ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 481/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество
ЕВРОПЕЙСКАТA КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (1), и по-специално член 18, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 е необходимо да се установят специални разпоредби относно допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество във връзка с разходите за персонала, разходите за офиси и административните разходи, пътните и квартирните разходи, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване (наричани по-долу „категории разходи“).
(2)
За да се осигури гъвкавост при прилагането на разпоредбите за допустимостта по програмите за сътрудничество, на държавите членки, участващи в дадена програма за сътрудничество, следва да се позволи да решават, че дадена категория разходи не се прилага за определена приоритетна ос на дадена програма за сътрудничество.
(3)
Следва да се уточни как специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество, установени с настоящия регламент, се вписват в общата нормативна уредба за правилата за допустимост, приложими за всички европейски структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ) по реда на членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(4)
За всяка категория разходи следва да се установи списък на различните елементи на разходите.
(5)
Следва да се разясни, че по правило даренията не представляват допустими разходи. Въпреки това разходите, свързани с раздаването на малки предмети в рамките на дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, следва да бъдат допустими.
(6)
Следва да бъдат определени различните елементи на разходите за персонала заедно с правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването на разходите за персонала като цяло, както и по-специално на разходите за персонала по договори на непълно работно време или по договори за услуги на почасова основа.
(7)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за офиси и административните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им като преки или непреки разходи, по-специално когато са съчетани с единните ставки по Регламент (ЕС) № 1303/2013.
(8)
Следва да се посочат различните елементи на пътните и квартирните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им, независимо дали тези разходи се плащат от бенефициера или пряко от неговия персонал. Също така следва да се разяснят условията за отчитане на пътните и квартирните разходи, когато са извършени извън частта на програмния район в Съюза по смисъла на член 20 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
(9)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за външни експертни оценки и за услуги.
(10)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за оборудване, както и разпоредбите за допустимостта на разходите за оборудване втора употреба.
(11)
За да се създадат условия за своевременното прилагане на предвидените в настоящия регламент мерки, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да се засягат разпоредбите за допустимостта, съдържащи се в членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или установени на основание на тези членове, с настоящия регламент се установяват специални разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество по отношение на следните категории разходи:
а)
разходи за персонала;
б)
разходи за офиси и административни разходи;
в)
пътни и квартирни разходи;
г)
разходи за външни експертни оценки и услуги; както и
д)
разходи за оборудване.
2. Участващите държави членки в мониторинговия комитет на дадена програма за сътрудничество могат да се споразумеят, че разходите от една или няколко от категориите по параграф 1 не са допустими по една или няколко приоритетни оси.
Член 2
Общи разпоредби
1. Всички допустими по силата на настоящия регламент разходи, платени от бенефициера или за негова сметка, са разходи за започване или за започване и изпълнение на операция или част от операция.
2. Не са допустими следните разходи:
а)
глоби, финансови санкции и разходи за правни спорове и съдебни дела;
б)
разходи за дарения, с изключение на даренията с единична стойност до 50 евро, които са свързани с дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване;
в)
разходи, свързани с колебанията на валутния курс.
Член 3
Разходи за персонала
1. Разходите за персонала представляват брутните разходи за труд за персонала, нает от бенефициера по един от следните начини:
а)
на пълно работно време;
б)
на непълно работно време с постоянен процент работни часове на месец;
в)
на непълно работно време с променлив брой работни часове на месец; или
г)
почасово.
2. Разходите за персонала се ограничават до:
а)
определените в трудов договор, решение за назначение (двете заедно наричани по-нататък „акт за наемане на работа“) или закон трудови възнаграждения, отнасящи се за дейностите, които организацията не би извършила, ако съответната операция не бе предприета, и свързани с отговорностите, посочени в длъжностната характеристика на съответния член на персонала;
б)
други разходи, пряко свързани с трудовите възнаграждения, възникнали за сметка на работодателя и платени от него, например данъците върху труда и разходите за социалноосигурителни вноски, включително за пенсии, по смисъла на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3), при условие че тези разходи:
i)
са установени в акта за наемане на работа или закон;
ii)
съответстват на законодателните актове, посочени в акта за наемане на работа, и на обичайната практика в държавата и/или организацията, където съответният член на персонала действително работи; и
iii)
не се възстановяват от работодателя.
