională cu o dimensiune europeană autentică pentru magistrați și personalul din justiție și ar putea, prin urmare, să primească sprijin financiar adecvat în conformitate cu procedurile și criteriile stabilite în programele de activitate anuale adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament.
(7)
Uniunea ar trebui să faciliteze activitățile de formare privind punerea în aplicare a dreptului Uniunii prin considerarea salariilor magistraților și ale personalului din justiție participant, suportate de autoritățile statelor membre, drept costuri eligibile sau cofinanțare în natură, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6) (denumit în continuare „regulamentul financiar”).
(8)
Accesul la justiție ar trebui să includă, în special, accesul la instanțe, la metode alternative de soluționare a litigiilor, precum și la funcționarii publici obligați prin lege să furnizeze părților consiliere juridică independentă și imparțială.
(9)
În decembrie 2012, Consiliul a aprobat Strategia UE în materie de droguri (2013 - 2020) (7), care vizează adoptarea unei abordări echilibrate, bazate pe reducerea simultană a cererii de droguri și a ofertei de droguri, recunoscând că reducerea cererii de droguri și reducerea ofertei de droguri sunt elemente care se consolidează reciproc în politica privind drogurile ilicite. Strategia respectivă menține drept unul dintre principalele sale obiective contribuția la o reducere cuantificabilă a cererii de droguri, a dependenței de droguri și a riscurilor și a efectelor nocive cauzate de droguri asupra societății și a sănătății. În timp ce programul „Prevenirea și informarea cu privire la consumul de stupefiante”, instituit prin Decizia nr. 1150/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8), se baza pe un temei juridic în domeniul sănătății publice și acoperea aceste aspecte, programul „Justiție” se bazează pe un temei juridic diferit și ar trebui să vizeze dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție bazat pe recunoașterea și încrederea reciproce, în special prin promovarea cooperării judiciare. Astfel, pentru a răspunde necesității de simplificare și în conformitate cu temeiul juridic al fiecărui program, programul „Sănătate pentru creștere economică” poate sprijini măsuri de completare a acțiunii statelor membre pentru realizarea obiectivului de reducere a problemelor de sănătate asociate drogurilor, inclusiv măsuri de informare și de prevenire.
(10)
Un alt element important al Strategiei UE în materie de droguri (2013 - 2020) este reducerea ofertei de droguri. În timp ce instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor, din cadrul Fondului pentru securitate internă, ar trebui să sprijine acțiunile care urmăresc prevenirea și combaterea traficului de droguri și a altor tipuri de infracțiuni, și mai ales măsurile care vizează producerea, fabricarea, extracția, vânzarea, transportul, importul și exportul de droguri ilegale, inclusiv deținerea și achiziționarea în vederea implicării în activități de trafic de droguri, prezentul program ar trebui să acopere aspectele specifice politicii privind drogurile care nu intră sub incidența instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, sau a programului „Sănătate pentru creștere economică” și care au o strânsă legătură cu obiectivul general al prezentului program.
(11)
În orice caz, ar trebui asigurată finanțarea continuă a priorităților din cadrul perioadei de programare 2007 - 2013 care au fost menținute drept obiective în cadrul noii Strategii a UE în materie de droguri (2013 - 2020) și, prin urmare, ar trebui să fie disponibile fonduri din programul „Sănătate pentru creștere economică”, prin intermediul instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, și prin prezentul program, în conformitate cu prioritățile și temeiurile lor juridice respective, evitându-se orice dublare a finanțării.
(12)
În temeiul articolului 3 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), al articolului 24 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene (carta) și al Convenției din 1989 a Organizației Națiunilor Unite cu privire la drepturile copilului, programul ar trebui să sprijine protecția drepturilor copilului, inclusiv dreptul la un proces echitabil, dreptul de a înțelege procedurile, dreptul la respectarea vieții private și de familie și dreptul la integritate și demnitate. Programul ar trebui să urmărească, în special, să sporească protecția copilului în sistemele de justiție și accesul la justiție al copiilor și ar trebui să integreze promovarea drepturilor copilului în punerea în aplicare a tuturor acțiunilor sale.
