ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/1535 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 9 септември 2015 година
установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество (кодифициран текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 114, 337 и 43 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становищата на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 98/34/EO на Европейския парламент и на Съвета (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, където се гарантира свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. Следователно забраната за количествени ограничения на движението на стоки и на мерките, които имат същия ефект, е един от основните принципи на Съюза.
(3)
За да се насърчи гладкото функциониране на вътрешния пазар, следва да бъде осигурена възможно най-голяма прозрачност по отношение на националните инициативи за създаване на технически регламенти.
(4)
Бариерите пред търговията, които са в резултат на техническите регламенти за продуктите, могат да бъдат разрешени, само когато са необходими, за да се спазват важни изисквания и когато те имат за цел обществения интерес, чиято основна гаранция са те.
(5)
От съществено значение за Комисията е тя да разполага с необходимата информация преди приемането на техническите разпоредби. Следователно държавите членки, от които се изисква да улеснят постигането на задачите ѝ съгласно член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), трябва да я нотифицират за проектите си в областта на техническите регламенти.
(6)
Всички държави членки също трябва да бъдат информирани за техническите регламенти, предвидени от всяка една държава членка.
(7)
Целта на вътрешния пазар е да създава среда, която допринася за конкурентноспособността на предприятията. Предоставянето на повече информация е един от начините за подпомагане на предприятията да се възползват от предимствата, присъщи на този пазар. Следователно е необходимо да се даде възможност на стопанските субекти да дадат своята оценка за влиянието на националнитетехнически регламенти, предлагани от други държави членки, като се осигури редовното публикуване на заглавия на нотифицирани проекти и посредством разпоредбите относно поверителността на тези проекти.
(8)
Подходящо е, в интерес на правната сигурност, държавите членки публично да обявят приемането на национален технически регламент в съответствие с изискванията, посочени в настоящата директива.
(9)
Мерките, предназначени да обезпечат безпрепятственото функциониране или трайното развитие на пазара,относно техническите регламенти за продуктите, включват по-голяма прозрачност на националните намерения и разширяване на критериите и условията за оценка на потенциалния ефект от предлаганите правила върху пазара.
(10)
Следователно всички изисквания, установени по отношение на продукта, е необходимо да бъдат оценени и да се вземе предвид напредъка в националната практика за нормативната уредба за продуктите.
(11)
Изискванията, които са различни от техническите спецификации, отнасящи се до жизнения цикъл на даден продукт след като е бил пуснат на пазара, могат да повлияят върху свободното движение на този продукт или да създават пречки за гладкото функциониране на вътрешния пазар.
(12)
Необходимо е да се изясни концепцията за фактически технически регламенти. По-специално разпоредбите, посредством които общественият орган се позовава на техническите спецификации или на други изисквания, или насърчава съблюдаването им, и разпоредбите, които се отнасят до продуктите, с които общественият орган е свързан, с оглед на обществения интерес, предават на такива изисквания или спецификации по-обвързваща стойност, отколкото те биха имали иначе по силата на частния им произход.
(13)
На Комисията и на държавите членки трябва да се предостави достатъчно време, за да могат да предложат поправки към дадена предвидена мярка, с цел да бъдат отстранени или намалени пречките, които тя може да създаде за свободното движение на стоки.
(14)
Съответната държава членка трябва да вземе предвид тези поправки при формулиране на окончателния текст на предвижданата мярка.
(15)
Присъщо e за вътрешния пазар, и по-специално, когато принципът за взаимно признаване не може да бъде прилаган от държавата членка, Комисията да приема или предлага да бъдат приемани задължителни актове. Установен e специфичен временен отлагателен период, с цел да не може въвеждането на националните мерки да спре приемането на задължителните актове от Европейския парламент и Съвета или от Комисията в същата област.
(16)
Съответната държава членка трябва, съгласно общите задължения, установени в член 4, параграф 3 от ДЕС, да отлага прилагането на предвидената мярка за срок, който е достатъчен, за да се проведе съвместно проучване на предлаганите поправки или подготовка на предложение за законодателен акт или за приемане на задължителен акт на Комисията.
(17)
С оглед улесняване приемането на мерките от Европейския парламент и Съвета, държавите членки следва да се въздържат от приемане на технически регламенти, когато Съветът е приел позиция на първо четене по предложение на Комисията относно този сектор.