Във връзка с буква а) плащанията в полза на физически лица, работещи за бенефициера по договор, който не е трудов договор, може да бъдат приравнени към трудовите възнаграждения и такъв договор да се смята за трудов договор.
3. Разходите за персонала може да бъдат възстановени по един от следните начини:
i)
въз основа на действителните разходи (удостоверени с акта за наемане на работа и фишовете за заплатата); или
ii)
по вариантите за опростени разходи съгласно член 67, параграф 1, букви б) - г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013; или
iii)
по единна ставка по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
4. Разходите за персонала, свързани с лица, които работят на непълно работно време по операцията, се изчисляват по един от следните начини:
а)
като постоянен процент от брутните разходи за труд в съответствие с определен постоянен процент часове работа по операцията, без задължение за създаване на отделна система за отчитане на работното време; или
б)
като променлив процент от брутните разходи за труд в съответствие с броя на отработените часове по операцията, който е различен за различните месеци, въз основа на система за отчитане на работното време, обхващаща 100 % от работното време на служителя.
5. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква а) работодателят издава документ за всеки служител, в който се посочва процентът от времето за отработване по операцията.
6. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква б) възстановяването на разходите за персонала се изчислява по почасова ставка, която се определя по един от следните начини:
i)
чрез разделяне на брутните месечни разходи за труд на месечното време за отработване, определено в акта за наемане на работа; или
ii)
чрез разделяне на последните документирани годишни брутни разходи за труд на 1 720 часа по реда на член 68, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Почасовата ставка се умножава по броя на действително отработените часове по операцията.
7. Що се отнася до разходите за персонала, свързани с лица, които по силата на акта за наемане на работа се трудят почасово, тези разходи са допустими, като броят на действително отработените часове по операцията се приложи към предвидената в акта за наемане на работа почасова ставка въз основа на система за регистриране на работното време.
Член 4
Разходи за офиси и административни разходи
Разходите за офиси и административните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
наеми за офиси;
б)
застраховки и данъци, свързани със сградите, в които се помещава персоналът, и с офисното оборудване (напр. застраховки срещу пожар и кражба);
в)
комунални услуги (напр. за електроенергия, отопление, вода);
г)
канцеларски материали;
д)
общо счетоводство в рамките на организацията бенефициер;
е)
архиви;
ж)
поддръжка, чистене и ремонти;
з)
сигурност;
и)
информационнотехнологични системи;
й)
комуникации (напр. телефон, факс, интернет, пощенски услуги, визитни картички);
к)
банкови такси за откриване и поддържане на сметката или сметките, когато изпълнението на дадена операция изисква откриването на отделна сметка;
л)
такси за транснационални финансови трансакции.
Член 5
Пътни и квартирни разходи
1. Пътните и квартирните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
пътни разходи (напр. за билети, застраховки на пътници и автомобили, гориво, разходи за изминато разстояние, такси за изминато разстояние, такси за паркиране);
б)
разходи за храна;
в)
квартирни разходи;
г)
разходи за визи;
д)
дневни разходи.
2. Разходите по параграф 1, букви а) - г), които са покрити чрез дневни пари, не се възстановяват като допълнение към тези дневни пари.
3. Пътните и квартирните разходи за външни експерти и доставчици на услуги попадат в категорията разходи за външни експертни оценки и услуги по член 6.
4. Прякото плащане на разходи съгласно настоящия член, направени от служител на бенефициера, се потвърждава с доказателства за тяхното възстановяване на служителя от бенефициера.
5. За операциите, свързани с техническа помощ или дейности за популяризиране и изграждане на капацитет, разходите, извършени извън частта на програмния район в Съюза, са допустими, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. Управляващият орган може да приеме за допустими квартирните разходи и разходите за храна, които са извършени в заведения, разположени извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Това важи също за местните пътни разходи на мястото на събитие или операция извън частта на програмния район в Съюза.