(13)
În conformitate cu articolele 8 și 10 din TFUE, programul ar trebui să sprijine integrarea în toate activitățile sale a obiectivelor de egalitate între femei și bărbați și de nediscriminare. Ar trebui să se efectueze o monitorizare și o evaluare periodică pentru a aprecia modul în care aspectele privind combaterea discriminării și egalitatea între femei și bărbați sunt abordate în cadrul activităților programului.
(14)
Experiența acțiunilor la nivelul Uniunii a arătat că realizarea în practică a obiectivelor programului necesită combinarea mai multor instrumente, inclusiv acte juridice, inițiative de politică și finanțare. Finanțarea reprezintă un instrument important complementar măsurilor legislative.
(15)
În concluziile sale din 22 - 23 septembrie 2011 privind îmbunătățirea eficienței viitoarelor programe financiare ale Uniunii de sprijinire a cooperării judiciare, Consiliul a subliniat rolul important jucat de programele de finanțare ale Uniunii în punerea în aplicare eficientă a acquis-ului Uniunii și a reiterat necesitatea unui acces mai transparent, mai flexibil, mai coerent și mai raționalizat la programele respective.
(16)
Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011, intitulată „Un buget pentru Europa 2020”, subliniază necesitatea de raționalizare și de simplificare a finanțării din partea Uniunii. În special în contextul crizei economice actuale, este extrem de important ca fondurile Uniunii să fie structurate și gestionate cu diligență maximă. Simplificarea semnificativă și gestionarea eficientă a finanțării pot fi obținute printr-o reducere a numărului de programe și prin raționalizarea, simplificarea și armonizarea normelor și a procedurilor privind finanțarea.
(17)
Răspunzând necesității privind simplificarea și gestionarea eficientă a finanțării, precum și facilitarea accesului la aceasta, programul ar trebui să continue și să dezvolte activitățile realizate anterior în baza celor trei programe instituite prin Decizia 2007/126/JAI a Consiliului (9), prin Decizia nr. 1149/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10) și prin Decizia nr. 1150/2007/CE. Evaluările intermediare ale acestor programe includ recomandări care urmăresc ameliorarea punerii în aplicare a programelor respective. Constatările acestor evaluări intermediare, precum și constatările evaluărilor ex-post respective trebuie avute în vedere la punerea în aplicare a prezentului program.
(18)
Comunicarea Comisiei din 19 octombrie 2010 intitulată „Revizuirea bugetului UE” și Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011, intitulată „Un buget pentru Europa 2020”, subliniază importanța concentrării finanțării asupra activităților cu o valoare adăugată europeană clară, respectiv activitățile în care intervenția Uniunii poate aduce o valoare adăugată comparativ cu acțiunile întreprinse exclusiv de statele membre. Acțiunile care fac obiectul prezentului regulament ar trebui să contribuie la crearea unui spațiu european de justiție prin promovarea principiului recunoașterii reciproce, prin dezvoltarea încrederii reciproce între statele membre, prin consolidarea cooperării și a legăturilor transfrontaliere și prin aplicarea corectă, coerentă și consecventă a legislației Uniunii. Activitățile de finanțare ar trebui, de asemenea, să contribuie la o cunoaștere mai bună și mai eficientă a legilor și a politicilor Uniunii de către toți cei interesați și la crearea unei baze analitice solide pentru sprijinirea și dezvoltarea dreptului și a politicilor Uniunii, contribuind prin aceasta la punerea în aplicare corespunzătoare și la executarea acestora. Intervenția Uniunii permite realizarea consecventă a acestor acțiuni pe întreg teritoriul Uniunii și asigură economii de scară. În plus, Uniunea este mai în măsură decât statele membre să soluționeze problemele transfrontaliere și să ofere o platformă europeană pentru învățare reciprocă.
(19)
La selectarea acțiunilor pentru finanțare în cadrul programului, Comisia ar trebui să evalueze propunerile în funcție de criterii identificate în prealabil. Aceste criterii ar trebui să includă o evaluare a valorii adăugate europene a acțiunilor propuse. Se poate arăta că și proiectele naționale și proiectele de mică anvergură au valoare adăugată europeană.
(20)
Organismele și entitățile care au acces la program ar trebui să includă autoritățile naționale, regionale și locale.