(18)
Необходимо e да бъде предвиден Постоянен комитет, чиито членове се посочват от държавите членки със задачата да сътрудничат в усилията на Комисията да намалява неблагоприятните въздействия върху свободното движение на стоки.
(19)
Настоящата директива не засяга задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, посочени в приложение III, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„продукт“ означава всеки промишлен продукт и всеки селскостопански продукт, включително и рибни продукти;
б)
„услуга“ означава каквато и да е услуга на информационното общество, тоест, каквато и да е услуга, нормално предоставяна срещу възнаграждение, от разстояние, чрез електронно средство и по индивидуална молба на получателя на услугите.
За целите на настоящото определение:
i)
„от разстояние“ означава, че тази услуга се предоставя без страните да присъстват едновременно на едно и също място,
ii)
„чрез електронни средства“ означава, че услугата се изпраща първо и се получава по местоназначение чрез електронно оборудване за обработка (включително цифрово компресиране) и съхранение на данни и изцяло се пренася, предава и получава чрез кабел, радио, оптични средства или други електромагнитни средства,
iii)
„по индивидуална молба на получателя на услугите“ означава, че услугата се предоставя чрез пренос на данни по индивидуална молба.
Индикативен списък на услугите, които не са предмет на настоящото определение, е установен в приложение I;
в)
„техническа спецификация“ означава спецификацията, която се съдържа в документа, в който са изложени характеристиките, изисквани за продукта, като например ниво на качество, функционални характеристики, безопасност или размери, включително изискванията, които се прилагат към продукта по отношение на името, с което продуктът се продава, терминология, символи, изпитване и методи за изпитване, опаковка, маркиране или етикетиране и процедури за оценяване на съответствието.
Терминът „техническа спецификация“ също така включва производствените методи и процеси, използвани по отношение на селскостопански продукти, както са посочени в член 38, параграф 1, втора алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), продуктите, предназначени за консумация от човека и от животните, и лекарствените продукти, както са определени в член 1 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и производствените методи и процеси, които се отнасят за други продукти, върху чиито характеристики те оказват влияние;
г)
„други изисквания“ означава изискване, различно от техническа спецификация, наложено на продукт най-вече с цел защита на потребителя или околната среда, и което засяга неговия цикъл на съществуването след пускането му на пазара, като например, условията на употреба, рециклиране, повторна употреба или изхвърляне, когато такива условия могат значително да повлияят върху състава или естеството на продукта или върху неговата продажба;
д)
„правило за услуги“ означава изискване от общ характер, свързано с предприемането и упражняването на дейности за услуги според значението на буква б), и по-специално разпоредби относно доставчиците на услуги, услугите и получателите на услугите, като се изключат всякакви правила, които не са специално насочени към услугите, определени в тази точка.
За целите на настоящото определение:
i)
едно правило се счита за специално насочено към услугите на информационното общество, когато, взимайки предвид причините за него и оперативната му част, конкретната цел и предмет на всички или някои от отделните му разпоредби е да регулира такива услуги по ясен и целенасочен начин,
ii)
едно правило не се счита за специално насочено към услугите на информационното общество, ако дава отражение върху тези услуги само по имплицитен начин или инцидентно;
е)
„технически регламент“ означава техническа специфицикация и други изисквания или правила за услуги, включващи съответни административни разпоредби, спазването на които е задължително, юридически или фактически, в случаите на маркетинг, предоставяне на услуги, установяване на оператор за услуги или използване в държава членка или в голяма част от нея, както и законовите, подзаконовите или административните разпоредби на държавите членки, с изключение на тези, предвидени в член 7, забраняващи производството, вноса, маркетинга или използването на един продукт или забраняващи предоставянето или използването на услуга или установяването на доставчик на услуги.
Фактически техническите регламенти включват:
i)
законови, подзаконови или административни разпоредби на държава членка, които препращат или към технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, или към професионални кодекси или кодекси на практиките, които на свой ред препращат към технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, при спазването, на които се налага презумпцията за съответствие със задълженията, наложени от посочените по-горе законови, подзаконови или административни разпоредби,
ii)
доброволни споразумения, по които публичният орган е страна, и които в името на общия интерес регулират спазването на техническите спецификации или други изисквания или правила за услуги, с изключение на спецификации в тръжни документи за обществени поръчки,
iii)
технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, които са свързани с фискални или финансови мерки, даващи отражение върху потреблението на продукти или услуги чрез стимулиране на спазването на такива технически спецификации или други изисквания или правила за услуги; техническите спецификации или други изисквания или правилата за услуги, свързани с националните социално-осигурителни системи не се включват.