7. За персонала на бенефициерите, намиращ се извън частта на програмния район в Съюза, управляващият орган може да приеме за допустими разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
8. За персонала на бенефициерите, намиращ се в частта на програмния район в Съюза, разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, се смятат за допустими по силата на член 20, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 6
Разходи за външни експертни оценки и услуги
Разходите за външни експертни оценки и услуги се ограничават до разходи за следните професионални услуги и експертни оценки, предоставени от публичноправна или частноправна организация или от физическо лице, различно от бенефициера по операцията:
а)
изследвания или проучвания (например оценки, стратегии, концептуални бележки, проектни планове, наръчници);
б)
обучение;
в)
писмени преводи;
г)
разработване на информационнотехнологични системи и интернет сайтове и тяхното изменение и актуализиране;
д)
дейности за популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, свързани с дадена операция или със самата програма за сътрудничество;
е)
финансово управление;
ж)
услуги, свързани с организирането и провеждането на събития или срещи (включително за наеми, кетъринг или устен превод);
з)
участие в събития (т.е. регистрационни такси);
и)
правни консултации и нотариални услуги, технически и финансови експертни оценки, други консултантски услуги, счетоводни услуги;
й)
права върху интелектуална собственост;
к)
проверки по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013;
л)
сертифициране и одитиране на равнище програма по членове 126 и 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
м)
гаранции, предоставени от банка или друга финансова институция, когато това се изисква от законодателството на Съюза или националното законодателство, или в програмен документ, приет от мониторинговия комитет;
н)
пътни и квартирни разходи за външни експерти, лектори, председатели на заседания и доставчици на услуги;
о)
други специални експертни оценки и услуги, необходими за операциите.
Член 7
Разходи за оборудване
1. Разходите за закупуване, наемане или вземане на лизинг на оборудване от бенефициера по операцията, различни от разходите по член 4, се ограничават до следното:
а)
офисно оборудване;
б)
хардуер и софтуер за информационнотехнологични системи;
в)
мебели и обзавеждане;
г)
лабораторно оборудване;
д)
машини и инструменти;
е)
прибори или уреди;
ж)
превозни средства;
з)
друго специално оборудване, необходимо за операциите.
2. Разходите за закупуване на употребявано оборудване са допустими при следните условия:
а)
за него не е получена друга подкрепа от ЕСИФ;
б)
цената му не превишава общоприетата цена на съответния пазар;
в)
то притежава техническите характеристики, които са необходими за операцията, и отговаря на приложимите норми и стандарти.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 март 2014 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 481/2014 AL COMISIEI
din 4 martie 2014
de completare a Regulamentului (UE) nr. 1299/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește norme specifice privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programele de cooperare
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1299/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind dispoziții specifice pentru sprijinul din partea Fondului european de dezvoltare regională pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană (1), în special articolul 18 alineatul (1),
întrucât:
(1)
În temeiul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013, este necesar să se stabilească norme specifice privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programele de cooperare în ceea ce privește costurile cu personalul, cheltuielile de birou și cheltuielile administrative, costurile de deplasare și de cazare, costurile de consultanță și servicii externe și cheltuielile cu echipamente (denumite în continuare „categorii de cheltuieli”).
(2)
Pentru a permite o anumită flexibilitate în aplicarea normelor de eligibilitate în cadrul programelor de cooperare, statelor membre participante la un anumit program de cooperare ar trebui să li se permită să decidă că o anumită categorie de cheltuieli nu este eligibilă pentru o anumită axă prioritară a unui program de cooperare dat.
(3)
Ar trebui să se precizeze modul în care normele specifice privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programele de cooperare prevăzute în prezentul regulament se încadrează în cadrul juridic general privind normele de eligibilitate aplicabile tuturor fondurilor ESI, în conformitate cu articolele 65-71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2).
(4)
Pentru fiecare categorie de cheltuieli ar trebui stabilită o listă cu diferitele elemente de cheltuieli.
(5)
Ar trebui clarificat faptul că, de regulă, cadourile nu sunt eligibile. Cu toate acestea, distribuirea unor obiecte mici legate de activități promoționale, de comunicare, de publicitate sau de informare ar trebui să fie eligibilă.
(6)
Ar trebui stabilite diferitele elemente ale costurilor de personal, precum și normele privind calculul, contabilizarea și rambursarea costurilor de personal în general și, în special, a contractelor cu fracțiune de normă sau a contractelor de servicii pe bază orară.