(21)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru întreaga durată a programului, pachet financiar care reprezintă principala valoare de referință în înțelesul punctului 17 din acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în materie bugetară și privind buna gestiune financiară (11), pentru Parlamentul European și pentru Consiliu pe durata procedurii bugetare anuale.
(22)
Pentru a asigura programului suficientă flexibilitate pentru a răspunde evoluției necesităților și priorităților de politică aferente pe toată durata sa, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 290 din TFUE, acte delegate în ceea ce privește modificarea cu mai mult de 5 puncte procentuale a procentelor prevăzute în anexa la prezentul regulament pentru fiecare grup de obiective specifice. Pentru a evalua necesitatea unui astfel de act delegat, procentele respective ar trebui să se calculeze în baza pachetului financiar al programului pentru toată durata acestuia și nu pe baza creditelor anuale. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(23)
Prezentul regulament ar trebui pus în aplicare în deplină conformitate cu Regulamentul financiar. În special în ceea ce privește condițiile de eligibilitate pentru taxa pe valoarea adăugată (TVA) plătită de beneficiarii granturilor, eligibilitatea pentru TVA nu ar trebui să depindă de statutul juridic al beneficiarilor pentru activități care pot fi desfășurate de organisme și entități private și publice în aceleași condiții juridice. Ținând seama de caracterul specific al obiectivelor și activităților care fac obiectul prezentului regulament, ar trebui să se precizeze în cererile de propuneri că, pentru activitățile care pot fi desfășurate atât de entitățile publice, cât și de entitățile private, TVA-ul nedeductibil suportat de organismele și entitățile publice și private este eligibil, în măsura în care este plătit pentru aplicarea activităților de tipul formării sau al sensibilizării, care nu pot fi considerate drept exercitare a autorității publice. De asemenea, prezentul regulament ar trebui să folosească instrumentele de simplificare introduse prin Regulamentul financiar. De asemenea, criteriile stabilite pentru identificarea acțiunilor care urmează să fie sprijinite ar trebui să vizeze alocarea resurselor financiare disponibile pentru acțiunile care generează cel mai mare impact cu privire la obiectivele de politică urmărite.
(24)
Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să i se confere Comisiei competențe de executare cu privire la adoptarea programelor de activitate anuale. Respectivele competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (12).
(25)
Programele de activitate anuale adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament ar trebui să asigure o distribuție adecvată a fondurilor între granturi și contractele de achiziții publice. Programul ar trebui să aloce fonduri în primul rând granturilor, păstrând totodată niveluri de finanțare suficientă pentru achizițiile publice. Procentul minim de cheltuieli anuale care urmează să fie alocat granturilor ar trebui să fie stabilit în programele de activitate anuale și nu ar trebui să fie mai mic de 65 %. Pentru a facilita planificarea proiectelor și cofinanțarea de către părțile interesate, Comisia ar trebui să stabilească un calendar clar pentru cererile de propuneri, selectarea proiectelor și deciziile de atribuire.
(26)
În vederea asigurării alocării eficiente a fondurilor de la bugetul general al Uniunii, ar trebui să se urmărească consecvența, complementaritatea și sinergiile între programele de finanțare care sprijină domeniile de politică aflate în strânsă legătură, în special între prezentul program și programul „Drepturi, egalitate și cetățenie” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1381/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13), instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, programul „Sănătate pentru creștere economică”, programul „Erasmus+” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1288/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (14) programul-cadru „Orizont 2020” instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II).
(27)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri proporționate pe întreaga durată a ciclului de cheltuieli, inclusiv prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, incorect plătite sau incorect utilizate și, după caz, aplicarea unor sancțiuni de natură administrativă și financiară în conformitate cu Regulamentul financiar.
(28)
În vederea punerii în aplicare a principiului de gestiune financiară solidă, prezentul regulament prevede instrumentele adecvate pentru evaluarea performanței acestuia. În acest scop, regulamentul definește obiective generale și specifice. Pentru a măsura gradul de realizare a obiectivelor specifice, ar trebui instituit un set de indicatori concreți și cuantificabili, care să rămână valabili pe întreaga durată a programului. Comisia ar trebui să prezinte anual Parlamentului European și Consiliului un raport de monitorizare bazat, printre altele, pe indicatorii stabiliți prin prezentul regulament și care ar trebui să ofere informații cu privire la utilizarea fondurilor disponibile.