Настоящото обхваща техническите регламенти, наложени от органите, определени от държавите членки и включени в списък, който се изготвя и актуализира, при необходимост, от Комисията, в рамките на Комитета, посочен в член 2.
Същата процедура се прилага за изменение на този списък;
ж)
„проект на технически регламент“ означава текстът на техническа спецификация или друго изискване или правило за услуги, включително административни разпоредби, формулиран с цел да бъде приет и да влезе в сила или в крайна сметка да бъде приет като технически регламент, като текстът е в етап на подготовка, на който все още по него могат да се правят съществени изменения.
2. Настоящата директива не се прилага за:
a)
услуги за радиоизлъчване;
б)
услуги за телевизионно излъчване, предмет на член 1, параграф 1, буква д) от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6).
3. Настоящата директива не се прилага за правилата, свързани с въпроси, които са предмет на законодателството на Съюза в областта на далекосъобщителните услуги, както е посочено в Директива 2002/21/EO на Европейския парламент и на Съвета (7).
4. Настоящата директива не се прилага за правилата, свързани с въпросите, които са предмет на законодателството на Съюза в областта на финансовите услуги, както са изброени неизчерпателно в приложение II към настоящата директива.
5. С изключение на член 5, параграф 3, настоящата директива не се прилага за правилата, приети от или за регулираните пазари по смисъла на Директива 2004/39/EO на Европейския парламент и на Съвета (8) или от или за други пазари или органи, извършващи функции по клиринг и сетълмент на тези пазари.
6. Настоящата директива не се прилага за онези мерки, които държавите членки считат за необходими според договорите за защита на лица, по-специално на работниците, когато продуктите се използват, при условие че тези мерки не оказват влияние върху продуктите.
Член 2
Създава се Постоянен комитет, който се състои от представители, определени от държавите членки, които могат да се обръщат за помощ към експерти или консултанти; неговият председател е представител на Комисията.
Комитетът изготвя своя процедурен правилник.
Член 3
1. Комитетът се среща най-малко два пъти в годината.
Комитетът заседава в специален състав, за да разглежда въпроси относно услугите на информационното общество.
2. Комисията предоставя на Комитета доклад за въвеждането и прилагането на процедурите, определени в настоящата директива и представя предложения с цел отстраняване на съществуващите или очаквани пречки за търговията.
3. Комитетът изразява своето становище относно информацията и предложенията, посочени в параграф 2 и в тази връзка може да предлага, по-специално, Комисията да:
а)
гарантира, когато е необходимо, че първоначално заинтересованите държави членки да се разберат помежду си за подходящи мерки, за да избегне риска от създаване на пречки на търговията;
б)
предприема всички необходими мерки;
в)
определя областите, където изглежда, че има нужда от хармонизация и, в случай на необходимост, следва да предприема съответната хармонизация в даден сектор.
4. Комитетът трябва да бъде консултиран от Комисията:
а)
когато решава относно конкретната система, чрез която обмяната на информация, предвидена в настоящата директива, ще се осъществява, и за всички промени в нея;
б)
когато преразглежда функционирането на системата, предвидена с настоящата директива.
5. Комитетът може да бъде консултиран от Комисията относно всеки предварителен проект на технически регламент, получен от последната.
6. Всички въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, могат да бъдат предоставени на Комитета по искане на председателя му или на държава членка.
7. Процедурите на Комитета, както и информацията, която му се предоставя, са поверителни.
Въпреки това, Комитетът и националните органи, могат, при условие че са взети необходимите предпазни мерки, да се консултират, за експертно мнение, с физически или юридически лица, включително лица от частния сектор.
8. Относно правилата за услуги, Комисията и Комитетът могат да се консултират с физически или юридически лица от определени индустрии или академични институции и когато е възможно, с представителни органи, способни да предоставят експертно мнение относно социалните и обществени цели и последствията от въвеждането на който и да било проект на правило за услуги и да взимат предвид съветите им, винаги когато това се изисква от тях.