(7)
Ar trebui alcătuită o listă cu diferitele elemente ale cheltuielilor de birou și ale cheltuielilor administrative, împreună cu normele privind calculul, contabilizarea și rambursarea unor astfel de elemente de cost, drept cheltuieli directe sau indirecte, în special atunci când se combină cu rate forfetare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1303/2013.
(8)
Ar trebui alcătuită o listă cu diferitele elemente ale costurilor de transport și cazare, împreună cu normele privind calculul, contabilizarea și rambursarea, indiferent dacă cheltuielile sunt suportate de către beneficiar sau direct de către personalul acestuia. Ar trebui clarificate, de asemenea, condițiile în care ar trebui justificate costurile de transport și cazare dacă acestea au loc în afara părții din Uniune a zonei vizate de program, astfel cum se menționează la articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013.
(9)
Ar trebui alcătuită o listă cu diferitele elemente de costuri de consultanță și servicii externe.
(10)
De asemenea, ar trebui alcătuită o listă cu elementele de cheltuieli cu echipamentele, împreună cu normele privind eligibilitatea echipamentelor de ocazie.
(11)
Pentru a permite aplicarea promptă a măsurilor prevăzute în prezentul regulament, acesta ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Fără a aduce atingere normelor de eligibilitate prevăzute sau stabilite pe baza articolelor 65-71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, prezentul regulament stabilește norme specifice privind eligibilitatea cheltuielilor pentru programele de cooperare în ceea ce privește următoarele categorii de cheltuieli:
(a)
cheltuielile cu personalul;
(b)
cheltuieli de birou și cheltuieli administrative;
(c)
costuri de deplasare și de cazare;
(d)
costuri de consultanță și servicii externe; și
(e)
cheltuieli cu echipamentele.
(2) Statele membre participante la comitetul de monitorizare al unui program de cooperare pot conveni ca cheltuielile care intră în una sau mai multe dintre categoriile menționate la alineatul (1) să nu fie eligibile în cadrul uneia sau mai multor axe prioritare.
Articolul 2
Dispoziții generale
(1) Orice cheltuieli eligibile în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament efectuate de beneficiar sau în numele acestuia sunt legate de costul inițierii sau al inițierii și punerii în practică a unei operațiuni sau a unei părți a acesteia.
(2) Următoarele costuri nu sunt eligibile:
(a)
amenzile, sancțiunile financiare și cheltuielile aferente diferendelor juridice sau litigiilor;
(b)
costurile cu cadourile, cu excepția celor care nu depășesc valoarea de 50 EUR per cadou și care sunt legate de promovare, comunicare, publicitate sau informare;
(c)
costurile legate de fluctuațiile cursurilor de schimb valutar.
Articolul 3
Costuri de personal
(1) Cheltuielile pentru costurile de personal sunt formate din costurile brute de angajare a personalului angajat de către beneficiar în una dintre modalitățile următoare:
(a)
cu normă întreagă;
(b)
cu fracțiune de normă cu un procent fix de timp lucrat pe lună;
(c)
cu fracțiune de normă cu un număr flexibil de ore lucrate pe lună; sau
(d)
pe bază orară.
(2) Cheltuielile pentru costurile de personal se limitează la următoarele:
(a)
plățile salariale legate de activitățile pe care entitatea nu le-ar desfășura dacă nu ar participa la operațiunea vizată, care sunt stabilite printr-un contract de angajare/muncă, printr-o decizie de numire (ambele denumite în continuare „document de angajare”) sau prin lege, activități aferente responsabilităților menționate în fișa postului membrului vizat al personalului;
(b)
orice alte costuri legate direct de plățile salariale suportate și plătite de către angajator, cum ar fi impozitele și prestațiile de securitate socială, inclusiv pensiile, care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (3), cu condiția ca acestea:
(i)
să fie stabilite printr-un document de angajare sau prin lege;
(ii)
să fie în conformitate cu legislația menționată în documentul de angajare și cu practicile standard din țara și/sau organizația în care lucrează efectiv membrul vizat al personalului; și
(iii)
să nu fie recuperabile de către angajator.
