ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
DIRECTIVA (UE) 2015/652 A CONSILIULUI
din 20 aprilie 2015
de stabilire a metodelor de calcul și a cerințelor de raportare în temeiul Directivei 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind calitatea benzinei și a motorinei
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului (1), în special articolul 7a alineatul (5),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
Metoda de calcul a emisiilor de gaze cu efect de seră generate de carburanți și de alte forme de energie provenind din surse nebiologice care urmează să fie instituită în temeiul articolului 7a alineatul (5) din Directiva 98/70/CE ar trebui să asigure raportarea cu suficientă precizie, astfel încât Comisia să poată evalua în mod critic performanțele furnizorilor în ceea ce privește respectarea obligațiilor care le revin în temeiul articolului 7a alineatul (2) din directiva menționată. Metoda de calcul ar trebui să asigure precizia ținând cont, de asemenea, de complexitatea cerințelor administrative aferente. În același timp, aceasta ar trebui să stimuleze furnizorii să reducă intensitatea gazelor cu efect de seră generate de carburanții pe care îi furnizează. De asemenea, ar trebui să se acorde o atenție deosebită impactului metodei de calcul asupra rafinăriilor în Uniune. Prin urmare, metoda de calcul ar trebui să se bazeze pe intensitățile medii ale emisiilor de gaze cu efect de seră reprezentând o valoare medie pe industrie care este tipică pentru un anumit carburant. Aceasta ar avea avantajul de a reduce sarcina administrativă asupra furnizorilor și asupra statelor membre. În prezenta etapă, metoda de calcul propusă nu ar trebui să impună diferențierea intensității gazelor cu efect de seră generate de carburanți pe baza sursei de materii prime, întrucât acest lucru ar putea afecta investițiile actuale în anumite rafinării în Uniune.
(2)
Cerințele de raportare pentru furnizorii care sunt întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri), astfel cum sunt definite în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei (2), ar trebui să fie reduse cât mai mult posibil în contextul articolului 7a alineatul (1) din Directiva 98/70/CE. În mod similar, importatorii de benzină și motorină rafinate în afara Uniunii nu ar trebui să fie obligați să furnizeze informații detaliate privind sursele de țiței utilizat pentru producerea carburanților respectivi, întrucât este posibil ca informațiile să nu fie disponibile sau să fie greu de obținut.
(3)
Pentru a stimula în continuare reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, economiile obținute din reducerile emisiilor generate în amonte (UER), inclusiv din arderi și evacuarea în atmosferă, ar trebui incluse în calcularea emisiilor de gaze cu efect de seră generate pe durata ciclului de viață de furnizori. Pentru a facilita obținerea economiilor din UER de către furnizori, ar trebui permisă utilizarea unor sisteme diferite de calculare și de certificare a reducerilor de emisii. Numai proiectele privind UER care debutează ulterior datei de stabilire a standardului de carburant menționat la articolul 7a alineatul (5) litera (b) din Directiva 98/70/CE, și anume 1 ianuarie 2011, ar trebui să fie eligibile.
(4)
Media ponderată a valorilor implicite de gaze cu efect de seră care reprezintă țițeiul consumat în Uniune oferă o metodă simplă de calcul prin care furnizorii pot determina conținutul de gaze cu efect de seră generate de carburanții pe care îi furnizează.
(5)
UER ar trebui să fie estimate și validate în conformitate cu principiile și standardele identificate în standardele internaționale, în special în ISO 14064, ISO 14065 și ISO 14066.
(6)
În plus, este oportun să se faciliteze punerea în aplicare de către statele membre a legislației în ceea ce privește UER, inclusiv din arderi și evacuarea în atmosferă. În acest scop ar trebui elaborate, sub auspiciile Comisiei, orientări fără caracter legislativ cu privire la abordările privind cuantificarea, verificarea, validarea, monitorizarea și raportarea unor astfel de UER (inclusiv reduceri ale emisiilor din arderi și evacuări în atmosferă în unitățile de producție) înainte de încheierea perioadei de transpunere prevăzute de în articolul 7 din prezenta directivă.
(7)
Articolul 7a alineatul (5) litera (b) din Directiva 98/70/CE prevede stabilirea unei metode pentru determinarea standardului de carburant care se bazează pe emisiile de gaze cu efect de seră generate pe durata ciclului de viață pe unitate de energie de combustibilii fosili în 2010. Standardul de carburant ar trebui să se bazeze pe cantitățile de motorină, benzină, motorină fără destinație rutieră, gaz petrolier lichefiat (GPL) și gaz natural comprimat (GNC) consumate care utilizează date raportate de statele membre în mod oficial în cadrul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite (ONU) privind schimbările climatice (CCONUSC) din 2010. Standardul de carburant nu ar trebui să fie carburantul fosil de referință utilizat pentru calcularea reducerilor emisiilor de gaze cu efect de seră generate de biocarburanți, care ar trebui să rămână astfel cum este prevăzut în anexa IV la Directiva 98/70/CE.