Член 4
Държавите членки съобщават на Комисията в съответствие с член 5, параграф 1 всички искания, отправени към институции за стандартизация, за изготвяне на технически спецификации или стандарт за специфични продукти с цел въвеждане в действие на технически регламент за такива продукти във форма на проекти на технически регламенти, и посочват основанията за въвеждането им в действие.
Член 5
1. При условията, предмет на член 7, държавите членки незабавно предоставят на Комисията всички проекти на технически регламенти, с изключение, когато те само транспонират пълния текст на международен или европейски стандарт, в който случай информацията относно съответния стандарт е достатъчна; те също така предоставят на Комисията изявление за причините, които налагат приемането на такъв технически регламент, когато това не е разяснено в проекта.
Когато е необходимо, и освен ако вече не е бил изпратен с предишно съобщение, държавите членки едновременно предоставят текста на съществените и с пряко значение основни законови или подзаконови разпоредби на Комисията, ако запознаването с такива текстове е необходимо за оценяване значението на проекта на техническия регламент.
Държавите членки предоставят отново проекта на техническия регламент на Комисията при условията, посочени в първа и втора алинея на настоящия параграф ако направят промени в проекта, с които значително се изменя обхвата му, съкращава се първоначално предвидения срок за прилагането му, допълват се спецификации или изисквания, или последните се правят по-ограничителни.
Когато, по-специално, проектът на техническия регламент конкретно цели да ограничи търговията или употребата на химично вещество, препарат или продукт, на основания отнасящи се до общественото здраве или защитата на потребителите или околната среда, държавите членки също така изпращат резюме или позоваване на всички съответни данни, имащи отношение към въпросното вещество, препарат или продукт и към известните и налични заместители, когато такава информация е налице, и представят очакваните резултати от мярката върху общественото здраве и защитата на потребителя и околната среда, заедно с анализ на риска, извършен, както е необходимо, в съответствие с принципите, предвидени в съответната част на раздел II.3 от приложение ХV на Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (9).
Комисията незабавно нотифицира останалите държави членки за проекта на техническия регламент и всички документи, които са ѝ били препратени. Тя също може да отнесе този проект, за мнение, до Комитета, посочен в член 2 от настоящата директива и, когато е необходимо, до комитета, отговорен за въпросната сфера.
Относно техническите спецификации или други изисквания или правила за услуги, посочени в член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка iii) от настоящата директива, коментарите или подробните становища на Комисията или на държавите членки могат да засягат единствено аспекти, които могат да възпрепятстват търговията или, по отношение на правилата за услуги, свободното движение на услуги или свободата на установяване на оператори на услуги, но не и фискални или финансови аспекти на мерките.
2. Комисията и държавите членки могат да отправят коментари към държавата членка, която е изпратила проект на технически регламент; тази държава членка взима под внимание такива коментари, доколкото е възможно, при последващата подготовка на техническия регламент.
3. Държавите членки незабавно предоставят окончателния текст на техническия регламент на Комисията.
4. Информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, не е поверителна, освен при изричното искане на нотифициращата държава членка. Всички такива искания се обосновават.
При такива случаи, ако са предприети необходимите предпазни мерки, Комитетът, посочен в член 2 и националните органи, могат да потърсят експертен съвет от физически или юридически лица от частния сектор.
5. Когато проектите на технически регламенти съставляват част от мерките, които се изисква да бъдат предоставени на Комисията на етапа на изготвяне на проекта според друг акт на Съюза, държавите членки могат да предадат съобщение, по смисъла на параграф 1, според този друг акт, при условие че изрично отбележат, че споменатата информация представлява също така информация за целите на настоящата директива.
Липсата на реакция от страна на Комисията, по смисъла на настоящата директива, към проект на технически регламент, не засяга което и да било решение, което може да бъде прието според други актове на Съюза.
Член 6
1. Държавите членки отлагат приемането на проект на технически регламент с три месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1.