În ceea ce privește litera (a), plățile către persoane fizice care lucrează pentru beneficiar în temeiul unui alt fel de contract decât un contract de muncă/de angajare pot fi asimilate plăților salariale, iar contractul în cauză poate fi considerat document de angajare.
(3) Costurile de personal pot fi rambursate:
(i)
pe baza costurilor reale (justificate prin documentul de angajare și fluturași de salariu); sau
(ii)
conform opțiunilor simplificate privind costurile menționate la articolul 67 alineatul (1) literele (b)-(d) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013; sau
(iii)
ca sumă forfetară în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013.
(4) Costurile de personal pentru persoanele care lucrează în baza unui contract cu fracțiune de normă în cadrul operațiunii se calculează ca:
(a)
procent fix din costul brut de angajare, în concordanță cu un procent fix de timp lucrat în cadrul operațiunii, fără obligația de a stabili un sistem separat de înregistrare a timpului de lucru; sau
(b)
procent flexibil din costul brut de angajare, în concordanță cu un număr de ore variabil de la o lună la alta lucrate în cadrul operațiunii, pe baza unui sistem de înregistrare a timpului care acoperă 100 % din timpul de lucru al angajatului.
(5) Pentru contractele cu fracțiune de normă de la alineatul (4) litera (a), angajatorul emite pentru fiecare angajat un document în care se stabilește procentual timpul care trebuie lucrat în cadrul operațiunii.
(6) Pentru contractele cu fracțiune de normă de la alineatul (4) litera (b), rambursarea costurilor de personal se calculează pe o bază orară determinată prin:
(i)
împărțirea costului lunar brut de angajare la timpul de lucru lunar stabilit prin documentul de angajare, exprimat în ore; sau
(ii)
împărțirea celui mai recent cost brut de angajare anual înregistrat la 1 720 de ore, în conformitate cu articolul 68 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
Rata orară se înmulțește cu numărul de ore lucrate efectiv în cadrul operațiunii.
(7) În ceea ce privește costurile de personal pentru persoanele care, conform documentului de angajare, lucrează pe bază orară, astfel de costuri sunt eligibile aplicând numărul de ore lucrate efectiv în cadrul operațiunii la rata orară convenită în documentul de angajare, pe baza unui sistem de înregistrare a timpului.
Articolul 4
Cheltuieli de birou și cheltuieli administrative
Cheltuielile de birou și cheltuielile administrative se limitează la următoarele elemente:
(a)
chiria birourilor;
(b)
asigurarea și taxele aferente clădirilor în care se află personalul și echipamentelor din birouri (de exemplu, asigurări împotriva incendiilor, furtului);
(c)
utilitățile (de exemplu, electricitate, încălzire, apă);
(d)
materiale de birou;
(e)
contabilitatea generală furnizată în cadrul organizației beneficiare;
(f)
arhivele;
(g)
întreținerea, curățenia și reparațiile;
(h)
securitatea;
(i)
sistemele informatice;
(j)
comunicațiile (de exemplu, telefon, fax, internet, servicii poștale, cărți de vizită profesionale);
(k)
comisioanele bancare pentru deschiderea și administrarea contului sau a conturilor atunci când punerea în aplicare a unei operațiuni presupune deschiderea unui cont separat;
(l)
comisioanele pentru tranzacții financiare transfrontaliere.
Articolul 5
Costuri de deplasare și de cazare
(1) Costurile de deplasare și de cazare se limitează la următoarele elemente:
(a)
costurile de deplasare (de exemplu, bilete, asigurare de călătorie și asigurarea autovehiculelor, carburanți, kilometri parcurși cu autovehiculul, taxe de trecere, taxe de parcare);
(b)
costurile meselor;
(c)
costurile de cazare;
(d)
costurile pentru vize;
(e)
diurnele.
(2) Elementele menționate la alineatul (1) literele (a)-(d) care sunt incluse în diurne nu se rambursează în plus față de diurnă.
(3) Cheltuielile de transport și de cazare ale experților și ale furnizorilor de servicii externi se încadrează la categoria de costuri de consultanță și servicii externe prevăzută la articolul 6.