(29)
Programul ar trebui pus în aplicare într-un mod eficace, respectându-se buna gestiune financiară și permițându-se în același timp accesul efectiv la program pentru eventualii solicitanți. Pentru a sprijini accesul efectiv la program, Comisia ar trebui să depună toate eforturile pentru a simplifica și pentru a armoniza procedurile și documentele pentru depunerea cererilor, formalitățile administrative și cerințele de gestiune financiară, pentru a elimina sarcinile administrative și a încuraja cererile de grant din partea entităților aflate în statele membre care sunt subreprezentate în cadrul programului. Comisia ar trebui să publice informații privind programul, obiectivele acestuia, diferitele cereri de propuneri și calendarele acestora pe o pagină de internet specială. Documentele de bază și orientările referitoare la cererile de propuneri ar trebui să fie disponibile în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii.
(30)
În conformitate cu articolul 180 alineatul (1) litera (l) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (16) („normele de aplicare”), acordul de grant ar trebui să prevadă dispoziții care să reglementeze vizibilitatea sprijinului financiar al Uniunii, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător, în care punerea la dispoziția publicului nu este posibilă sau nu este adecvată.
(31)
În conformitate cu articolul 35 alineatele (2) și (3) din Regulamentul financiar și cu articolul 21 din normele de aplicare ale acestuia, Comisia ar trebui să pună la dispoziție, într-un mod adecvat și în timp util, informații referitoare la beneficiari, precum și la natura și scopul măsurii finanțate din bugetul general al Uniunii. Informațiile respective ar trebui să fie puse la dispoziție cu respectarea întocmai a cerințelor de confidențialitate și securitate, în special de protecție a datelor cu caracter personal.
(32)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume acela de a contribui la dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție pe baza recunoașterii și a încrederii reciproce, în special prin promovarea cooperării în materie civilă și în materie penală, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.
(33)
În conformitate cu articolul 3 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, Irlanda a notificat intenția sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentului regulament.
(34)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale.
(35)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale,
(36)
Pentru a asigura continuitatea finanțării activităților desfășurate anterior în temeiul Deciziei 2007/126/JAI, al Deciziei nr. 1149/2007/CE și al Deciziei nr. 1150/2007/CE, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării sale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Stabilirea și durata programului
(1) Prezentul regulament instituie programul „Justiție” („programul”).
(2) Programul acoperă perioada 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Valoare adăugată europeană
(1) Programul finanțează acțiuni cu valoare adăugată europeană, care contribuie la dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție. În acest scop, Comisia se asigură că acțiunile selectate pentru a primi finanțare urmăresc obținerea de rezultate cu valoare adăugată europeană.
(2) Valoarea adăugată europeană a acțiunilor, inclusiv cea a acțiunilor de mică anvergură și a celor naționale, se evaluează ținând seama de criterii precum contribuția acestora la punerea în aplicare consecventă și coerentă a dreptului Uniunii și la sensibilizarea generală a publicului cu privire la drepturile care derivă din acesta, potențialul acestora de a dezvolta încrederea reciprocă între statele membre și de a îmbunătăți cooperarea transfrontalieră, impactul transnațional al acestora, contribuția acestora la elaborarea și diseminarea celor mai bune practici sau potențialul acestora de a crea instrumente și soluții practice care abordează provocări transfrontaliere sau la nivelul Uniunii.
Articolul 3
Obiectiv general
Obiectivul general al programului este de a contribui la dezvoltarea în continuare a unui spațiu european de justiție bazat pe recunoașterea și încrederea reciprocă, în special prin promovarea cooperării judiciare în materie civilă și penală.
