ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 148/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции във връзка с регулаторните технически стандарти относно минималните данни, отчитани пред регистри на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 9, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на осигуряването на по-голяма гъвкавост контрагентите следва да могат да делегират отчитането за договор на другия контрагент или на трета страна. Контрагентите следва също така да могат да се договарят да делегират докладването на общо трето лице, включително на централен контрагент (ЦК), като последното подава пред регистъра на трансакции отчет, включващ таблица с необходимите полета. При тези обстоятелства и с цел да се гарантира качеството на данните, в отчета следва да се посочи, че той е от името на двамата контрагенти и че съдържа пълния набор от данни, които биха били посочени, ако те отчетат договора поотделно.
(2)
За да се избегнат несъответствия в таблиците с общи данни, всеки от контрагентите по договор за дериват следва да гарантира, че за отчитаните общи данни двете страни по трансакцията са постигнали споразумение. Единен идентификационен код на трансакцията ще помогне за съгласуване на данните, в случай че контрагентите се отчитат пред различни регистри на трансакции.
(3)
За да се избегне двойното отчитане и за да се намали тежестта по отчитането, когато един контрагент или ЦК отчита трансакция от името на двамата контрагенти, контрагентът или ЦК следва да може да изпраща един отчет пред регистъра на трансакции, съдържащ съответната информация.
(4)
Остойностяването на договорите за деривати е от съществено значение, за да се даде възможност на регулаторните органи да изпълняват своите задължения, по-специално когато става въпрос за финансовата стабилност. Оценката на договора по пазарна стойност или оценката на базата на модел показва вида и размера на експозициите, свързани с този договор, и допълва информацията за първоначалната стойност, посочена в договора.
(5)
Събирането на информация относно обезпечението, свързано с конкретен договор, е от голямо значение за подсигуряването на подходящо проследяване на експозициите. За тази цел контрагентите, които обезпечават своите трансакции, следва да отчитат подробностите за тези обезпечения на ниво трансакция. Когато обезпечението се изчислява на базата на нетните позиции, произтичащи от пакет от договори, и следователно не се предоставя на база трансакция, а на база портфейл, контрагентите следва да са в състояние да отчитат портфейла с помощта на единен код или система на номериране, определена от контрагента. Този единен код следва да обозначава конкретния портфейл, за който се разменят обезпечения, когато контрагентът има повече от един портфейл, а също така следва да гарантира, че договор за дериват може да бъде обвързан с даден портфейл, за който има обезпечение.
(6)
Настоящият регламент се основава на проектите на регулаторни технически стандарти, представени от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) на Комисията, и отразява значението на ролята на регистрите на трансакции за подобряване прозрачността на пазарите за гражданите и регулаторните органи, за данните, които трябва да бъдат предавани и предоставяни от регистрите на трансакции в зависимост от класа деривати и естеството на трансакцията.
(7)
ЕОЦКП се консултира със съответните органи и членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), преди да представи проектите на регулаторни технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП също така проведе открити обществени консултации по тези проекти на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Подробни данни, които трябва да бъдат посочени при отчитането по член 9, параграф 1 и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Отчетите за регистрите на трансакции включват:
а)
данните, посочени в таблица 1 от приложението, която съдържа информация, отнасяща се за контрагентите по договор;
б)
информацията, посочена в таблица 2 от приложението, в която се съдържат подробни данни, отнасящи се до договор за дериват, сключен между двама контрагенти.
2. За целите на параграф 1 сключването на договор означава „изпълнение на сделка“, както е посочено в член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
3. Когато даден отчет е изготвен от името на двамата контрагенти, той съдържа информацията, посочена в таблица 1 от приложението, във връзка с всеки от контрагентите. Информацията, посочена в таблица 2 от приложението, се подава само веднъж.
4. Когато даден отчет е изготвен от името на двама контрагенти, в него се посочва този факт, както е указано в поле 9 от таблица 1 от приложението.
5. Когато единият от контрагентите отчита подробни данни за договор пред регистъра на трансакции от името на другия контрагент или когато трето лице отчита договора пред регистъра на трансакции от името на единия или на двамата контрагенти, отчитаните подробности включват пълния набор от данни, който би бил предаден, ако договорите се отчитат пред регистъра на трансакции от всеки контрагент поотделно.
6. Когато договор за дериват включва характеристики, типични за повече от един базов актив, както е посочено в таблица 2 от приложението, в отчета се посочва класът активи, на който в най-голяма степен прилича договорът и за който контрагентите са постигнали съгласие преди изпращането на отчета.