(4) Plata directă a cheltuielilor în temeiul prezentului articol de către un angajat al beneficiarului trebuie susținută de o dovadă a rambursării acestora de către beneficiar angajatului respectiv.
(5) Pentru operațiunile care vizează asistența tehnică sau activitățile promoționale și consolidarea capacităților, cheltuielile suportate în afara părții din Uniune a zonei vizate de program sunt eligibile în conformitate cu articolul 20 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013.
(6) Autoritatea de management poate accepta costurile de cazare și de masă în unități situate în afara părții din Uniune a zonei vizate de program ca eligibile, dacă au fost efectuate în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013. Aceasta se aplică, de asemenea, în cazul costurilor de deplasare locală la locul unui eveniment sau al unei acțiuni în afara părții din Uniune a zonei vizate de program.
(7) Pentru personalul beneficiarilor situați în afara părții din Uniune a zonei vizate de program, autoritatea de management poate accepta ca eligibile costurile menționate la alineatul (1), inclusiv costurile pentru deplasarea către și de la locul unui eveniment sau al unei acțiuni în interiorul sau în afara părții din Uniune a zonei vizate de program, dacă au fost efectuate în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013.
(8) Pentru personalul beneficiarilor situați în interiorul părții din Uniune a zonei vizate de program, costurile menționate la alineatul (1), inclusiv costurile pentru deplasarea către și de la locul unui eveniment sau al unei acțiuni în interiorul sau în afara părții din Uniune a zonei vizate de program, sunt considerate eligibile în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013.
Articolul 6
Costuri de consultanță și servicii externe
Cheltuielile pentru costurile de consultanță și servicii externe se limitează la următoarele tipuri de servicii și consultanță furnizate de un organism de drept public sau privat sau de o persoană fizică, altele decât beneficiarul, în cadrul operațiunii:
(a)
studii sau anchete (de exemplu, evaluări, strategii, note explicative, planuri de proiectare, manuale);
(b)
formare;
(c)
traduceri;
(d)
dezvoltarea, modificarea sau actualizarea sistemelor informatice sau a site-urilor web;
(e)
promovare, comunicare, publicitate sau informare legată de o operațiune sau de un program de cooperare ca atare;
(f)
gestiune financiară;
(g)
servicii legate de organizarea și realizarea practică de evenimente sau reuniuni (inclusiv închiriere, catering sau interpretare);
(h)
participarea la evenimente (de exemplu, taxe de participare);
(i)
consultanță juridică și servicii notariale, expertiză tehnică sau financiară, alte servicii de consultanță și de contabilitate;
(j)
drepturi de proprietate intelectuală;
(k)
verificări în conformitate cu articolul 125 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și cu articolul 23 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013;
(l)
certificări și costuri de audit la nivelul programului conform articolelor 126 și 127 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013;
(m)
furnizarea de garanții de către o bancă sau altă instituție financiară, atunci când acestea sunt prevăzute în legislația Uniunii sau în legislația națională sau într-un document de programare adoptat de către comitetul de monitorizare;
(n)
deplasare și cazare pentru experți externi, invitați, președinți de ședință și furnizori de servicii;
(o)
alte servicii externe și de consultanță necesare în cadrul operațiunilor.
Articolul 7
Cheltuieli cu echipamentele
(1) Cheltuielile pentru finanțarea echipamentelor achiziționate, închiriate sau luate în leasing de către beneficiar în cadrul operațiunii, altele decât cele prevăzute la articolul 4, se limitează la următoarele:
(a)
echipament de birou;
(b)
hardware și programe informatice;
(c)
mobilier și echipamente;
(d)
aparatură de laborator;
(e)
mașini și instrumente;
(f)
instrumente sau dispozitive;
(g)
vehicule;
(h)
alte echipamente specifice necesare pentru operațiuni.
(2) Achiziționarea de echipamente de ocazie poate fi eligibilă în următoarele condiții:
(a)
nu s-a primit altă asistență pentru ele din fondurile ESI;
(b)
prețul acestora nu depășește prețul acceptat în general pe piața în cauză;
(c)
prezintă caracteristicile tehnice necesare pentru operațiune și respectă normele și standardele aplicabile.
Articolul 8
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 4 martie 2014.