Articolul 4
Obiective specifice
(1) În vederea îndeplinirii obiectivului general stabilit la articolul 3, programul urmărește următoarele obiective specifice:
(a)
facilitarea și sprijinirea cooperării judiciare în materie civilă și penală;
(b)
sprijinirea și promovarea formării judiciare, inclusiv a formării lingvistice privind terminologia juridică, pentru a favoriza o cultură juridică și judiciară comună;
(c)
facilitarea accesului efectiv al tuturor la justiție, inclusiv promovarea și sprijinirea drepturilor victimelor infracțiunilor, respectând totodată dreptul la apărare;
(d)
sprijinirea inițiativelor în domeniul politicii privind drogurile, în ceea ce privește aspectele referitoare la cooperarea judiciară și prevenirea criminalității care au o strânsă legătură cu obiectivul general al prezentului program, în măsura în care nu intră sub incidența instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă,sau a programului „Sănătate pentru creștere economică”;
(2) Obiectivele specifice ale programului sunt urmărite în special prin:
(a)
o mai bună conștientizare și cunoaștere de către public a dreptului și a politicilor Uniunii;
(b)
în vederea asigurării cooperării judiciare eficiente în materie civilă și penală, o mai bună cunoaștere a dreptului Uniunii, inclusiv a dreptului material și procedural, a instrumentelor de cooperare judiciară și a jurisprudenței relevante a Curții de Justiție a Uniunii Europene, precum și a dreptului comparat;
(c)
sprijinirea punerii în aplicare efective, cuprinzătoare și consecvente a instrumentelor Uniunii în statele membre, precum și monitorizarea și evaluarea acestora;
(d)
promovarea cooperării transfrontaliere, îmbunătățirea cunoașterii și înțelegerii reciproce a dreptului civil și penal și a sistemelor juridice și judiciare ale statelor membre, precum și sporirea încrederii reciproce;
(e)
îmbunătățirea cunoașterii și a înțelegerii obstacolelor potențiale în calea bunei funcționări a unui spațiu european de justiție;
(f)
îmbunătățirea eficienței sistemelor judiciare și a cooperării dintre acestea prin intermediul tehnologiei informației și comunicațiilor, inclusiv a interoperabilității transfrontaliere a sistemelor și aplicațiilor.
Articolul 5
Abordarea integratoare
În cadrul implementării tuturor acțiunilor sale, programul urmărește promovarea egalității dintre femei și bărbați, precum și a drepturilor copilului, printre altele printr-o justiție adaptată la nevoile copiilor. De asemenea, programul respectă interdicția de discriminare pe oricare dintre criteriile enumerate la articolul 21 din cartă, în conformitate cu și în limitele stabilite la articolul 51 din cartă.
Articolul 6
Tipuri de acțiuni
(1) Programul finanțează, printre altele, următoarele tipuri de acțiuni:
(a)
activități analitice precum colectarea datelor și statisticile; elaborarea metodologiilor comune și, după caz, a indicatorilor sau etaloanelor; studii, cercetări, analize și sondaje; evaluări; elaborarea și publicarea de ghiduri, rapoarte și materiale educaționale; ateliere, seminare, reuniuni ale experților și conferințe;
(b)
activități de formare, precum schimbul de personal, ateliere, seminare, acțiuni de formare a formatorilor, inclusiv formări lingvistice privind terminologia juridică, precum și elaborarea de instrumente de formare online sau de alte module de formare pentru membrii corpului magistraților și ai personalului din justiție;
(c)
învățare reciprocă, cooperare, activități de sensibilizare și diseminare precum identificarea și schimbul de bune practici, abordările și experiențele inovatoare; organizarea de evaluări inter pares și învățare reciprocă; organizarea de conferințe, seminare, campanii de informare, inclusiv comunicarea instituțională privind prioritățile politice ale Uniunii în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele programului; compilarea și publicarea de materiale pentru diseminarea de informații privind programul și rezultatele acestuia; dezvoltarea, utilizarea și întreținerea sistemelor și instrumentelor, folosind tehnologiile informației și comunicațiilor, inclusiv dezvoltarea în continuare a portalului european e-justiție ca instrument de îmbunătățire a accesului cetățenilor la justiție;
(d)
sprijin pentru actorii principali ai căror activități contribuie la realizarea obiectivelor programului, precum sprijinul pentru statele membre la punerea în aplicare a dreptului și politicilor Uniunii, sprijin pentru actorii europeni-cheie și rețelele de la nivel european, inclusiv în domeniul formării judiciare, precum și sprijin pentru activitățile de interconectare la nivel european între organismele și entitățile specializate, precum și între autoritățile naționale, regionale și locale și organizațiile neguvernamentale.