2. Държавите членки отлагат:
-
с четири месеца приемането на проект на технически регламент под формата на доброволно споразумение по смисъла на член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка ii),
-
без да се засягат параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, с шест месеца приемането на какъвтои да било друг проект на технически регламент, с изключение на проекти на правила за услуги,
от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1, ако Комисията или друга държава членка внесе подробно становище в рамките на три месеца от тази дата, според което предлаганата мярка може да създаде пречки за свободното движение на стоки в рамките на вътрешния пазар;
-
без да се засягат параграфи 4 и 5, с четири месеца приемането на всякакви проекти на правила за услуги, от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1, ако Комисията или друга държава членка внесе подробно становище в рамките на три месеца от тази дата, според което предлаганата мярка може да създаде пречки за свободното движение на услуги или за свободата на установяване на операторите на услуги на вътрешния пазар.
По отношение на проектите на правила за услуги, подробните становища на Комисията или държавите членки не могат да засягат каквито и да било мерки за културна политика, по-конкретно в аудиовизуалната сфера, които държавите членки могат да приемат в съответствие със законодателството на Съюза, взимайки предвид своето езиково разнообразие, специфичните си национални и регионални характеристики и културното си наследство.
Заинтересованите държави членки докладват на Комисията за действията, които възнамеряват да предприемат относно такива подробни становища. Комисията коментира тези действия.
По отношение на правилата за услуги, въпросните държави членки посочват, когато е необходимо, причините за това защо подробните становища не могат да бъдат взети предвид.
3. С изключение на проектите на правила, свързани с услуги, държавите членки отлагат приемането на проект на технически регламент с 12 месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1 от настоящата директива, ако в рамките на три месеца от тази дата Комисията обяви намерението си да предложи или приеме директива, регламент или решение по въпроса в съответствие с член 288 от ДФЕС.
4. Държавите членки отлагат приемането на проект на технически регламент с 12 месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1 от настоящата директива, ако до три месеца след тази дата Комисията обяви, че проектът на технически регламент се отнася за въпрос, който е предмет на предложение за директива, регламент или решение, представено на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 288 от ДФЕС.
5. Ако Съветът приеме позиция на първо четене по време на отлагателния период, посочен в параграфи 3 и 4, този период, при условията на параграф 6, се удължава до 18 месеца.
6. Задълженията, посочени в параграфи 3, 4 и 5, отпадат:
a)
когато Комисията уведоми държавите членки, че не възнамерява повече да предлага или приема задължителни актове;
б)
когато Комисията уведоми държавите членки за оттеглянето на проекта или предложението си;
в)
когато Европейският парламент и Съветът или Комисията приемат задължителен акт.
7. Параграфи 1-5 не се прилагат в случаите, когато:
a)
по спешни причини, възникнали поради сериозни и непредвидими обстоятелства, свързани с опазването на общественото здраве или безопасност, защитата на животни или опазването на растения, и, в случая на правила за услуги, и по причини на обществената политика, особено за защита на малолетни, една държава членка е задължена да изготви технически регламенти в много кратък период от време, за да може да влязат в сила и да бъдат въведени незабавно без да са възможни каквито и да било консултации, или
б)
по спешни причини, предизвикани от сериозни обстоятелства, свързани с опазването на сигурността и целостта на финансовата система, по-специално със защитата на вложителите, инвеститорите и осигурените лица, една държава членка е задължена незабавно да узакони и прилага правила за финансови услуги.
В съобщението, посочено в член 5, държавата членка обосновава неотложността на предприетите мерки. Комисията предоставя свое виждане за информацията във възможно най-кратък срок. Тя предприема подходящи действия в случаите, когато тази процедура е приложена неправомерно. Европейският парламент се информира от Комисията.
Член 7
1. Членове 5 и 6 не се прилагат за законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки или доброволните споразумения, посредством които държавите членки:
a)
се съобразяват със задължителните актове на Съюза, които водят до приемане на технически спецификации или правила за услуги;
б)
изпълняват задълженията, произтичащи от международни споразумения, които водят до приемане на общи технически спецификации или правила за услуги в Съюза;
в)
се позовават на защитните клаузи, предвидени в задължителните актове на Съюза;
г)
прилагат член 12, параграф 1 на Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
д)
се ограничават до прилагане на решението на Съда на Европейския съюз;
e)
се ограничават до изменяне на технически регламент по смисъла на член 1, параграф 1, буква е), в съответствие с искане на Комисията, с оглед премахване на препятствие за търговията или, в случаите на правила за услуги, за свободното движение на услуги или свободата на установяване на оператори на услуги.