(8)
Întrucât compoziția amestecului relevant de combustibili fosili variază puțin de la un an la altul, variația totală a intensității emisiilor de gaze cu efect de seră generate de combustibilii fosili de la un an la altul va fi, de asemenea, redusă. Prin urmare, este oportun ca standardul de carburant să se bazeze pe datele privind consumul mediu al Uniunii pentru 2010, astfel cum au fost raportate de către statele membre în cadrul CCONUSC.
(9)
Standardul de carburant ar trebui să reprezinte o intensitate medie a gazelor cu efect de seră generate în amonte și intensitatea carburantului unei rafinării de complexitate medie pentru combustibilii fosili. În consecință, standardul de carburant ar trebui să se calculeze utilizând respectivele valori medii implicite pentru carburanți. Standardul de carburant ar trebui să rămână neschimbat în perioada până în 2020, pentru a oferi securitate juridică furnizorilor în ceea ce privește obligațiile lor de a reduce intensitatea gazelor cu efect de seră generate de carburanții pe care îi furnizează.
(10)
Articolul 7a alineatul (5) litera (d) din Directiva 98/70/CE prevede adoptarea unei metode de calcul al contribuției vehiculelor rutiere electrice pentru a reduce emisiile de gaze cu efect de seră generate pe durata ciclului de viață. În temeiul articolului menționat, metoda de calcul ar trebui să fie compatibilă cu articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3). Pentru a se asigura compatibilitatea, ar trebui utilizat același factor de corecție pentru eficiența sistemului de propulsie.
(11)
Electricitatea furnizată destinată utilizării în transportul rutier poate fi raportată de furnizori, astfel cum prevede articolul 7a alineatul (1) din Directiva 98/70/CE, ca parte a rapoartelor lor anuale către statele membre. Pentru limitarea costurilor administrative, este adecvat ca metoda de calcul să se bazeze mai mult pe o estimare decât pe o măsurare efectivă a consumului de electricitate în cazul unui vehicul rutier electric sau al unei motociclete în scopul raportării din partea furnizorilor.
(12)
Este adecvat să se includă o abordare detaliată pentru a estima cantitatea și intensitatea gazelor cu efect de seră generate de biocarburanți în cazul în care prelucrarea unui biocarburant și a unui combustibil fosil are loc în timpul aceluiași proces. Este necesară o metodă specifică deoarece cantitatea de biocarburantului nu poate fi măsurată, cum ar fi în cazul co-hidrotratamentului uleiurilor de origine vegetală cu un combustibil fosil. Articolul 7d alineatul (1) din Directiva 98/70/CE prevede că emisiile de gaze cu efect de seră generate de biocarburanți pe durata ciclului de viață se calculează, în sensul articolului 7a și al articolului 7b alineatul (2) din directiva respectivă, prin aceeași metodă. Prin urmare, certificarea emisiilor de gaze cu efect de seră prin sisteme voluntare recunoscute este la fel de valabilă atât în scopurile articolului 7a cât și în scopurile articolului 7b alineatul (2) din Directiva 98/70/CE.
(13)
Cerința de raportare impusă furnizorilor prevăzută la articolul 7a alineatul (1) din Directiva 98/70/CE ar trebui completată cu un format armonizat și definiții armonizate ale datelor care urmează să fie raportate. Armonizarea definițiilor datelor este necesară pentru efectuarea în mod corespunzător a calculului intensității gazelor cu efect de seră în raport cu obligațiile de raportare ale unui anumit furnizor, întrucât datele reprezintă elemente cheie în metoda de calcul armonizată în conformitate cu articolul 7a alineatul (5) litera (a) din Directiva 98/70/CE. Datele includ identificarea furnizorului, cantitatea de carburant sau de energie introdusă pe piață și tipul de carburant sau de energie introdus pe piață.
(14)
Cerința de raportare impusă furnizorilor prevăzută la articolul 7a alineatul (1) din Directiva 98/70/CE ar trebui să fie completată cu cerințe armonizate de raportare, un format de raportare și definiții armonizate pentru raportarea din partea statelor membre către Comisie cu privire la performanța în materie de emisii de gaze cu efect de seră generate de carburanții consumați în Uniune. În special, cerințele de raportare vor permite actualizarea carburantului fosil de referință descris la punctul 19 din partea C a anexei IV la Directiva 98/70/CE și la punctul 19 din partea C a anexei V la Directiva 2009/28/CE și vor facilita raportarea prevăzută la articolul 8 alineatul (3) și la articolul 9 alineatul (2) din Directiva 98/70/CE, precum și actualizarea metodei de calcul în funcție de progresul tehnic și științific, pentru a se asigura că aceasta îndeplinește scopul preconizat. Datele ar trebui să includă cantitatea de carburant sau de energie introdusă pe piață și tipul de carburant sau energie, locul de achiziționare și originea carburantului sau a energiei introduse pe piață.