(2) Rețeaua Europeană de Formare Judiciară primește un grant de funcționare pentru a cofinanța cheltuielile aferente programului său permanent de activitate.
Articolul 7
Participare
(1) Accesul la program este deschis tuturor organismelor și entităților stabilite în mod legal în:
(a)
statele membre;
(b)
țările membre ale Asociației Europene de Liber Schimb (AELS) care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European, în conformitate cu acordul respectiv;
(c)
țările candidate, potențialii candidați și țările aderente la Uniune în conformitate cu principiile generale și cu clauzele și condițiile generale privind participarea acestora la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru încheiate cu acestea și în deciziile consiliului de asociere, ori în acorduri similare..
(2) Organismele și entitățile cu scop lucrativ au acces la program numai împreună cu organizații fără scop lucrativ sau publice.
(3) Organismele și entitățile stabilite legal în țări terțe, altele decât cele care participă la program în conformitate cu alineatul (1) literele (b) și (c), în special țările care fac obiectul politicii europene de vecinătate, pot fi asociate la acțiunile programului, pe propria lor cheltuială, dacă acest lucru servește scopului acțiunilor respective.
(4) Comisia poate coopera cu organizațiile internaționale în condițiile stabilite prin programul de activitate anual relevant. Accesul la program este deschis organizațiilor internaționale care sunt active în domeniile vizate de program în conformitate cu Regulamentul financiar și programele de activitate anuale relevante.
Articolul 8
Buget
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului pentru perioada 2014 - 2020 este de 377 604 000 EUR.
(2) Alocarea financiară a programului poate acoperi, de asemenea, cheltuielile legate de activitățile de pregătire, de monitorizare, de control, de audit și de evaluare necesare pentru gestionarea programului și evaluarea îndeplinirii obiectivelor acestuia. Fondurile alocate pot viza cheltuieli legate de studiile, reuniunile experților, acțiunile de informare și de comunicare necesare, inclusiv comunicarea la nivel instituțional a priorităților politice ale Uniunii în măsura în care acestea au legătură cu obiectivele generale ale prezentului regulament, precum și cheltuieli legate de rețele informatice axate pe prelucrarea și schimbul de informații și de alte tipuri de asistență tehnică și administrativă necesare cu privire la gestionarea programului de către Comisie.
(3) Parlamentul European și Consiliul autorizează creditele anuale disponibile în limitele stabilite de cadrul financiar multianual instituit prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 (17) al Consiliului.
(4) În cadrul pachetului financiar al programului, sumele se alocă fiecărui obiectiv specific în conformitate cu procentele prevăzute în anexă.
(5) Comisia nu se abate de la procentele alocate în cadrul pachetului financiar, astfel cum sunt prevăzute în anexă, cu mai mult de 5 puncte procentuale pentru fiecare obiectiv specific. Dacă depășirea acestei limite se dovedește a fi totuși necesară, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 9 pentru a modifica oricare dintre cifrele prevăzute în anexă cu mai mult de 5 puncte procentuale dar nu mai mult de 10 puncte procentuale.
Articolul 9
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 8 alineatul (5) îi este conferită Comisiei pentru durata programului.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 8 alineatul (5) poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 8 alineatul (5) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu ridică obiecții în termen de două luni de la data la care le-a fost notificat actul respectiv sau dacă, înainte de expirarea termenului respectiv, ambele instituții informează Comisia că nu vor formula obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 10
Măsuri de punere în aplicare
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul financiar.
(2) În vederea punerii în aplicare a programului, Comisia adoptă programe de activitate anuale sub forma unor acte de punere în aplicare. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 11 alineatul (2).
(3) Fiecare program de activitate anual pune în aplicare obiectivele programului stabilind următoarele:
(a)
acțiunile care urmează a fi întreprinse, în conformitate cu obiectivele generale și specifice prevăzute la articolul 3 și la articolul 4 alineatul (1), inclusiv alocarea orientativă a resurselor financiare;
(b)
criteriile esențiale de eligibilitate, de selecție și de atribuire care urmează a fi utilizate pentru selectarea propunerilor care beneficiază de contribuții financiare, în conformitate cu articolul 84 din Regulamentul financiar și cu articolul 94 din normele de aplicare ale acestuia;
(c)
procentul minim din cheltuielile anuale care urmează a fi alocat pentru granturi.