2. Член 6 не се прилага за законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки, които забраняват производството, доколкото те не пречат на свободното движение на продукти.
3. Параграфи 3-6 от член 6 не се прилагат за доброволните споразумения, посочени в член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка ii).
4. Член 6 не се прилага за технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, посочени в член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка iii).
Член 8
Комисията докладва на всеки две години на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет за резултатите от прилагането на настоящата директива.
Комисията ежегодно публикува в Официален вестник на Европейския съюз статистически данни за получените уведомления.
Член 9
Когато държавите членки приемат техническия регламент, в него се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното му публикуване. Условията и редът за позоваване се определят от държавите членки.
Член 10
Директива 98/34/ЕО, изменена с актовете, посочени в приложение III, част A към настоящата директива, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, които са посочени в приложение III, част Б към отменената директива и в приложение III, част Б към настоящата директива.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 9 септември 2015 година.
DIRECTIVA (UE) 2015/1535 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 9 septembrie 2015
referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (Text codificat)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 114, 337 și 43,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizele Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (4). Din motive de claritate și de raționalizare, ar trebui să se codifice directiva respectivă.
(2)
Piața internă cuprinde un spațiu fără frontiere interne în care este asigurată libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalurilor. Ca atare, unul dintre principiile de bază ale Uniunii îl reprezintă interzicerea restricțiilor cantitative asupra circulației mărfurilor și a măsurilor cu efect echivalent.
(3)
Pentru promovarea bunei funcționări a pieței interne ar trebui asigurată transparența cu privire la inițiativele naționale având ca scop stabilirea reglementărilor tehnice.
(4)
Obstacolele în calea comerțului care rezultă din reglementări tehnice referitoare la produse pot fi acceptate numai atunci când sunt necesare pentru a îndeplini cerințele esențiale și au un scop în interesul public pentru care acestea constituie garanția principală.
(5)
Este esențial pentru Comisie să dețină informațiile necesare înaintea adoptării reglementărilor tehnice. În consecință, statele membre, cărora li se cere să susțină realizarea obiectivului său în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (Tratatul UE), trebuie să notifice proiectele pe care le au în domeniul reglementărilor tehnice.
(6)
Toate statele membre trebuie, de asemenea, să fie informate cu privire la reglementările tehnice preconizate de către orice alt stat membru.
(7)
Piața internă urmărește să creeze un mediu favorabil competitivității întreprinderilor. Furnizarea unui număr din ce în ce mai mare de informații este una dintre modalitățile de a ajuta întreprinderile să beneficieze cât mai mult cu putință de avantajele oferite de această piață. Din acest motiv, este necesar să se dea posibilitatea agenților economici să evalueze impactul reglementărilor tehnice naționale propuse de către alte state membre prin furnizarea, în vederea publicării periodice, a titlurilor proiectelor notificate și prin intermediul prevederilor referitoare la confidențialitatea unor astfel de proiecte.
(8)
Este oportun, în interesul siguranței juridice, ca statele membre să anunțe în mod public că a fost adoptată o reglementare tehnică cu respectarea formalităților prevăzute de prezenta directivă.
(9)
În ceea ce privește reglementările tehnice referitoare la produse, măsurile destinate să asigure buna funcționare sau dezvoltarea continuă a pieței includ o transparență mai mare cu privire la intențiile pe plan național și o extindere a criteriilor și condițiilor pentru evaluarea efectului potențial asupra pieței al reglementărilor propuse.
(10)
Din acest motiv, este necesar să se evalueze toate cerințele stabilite în raport cu un produs și a se ține seama de evoluția practicilor naționale de reglementare a produselor.
(11)
Cerințele, altele decât specificațiile tehnice, referitoare la ciclul de viață al unui produs după ce a fost introdus pe piață pot afecta libera circulație a produsului respectiv sau pot crea obstacole în calea bunei funcționări a pieței interne.
(12)
Este necesară clarificarea conceptului de reglementare tehnică de facto. În special dispozițiile prin care o autoritate publică face referire la specificații tehnice sau la alte cerințe sau încurajează respectarea acestora, precum și prevederile referitoare la produsele cu care este asociată autoritatea publică, în interes public, au efectul de a conferi acelor cerințe sau specificații un caracter de obligativitate într-o măsură mai mare decât ar avea-o în alte condiții prin prisma originii lor private.