(15)
Este oportun ca statele membre să permită furnizorilor să își îndeplinească cerințele de raportare bazându-se pe date echivalente colectate în temeiul altor acte legislative naționale sau ale Uniunii, în vederea reducerii sarcinii administrative, cu condiția ca raportarea să se efectueze în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa IV și cu definițiile prevăzute în anexele I și III.
(16)
Pentru a facilita raportarea de către grupuri de furnizori în temeiul articolului 7a alineatul (4) din Directiva 98/70/CE, articolul 7a alineatul (5) litera (c) din directiva respectivă permite stabilirea oricăror norme necesare. Este de dorit să se faciliteze acest tip de raportare pentru a se evita orice perturbare a deplasărilor fizice ale carburantului, întrucât furnizori diferiți introduc pe piață carburanți diferiți în proporții diferite și, prin urmare, este posibil să se dovedească necesară mobilizarea unor niveluri diferite de resurse în vederea îndeplinirii obiectivului de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră. Prin urmare, este necesar să se armonizeze definițiile privind identificarea furnizorului, cantitatea de carburant sau de energie introdusă pe piață, tipul de carburant sau de energie, locul de achiziționare și originea carburantului sau a energiei introduse pe piață. De asemenea, pentru a evita contabilizarea dublă în cazul raportării în comun de către furnizori în temeiul articolului 7a alineatul (4), este oportun să se armonizeze punerea în aplicare a metodei de calcul și de raportare în statele membre, inclusiv în ceea ce privește raportarea către Comisie, astfel încât informațiile solicitate din partea unui grup de furnizori să se refere la un anumit stat membru.
(17)
În temeiul articolului 8 alineatul (3) din Directiva 98/70/CE, statele membre prezintă anual un raport cu datele naționale privind calitatea carburanților pentru anul calendaristic precedent în conformitate cu formatul stabilit în Decizia 2002/159/CE a Comisiei (4). Pentru a acoperi modificările introduse în Directiva 98/70/CE prin Directiva 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) și cerințele ulterioare suplimentare de raportare pentru statele membre și pentru eficacitate și armonizare, este necesar să se clarifice ce informații ar trebui raportate și, de asemenea, să se adopte un format pentru transmiterea datelor de către furnizori și statele membre.
(18)
Comisia a prezentat un proiect de măsură comitetului înființat prin Directiva 98/70/CE la 23 februarie 2012. Comitetul nu a reușit să adopte avizul cu majoritatea calificată necesară. Prin urmare, este oportun ca Comisia să prezinte Consiliului o propunere în temeiul articolului 5a alineatul (4) din Decizia 1999/468/CE a Consiliului (6),
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă stabilește norme privind metodele de calcul și cerințele de raportare în conformitate cu Directiva 98/70/CE.
(2) Prezenta directivă se aplică carburanților utilizați pentru propulsia vehiculelor rutiere, a echipamentelor mobile fără destinație rutieră (inclusiv navele de navigație interioară atunci când nu se află pe mare), a tractoarelor agricole și forestiere și a ambarcațiunilor de agrement atunci când nu se află pe mare, precum și electricității destinate utilizării de către vehiculele rutiere.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei directive și în plus față de definițiile cuprinse deja în Directiva 98/70/CE, se aplică definițiile următoare:
1.
„emisii generate în amonte” înseamnă toate emisiile de gaze cu efect de seră care sunt generate înainte ca materiile prime să ajungă la o rafinărie sau la o instalație de prelucrare unde a fost produs carburantul, astfel cum se menționează în anexa I;
2.
„bitum natural” înseamnă orice sursă de materii prime de rafinărie:
(a)
care prezintă o greutate API (American Petroleum Institute - Institutul American al Petrolului) de 10 grade sau mai puțin atunci când se află într-un zăcământ la locul de extracție, definită în conformitate cu metoda de testare a Societății americane pentru testare și materiale (ASTM) (7) D287;
(b)
care are o vâscozitate medie anuală la temperatura din rezervor mai mare decât cea calculată prin ecuația: Vâscozitate (Centipoise) = 518,98e-0,038T, unde T reprezintă temperatura exprimată în grade Celsius;
(c)
care intră sub incidența definiției nisipurilor bituminoase conform codului din nomenclatura combinată (NC) 2714, astfel cum este prevăzut în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (8); și
(d)
la care mobilizarea sursei de materii prime este realizată prin extracție minieră sau prin drenaj gravitațional îmbunătățit din punct de vedere termic, unde energia termică este derivată în principal din alte surse decât însăși sursa de materii prime;
3.