(4) Se asigură distribuția adecvată și echitabilă a sprijinului financiar între diferitele domenii vizate de prezentul regulament. Atunci când decide cu privire la alocarea fondurilor către aceste domenii în programele anuale de activitate, Comisia ia în considerare necesitatea menținerii unor niveluri de finanțare suficiente în materie atât de justiție civilă, cât și de justiție penală, precum și pentru formarea judiciară și inițiativele din domeniul politicii privind drogurile, în limitele domeniului de aplicare al programului.
(5) Cererile de propuneri se publică anual.
(6) Pentru a facilita activitățile de formare judiciară, costurile asociate participării magistraților și a personalului din justiție în cadrul acestor activități, suportate de autoritățile statelor membre, se iau în considerare în conformitate cu Regulamentul financiar la momentul furnizării finanțării corespunzătoare.
Articolul 11
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 12
Complementaritate
(1) Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură coerența de ansamblu, complementaritatea și sinergiile cu alte instrumente ale Uniunii, printre altele cu programul „Drepturi, egalitate și cetățenie”, instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor din cadrul Fondului pentru securitate internă, programul „Sănătate pentru creștere economică”, programul „Erasmus+”, programul-cadru „Orizont 2020” și Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II).
(2) Comisia garantează, de asemenea, consecvența, complementaritatea și sinergiile de ansamblu cu activitatea organelor, birourilor și agențiilor Uniunii care activează în domeniile vizate de obiectivele programului, cum ar fi Eurojust instituit prin Decizia 2002/187/JAI a Consiliului (18) și Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (19).
(3) Programul poate împărți resursele cu alte instrumente ale Uniunii, în special cu programul „Drepturi, egalitate și cetățenie”, în vederea punerii în aplicare a acțiunilor care îndeplinesc obiectivele ambelor programe. O acțiune care a primit finanțare din partea prezentului program poate primi, de asemenea, finanțare din partea programului „Drepturi, egalitate și cetățenie”, cu condiția ca finanțarea să nu acopere aceleași elemente de cost.
Articolul 13
Protecția intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a asigura că, atunci când sunt puse în aplicare acțiuni finanțate prin prezentul program, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea măsurilor preventive împotriva fraudei, a corupției și a altor activități ilegale, prin intermediul verificărilor eficiente și, în cazul constatării unor nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod greșit și, după caz, prin intermediul unor sancțiuni de natură administrativă și financiară eficiente, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții săi, precum și Curtea de Conturi dețin competența de a audita, în baza documentelor și la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit finanțare din partea Uniunii în cadrul programului.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (20) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (21), pentru a identifica cazurile de fraudă, corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau în legătură cu un contract de finanțare în cadrul programului.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, acordurile de grant și deciziile de acordare a granturilor, precum și contractele rezultate din punerea în aplicare a prezentului program, conțin dispoziții care împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze auditurile și investigațiile menționate la alineatele respective, în conformitate cu competențele care le revin.
Articolul 14
Monitorizare și evaluare
(1) Comisia monitorizează anual programul pentru a urmări punerea în aplicare a acțiunilor desfășurate în temeiul acestuia și îndeplinirea obiectivelor specifice prevăzute la articolul 4. Monitorizarea oferă, de asemenea, o metodă de evaluare a modului în care aspectele care țin de egalitatea de gen și de combaterea discriminării sunt abordate în cadrul acțiunilor programului.
(2) Comisia pune la dispoziția Parlamentului European și a Consiliului:
(a)
un raport anual de monitorizare privind indicatorii menționați la articolul 15 alineatul (2) și utilizarea fondurilor disponibile;
(b)
un raport de evaluare intermediară până la 30 iunie 2018;
(c)
un raport de evaluare ex-post până la 31 decembrie 2021.