(13)
Comisiei și statelor membre trebuie să li se acorde timp suficient pentru a propune modificări la o măsură preconizată, pentru a înlătura sau a reduce toate barierele pe care aceasta ar putea să le creeze în calea liberei circulații a mărfurilor.
(14)
Statul membru în cauză ține seama de respectivele modificări atunci când formulează texul definitiv al măsurii avute în vedere.
(15)
Piața internă presupune ca, în special în situații în care nu se poate aplica principiul recunoașterii reciproce de către statele membre, Comisia să adopte sau să propună adoptarea de acte obligatorii. A fost stabilită o anumită perioadă temporară de așteptare pentru ca introducerea măsurilor la nivel național să nu compromită adoptarea actelor obligatorii, în același domeniu, de către Parlamentul European și Consiliu sau de către Comisie.
(16)
Statul membru în cauză urmează să amâne, în temeiul obligațiilor generale stabilite la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul UE, punerea în aplicare a măsurii preconizate pentru o perioadă suficientă de timp astfel încât să permită fie o examinare comună a modificărilor propuse, fie pregătirea unei propuneri de act legislativ sau adoptarea unui act obligatoriu de către Comisie.
(17)
Pentru a facilita adoptarea măsurilor de către Parlamentul European și Consiliu, statele membre ar trebui să se abțină de la adoptarea reglementărilor tehnice după ce Consiliul adoptă o poziție în primă lectură cu privire la o propunere a Comisiei referitoare la sectorul respectiv.
(18)
Este necesar să se instituie un comitet permanent ai cărui membri sunt desemnați de către statele membre și care are sarcina să colaboreze la eforturile Comisiei de a diminua orice efect negativ asupra liberei circulații a mărfurilor.
(19)
Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în partea B din anexa III,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
(a)
„produs” înseamnă orice produs fabricat industrial și orice produs agricol, inclusiv produsele de pescărie;
(b)
„serviciu” înseamnă orice serviciu al societății informaționale, adică orice serviciu prestat în mod normal în schimbul unei remunerații, la distanță, prin mijloace electronice și la solicitarea individuală a beneficiarului serviciului.
În sensul prezentei definiții:
(i)
„la distanță” înseamnă că serviciul este prestat fără ca părțile să fie prezente simultan;
(ii)
„prin mijloace electronice” înseamnă că serviciul este transmis inițial și primit la destinație prin intermediul echipamentului electronic pentru prelucrarea (inclusiv arhivarea digitală) și stocarea datelor și este transmis integral, transferat și recepționat prin cablu, radio, mijloace optice sau alte mijloace electromagnetice;
(iii)
„la solicitarea individuală a beneficiarului serviciilor” înseamnă că serviciul este prestat prin transmiterea datelor în urma solicitării individuale.
În anexa I este prevăzută o listă orientativă a serviciilor care nu intră sub incidența prezentei definiții;
(c)
„specificație tehnică” înseamnă o specificație inclusă într-un document care stabilește caracteristicile unui produs, cum ar fi nivelurile de calitate, performanță, siguranță sau dimensiunile, inclusiv cerințele care se aplică produsului cu privire la numele sub care acesta este comercializat, terminologia, simbolurile, încercările și metodele de încercare, ambalarea, marcarea sau etichetarea și procedurile pentru evaluarea conformității.
Termenul „specificație tehnică” include, de asemenea, metodele de producție și procesele utilizate cu privire la produsele agricole, astfel cum sunt menționate în articolul 38 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), produsele destinate consumului uman și animal, medicamentele, astfel cum sunt definite la articolul 1 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), precum și metodele de producție și procesele referitoare la alte produse, în cazul în care au efect asupra caracteristicilor acestora;
(d)
„alte cerințe” înseamnă o cerință, alta decât specificația tehnică, impusă unui produs în scopul protecției în special a consumatorilor sau a mediului și care afectează ciclul de viață al produsului după introducerea sa pe piață, cum ar fi condițiile de utilizare, reciclare, reutilizare sau eliminare a acestuia, atunci când astfel de condiții pot influența semnificativ compoziția sau natura produsului ori comercializarea acestuia;
(e)
„normă cu privire la servicii” înseamnă o cerință de natură generală referitoare la inițierea și desfășurarea activităților de prestări de servicii în înțelesul literei (b), în special dispoziții referitoare la prestatorul de servicii, la servicii și la beneficiarul serviciilor, cu excepția normelor care nu se referă în mod specific la serviciile definite la litera respectivă.