Член 2
Трансакции, преминали през клиринг
1. Когато на съществуващ договор впоследствие е направен клиринг от централен контрагент, клирингът се отчита като промяна на съществуващия договор.
2. В случаите, когато договорът е сключен на място за търговия и е преминал през клиринг от ЦК по такъв начин, че контрагентът не знае кой е другият контрагент, отчитащият се контрагент определя ЦК като свой контрагент.
Член 3
Отчитане на експозиции
1. Данните за изискваното обезпечение съгласно таблица 1 от приложението включват цялото предоставено обезпечение.
2. Когато контрагентът не прави обезпечение на ниво трансакции, контрагентите отчитат пред регистъра на трансакции обезпечението, предоставено на база портфейл.
3. Когато обезпечението, свързано с договор, се отчита на база портфейл, отчитащият се контрагент посочва пред регистъра на трансакции кода, идентифициращ портфейла от предоставени обезпечения за другия контрагент, свързан с отчитания договор.
4. От нефинансови контрагенти, различни от посочените в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, не се изисква докладване на обезпечение, пазарна оценка или оценка на база модел за договорите, посочени в таблица 1 от приложението.
5. За договори, преминали през клиринг от ЦК, пазарната оценка се осигурява само от ЦК.
Член 4
Дневник за отчетите
Промените на данни, вписани в регистрите на трансакции, се отбелязват в дневник, като се посочват лицето или лицата, които са поискали промяната, включително, ако е приложимо, самият регистър на трансакции, причината или причините за такава промяна, датата и часа и ясно описание на промените, включително старото и новото съдържание на съответните данни, както е указано в полета 58 и 59 от таблица 2 от приложението.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 148/2013 AL COMISIEI
din 19 decembrie 2012
de completare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare privind detaliile minime ale datelor care trebuie raportate registrelor centrale de tranzacții
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (2), în special articolul 9 alineatul (5),
întrucât:
(1)
În vederea asigurării flexibilității, o contraparte ar trebuie să poată delega raportarea unui contract unei alte contrapărți sau unei părți terțe. Contrapărțile ar trebui, de asemenea, să poată conveni delegarea raportării către o entitate terță comună, inclusiv o contraparte centrală (CPC), iar aceasta din urmă să transmită registrului central de tranzacții un raport care include tabelul cu câmpuri relevant. În aceste condiții și în vederea asigurării calității datelor, raportul ar trebui să indice că este elaborat în numele ambelor contrapărți și să conțină toate detaliile care ar fi fost raportate în cazul raportării separate a contractului.
(2)
Pentru a evita inconsecvențele în tabelele cu date comune, fiecare contraparte la un contract derivat ar trebui să se asigure că datele comune raportate au fost convenite între ambele contrapărți ale tranzacției. Un identificator unic de tranzacție va ajuta la reconcilierea datelor în cazul în care contrapărțile raportează unor registre centrale de tranzacții diferite.
(3)
Pentru a evita raportarea dublă și pentru a reduce povara raportării, în cazul în care una dintre contrapărți sau CPC raportează în numele ambelor contrapărți, contrapartea sau CPC ar trebui să poată să trimită un raport registrului central de tranzacții care să conțină informațiile relevante.
(4)
Evaluarea contractelor derivate este esențială pentru a permite autorităților de reglementare să își îndeplinească mandatul, în special în ceea ce privește stabilitatea financiară. Valoarea la prețul de piață sau în funcție de un model a unui contract indică semnul și dimensiunea expunerilor referitoare la contractul respectiv și completează informațiile privind valoarea inițială precizate în contract.
(5)
Colectarea informațiilor privind garanțiile referitoare la un anumit contract este esențială pentru asigurarea monitorizării corespunzătoare a cheltuielilor. Pentru a permite acest lucru, contrapărțile care constituie garanții pentru tranzacțiile lor ar trebui să raporteze detaliile privind garanțiile astfel constituite la nivel de tranzacție. În cazul în care garanțiile sunt calculate pe baza pozițiilor nete rezultate dintr-un set de contracte, nefiind, prin urmare, constituite la nivel de tranzacție, ci la nivel de portofoliu, contrapărțile ar trebui să poată raporta portofoliul folosind un cod unic sau un sistem de numerotare stabilit de contraparte. Codul unic respectiv ar trebui să identifice portofoliul specific în privința căruia sunt schimbate garanțiile, în cazul în care contrapartea are mai mult de un portofoliu, și ar trebui, de asemenea, să garanteze că un contract derivat poate fi corelat cu un anumit portofoliu asupra căruia se dețin garanții.