(3) Prin raportul de evaluare intermediară se evaluează îndeplinirea obiectivelor programului, eficiența folosirii resurselor și valoarea adăugată europeană a programului, pentru a stabili dacă finanțarea în domeniile care fac obiectul programului ar trebui să fie reînnoită, modificată sau suspendată după 2020. De asemenea, raportul abordează posibilitățile de simplificare a programului, coerența internă și externă a acestuia, precum și măsura în care toate obiectivele și acțiunile își păstrează relevanța. Raportul ia în considerare, de asemenea, rezultatele evaluărilor ex-post ale programelor anterioare 2007 - 2013 instituite prin deciziile menționate la articolul 16.
(4) Raportul de evaluare ex-post evaluează impactul pe termen lung al programului și durabilitatea efectelor sale, în vederea utilizării acestor informații pentru stabilirea unui program ulterior.
(5) Rapoartele evaluează, de asemenea, modul în care aspectele care țin de egalitatea de gen și de nediscriminare sunt abordate în cadrul acțiunilor programului.
Articolul 15
Indicatori
(1) În conformitate cu articolul 14, următorii indicatori prevăzuți la alineatul (2) din prezentul articol servesc ca bază pentru monitorizarea și evaluarea gradului în care a fost îndeplinit fiecare obiectiv specific al programului menționat la articolul 4 prin acțiunile prevăzute la articolul 6. Acești indicatori se măsoară în funcție de o serie de valori de referință stabilite în prealabil, care să reflecte situația anterioară punerii în aplicare. Dacă este cazul, indicatorii sunt defalcați, printre altele, în funcție de sex, vârstă și handicap.
(2) Indicatorii menționați la alineatul (1) includ, printre altele, următoarele:
(a)
numărul și procentul persoanelor din grupul-țintă care au beneficiat de activitățile de sensibilizare finanțate de program;
(b)
numărul și procentul de membri ai corpului magistraților și ai personalului din justiție, aflați în grupul-țintă, care au participat la activitățile de formare, schimburile de personal, vizitele de studiu, atelierele și seminarele finanțate de program;
(c)
îmbunătățirea nivelului cunoașterii dreptului și politicilor Uniunii de către grupurile de participanți la acțiunile finanțate de program, comparativ cu întregul grup-țintă;
(d)
numărul de cazuri, activități de cooperare transfrontalieră și rezultate aferente, inclusiv cooperare prin intermediul instrumentelor informatice și al procedurilor stabilite la nivelul Uniunii;
(e)
evaluarea de către participanți a activităților la care au participat și a durabilității (preconizate a) acestora;
(f)
acoperirea geografică a activităților finanțate de program.
(3) În plus față de indicatorii menționați la alineatul (2), raportul de evaluare intermediară și cel de evaluare ex-post a programului evaluează, de asemenea, printre altele:
(a)
impactul perceput al programului asupra accesului la justiție, pe baza datelor calitative și cantitative culese la nivel european;
(b)
numărul și calitatea instrumentelor și mijloacelor elaborate prin acțiuni finanțate de program;
(c)
valoarea adăugată europeană a programului, inclusiv evaluarea activităților programului ținând seama de inițiative similare care au fost elaborate la nivel național sau european și care nu au beneficiat de finanțare din partea Uniunii, rezultatele (preconizate) ale acestora, precum și avantajele și/sau dezavantajele finanțării din partea Uniunii comparativ cu finanțarea națională pentru acest tip de activitate;
(d)
nivelul de finanțare în raport cu rezultatele obținute (eficiență);
(e)
posibilele obstacole de ordin administrativ, organizațional și/sau structural în calea unei puneri în aplicare mai bune, mai eficiente și efective a programului (posibilitatea simplificării).
Articolul 16
Măsuri tranzitorii
Acțiunile inițiate în temeiul Deciziei 2007/126/JAI, al Deciziei 1149/2007/CE sau al Deciziei 1150/2007/CE continuă să fie reglementate până la finalizare de dispozițiile deciziilor respective. În ceea ce privește acțiunile în cauză, trimiterile la comitetele prevăzute la articolul 9 din Decizia 2007/126/JAI, la articolele 10 și 11 din Decizia 1149/2007/CE și la articolul 10 din Decizia 1150/2007/CE se interpretează drept trimiteri la comitetul prevăzut la articolul 11 alineatul (1) din prezentul regulament.
Articolul 17
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2013.