„șisturi bituminoase” înseamnă orice sursă de materii prime pentru rafinării situată într-o formațiune de roci, care conține kerogen solid și care intră sub incidența definiției șistului bituminos conform codului NC 2714 stabilit în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87. Mobilizarea sursei de materii prime este realizată prin extracție minieră sau prin drenaj gravitațional îmbunătățit din punct de vedere termic;
4.
„standard de carburant” înseamnă un standard de carburant care se bazează pe ciclul de viață al emisiilor de gaze cu efect de seră pe unitate de energie generate de combustibili fosili în 2010;
5.
„țiței convențional” înseamnă orice materie primă pentru rafinării care prezintă o greutate API mai mare de 10 grade atunci când este situată într-un zăcământ la locul de origine, măsurată în conformitate cu metoda de testare ASTM D 287, și care nu intră sub incidența definiției aferente codului NC 2714 astfel cum este prevăzut în Regulamentul (CEE) nr. 2658/87.
Articolul 3
Metoda de calcul a intensității gazelor cu efect de seră generate de carburanți, alții decât biocarburanții, și a energiei furnizate și de raportare de către furnizori
(1) În sensul articolului 7a alineatul (2) din Directiva 98/70/CE, statele membre se asigură că furnizorii utilizează metoda de calcul stabilită în anexa I la prezenta directivă pentru a determina intensitatea gazelor cu efect de seră generate de carburanții pe care îi furnizează.
(2) În sensul articolului 7a alineatul (1) al doilea paragraf și al articolului 7a alineatul (2) din Directiva 98/70/CE, statele membre impun furnizorilor să raporteze datele utilizând definițiile și metoda de calcul prevăzute în anexa I la prezenta directivă. Datele se raportează anual utilizând modelul prevăzut în anexa IV la prezenta directivă.
(3) În sensul articolului 7a alineatul (4) din Directiva 98/70/CE, orice stat membru se asigură că un grup de furnizori care alege să fie considerat drept furnizor unic își îndeplinește obligația care îi revine în temeiul articolului 7a alineatul (2) în statul membru respectiv.
(4) Statele membre aplică metoda simplificată prevăzută în anexa I la prezenta directivă pentru furnizorii care sunt IMM-uri.
Articolul 4
Calcularea standardului de carburant și a reducerii intensității gazelor cu efect de seră
Pentru a verifica respectarea de către furnizori a obligației care le revine în temeiul articolului 7a alineatul (2) din Directiva 98/70/CE, statele membre impun furnizorilor să compare reducerile pe care le-au obținut în emisiile de gaze cu efect de seră generate pe durata ciclului de viață de carburanți și de electricitate cu standardul de carburant stabilit în anexa II la prezenta directivă.
Articolul 5
Raportarea din partea statelor membre
(1) Atunci când prezintă rapoarte Comisiei în temeiul articolului 8 alineatul (3) din Directiva 98/70/CE, statele membre furnizează Comisiei date referitoare la conformitatea cu articolul 7a din prezenta directivă, astfel cum sunt prevăzute în anexa III la prezenta directivă.
(2) Statele membre utilizează instrumentele ReportNet ale Agenției Europene de Mediu, disponibile în temeiul Regulamentului (CE) nr. 401/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (9), pentru transmiterea datelor prevăzute în anexa III la prezenta directivă. Datele se transmit de către statele membre, prin transfer electronic de date, către arhiva centrală de date gestionată de Agenția Europeană de Mediu.
(3) Datele se transmit anual utilizându-se modelul prevăzut în anexa IV. Statele membre îi comunică Comisiei data transmiterii și denumirea punctului de contact din cadrul autorității competente responsabile cu verificarea și raportarea datelor către Comisie.
Articolul 6
Sancțiuni
Statele membre stabilesc normele privind sancțiunile aplicabile în caz de încălcare a dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea lor în aplicare. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Statele membre notifică dispozițiile respective Comisiei până la 21 aprilie 2017, notificând fără întârziere și orice modificare ulterioară a acestora.
Articolul 7
Transpunere
(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 21 aprilie 2017 cel târziu. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, acestea trebuie să conțină o trimitere la prezenta directivă sau să fie însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a respectivei trimiteri.
(3) Statele membre comunică Comisiei textele principalelor măsuri de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 8
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 9
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 20 aprilie 2015.