(6)
Prezentul regulament se bazează pe proiectul de standarde tehnice de reglementare transmis Comisiei de Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) și reflectă importanța rolului registrelor centrale de tranzacții pentru ameliorarea transparenței piețelor față de public și autoritățile de reglementare și a datelor care trebuie raportate registrelor centrale de tranzacții, trebuie colectate de acestea și trebuie puse la dispoziția acestora în funcție de clasa de instrumente financiare derivate și de natura tranzacției.
(7)
AEVMP a consultat autoritățile relevante și membrii Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) înainte de a înainta proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament. În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe) (3), AEVMP a efectuat consultări publice deschise cu privire la aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul valorilor mobiliare și piețelor din cadrul AEVMP, înființat în conformitate cu articolul 37 din regulamentul respectiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Detalii care trebuie incluse în rapoarte în temeiul articolului 9 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012
(1) Rapoartele către un registru central de tranzacții includ:
(a)
detaliile prezentate în tabelul 1 din anexă, care conține informații referitoare la contrapărțile la un contract;
(b)
informațiile prezentate în tabelul 2 din anexă, care conține detalii referitoare la contractul derivat încheiat între două contrapărți;
(2) În sensul alineatului (1), încheierea unui contract înseamnă „efectuarea unei tranzacții” în sensul de la articolul 25 alineatul (3) din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4).
(3) În cazul în care se efectuează un raport în numele ambelor contrapărți, acesta conține informațiile prezentate în tabelul 1 din anexă referitor la fiecare dintre contrapărți. Informațiile prezentate în tabelul 2 din anexă se transmit o singură dată.
(4) În cazul în care se efectuează un raport în numele ambelor contrapărți, raportul indică acest fapt, conform câmpului 9 din tabelul 1 din anexă.
(5) În cazul în care o contraparte raportează detaliile unui contract către un registru central de tranzacții în numele celeilalte contrapărți sau în cazul în care o entitate terță raportează un contract unui registru central de tranzacții în numele uneia sau al ambelor contrapărți, informațiile raportate includ toate detaliile care ar fi fost raportate în cazul raportării contractului către registrul central de tranzacții separat de către fiecare contraparte.
(6) În cazul în care un contract derivat include caracteristici tipice pentru mai mult de un activ suport menționat în tabelul 2 din anexă, raportul indică clasa cu care contrapărțile convin că seamănă cel mai mult contractul înainte de transmiterea acestuia din urmă către registrul central de tranzacții.
Articolul 2
Tranzacții compensate
(1) În cazul în care un contract existent este compensat ulterior printr-o CPC, compensarea ar trebui raportată ca modificare a contractului existent.
(2) În cazul în care un contract este încheiat într-un loc de tranzacționare și compensat printr-o CPC, astfel încât una dintre contrapărți nu cunoaște identitatea celeilalte contrapărți, contrapartea raportoare menționează CPC în cauză drept contraparte a sa.
Articolul 3
Raportarea expunerilor
(1) Datele privind garanțiile care trebuie incluse în tabelul 1 din anexă includ toate garanțiile constituite.
(2) În cazul în care o contraparte nu constituie garanții la nivel de tranzacție, contrapărțile raportează unui registru central de tranzacții garanțiile constituite la nivel de portofoliu.
(3) În cazul în care garanțiile referitoare la un contract sunt raportate la nivel de portofoliu, contrapartea care efectuează raportarea raportează registrului central de tranzacții un cod de identificare a portofoliului garanțiilor constituite pentru cealaltă contraparte în ceea ce privește contractul raportat.
(4) Contrapărțile nefinanciare diferite de cele menționate la articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 nu au obligația de a raporta garanții sau evaluări la prețul de piață ori în funcție de un model ale contractelor menționate în tabelul 1 din anexă.
(5) Pentru contractele compensate printr-o CPC, evaluările la prețul de piață se furnizează doar de către CPC.
Articolul 4
Jurnalul de raportare
Modificările datelor înregistrate în registrele centrale de tranzacții sunt păstrate într-un jurnal în care se consemnează persoana sau persoanele care au solicitat modificarea, inclusiv registrul central de tranzacții, dacă este cazul, motivul sau motivele modificării, data și ora, precum și o descriere clară a modificărilor, inclusiv a conținutului vechi și nou al datelor relevante, conform descrierilor din câmpurile 58 și 59 din tabelul 2 din anexă.
Articolul 5
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 2012.