În sensul prezentei definiții:
(i)
o normă este considerată ca referindu-se în mod specific la serviciile societății informaționale dacă, având în vedere expunerea de motive și partea sa dispozitivă, aceasta are ca scop și obiect specific, în totalitate sau în unele din dispozițiile sale, reglementarea acestor servicii într-o manieră explicită și direcționată;
(ii)
o normă nu este considerată ca referindu-se în mod specific la serviciile societății informaționale în cazul în care afectează astfel de servicii numai într-o manieră implicită sau incidental;
(f)
„reglementare tehnică” înseamnă o specificație tehnică sau o altă cerință sau normă cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative relevante, a cărei respectare este obligatorie, de jure sau de facto, în cazul comercializării, prestării unui serviciu, stabilirii unui operator de servicii sau utilizării într-un stat membru sau într-o parte semnificativă a acestuia, precum și actele cu putere de lege sau actele administrative ale statelor membre, cu excepția celor prevăzute la articolul 7, care interzic fabricarea, importul, comercializarea sau utilizarea unui produs sau care interzic prestarea sau utilizarea unui serviciu sau stabilirea în calitate de prestator de servicii.
Reglementările tehnice de facto includ:
(i)
actele cu putere de lege sau actele administrative ale unui stat membru care fac referire fie la specificații tehnice sau la alte cerințe sau la norme cu privire la servicii, fie la coduri profesionale sau coduri de bune practici, care la rândul lor fac referire la specificații tehnice sau la alte cerințe sau la norme cu privire la servicii, a căror respectare conferă prezumția de conformitate cu obligațiile impuse de actele cu putere de lege sau actele administrative respective;
(ii)
acordurile voluntare la care o autoritate publică este parte contractantă și care prevăd, în interesul general, respectarea specificațiilor tehnice sau a altor cerințe sau norme cu privire la servicii, cu excepția caietului de sarcini pentru achiziții publice;
(iii)
specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme cu privire la servicii în legătură cu măsuri fiscale sau financiare care afectează consumul de produse sau servicii prin încurajarea respectării acestor specificații tehnice sau a altor cerințe sau norme cu privire la servicii; specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme cu privire la servicii în legătură cu sistemele de asigurări sociale la nivel național nu sunt incluse.
Acestea cuprind reglementări tehnice impuse de către autoritățile desemnate de statele membre și care figurează pe o listă elaborată și actualizată, după caz, de Comisie, în cadrul Comitetului menționat la articolul 2.
Modificarea acestei listei se efectuează în conformitate cu aceeași procedură;
(g)
„proiect de reglementare tehnică” înseamnă textul unei specificații tehnice sau al unei alte cerințe sau norme cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative, formulat în scopul adoptării sale ca reglementare tehnică, textul fiind într-un stadiu de elaborare în care pot fi făcute încă modificări substanțiale.
(2) Prezenta directivă nu se aplică:
(a)
serviciilor de radiodifuziune;
(b)
serviciilor de transmisie de televiziune prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului (6).
(3) Prezenta directivă nu se aplică normelor referitoare la subiecte care sunt reglementate de legislația Uniunii în domeniul serviciilor de telecomunicații, astfel cum sunt prevăzute de Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7).
(4) Prezenta directivă nu se aplică normelor referitoare la subiecte care sunt reglementate de legislația Uniunii în domeniul serviciilor financiare, astfel cum sunt enumerate neexhaustiv în anexa II la prezenta directivă.
(5) Cu excepția articolului 5 alineatul (3), prezenta directivă nu se aplică normelor stabilite de către sau pentru piețele reglementate în înțelesul Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) sau de către sau pentru alte piețe sau organisme care desfășoară activități de decontare sau compensare pentru piețele respective.
(6) Prezenta directivă nu se aplică acelor măsuri pe care statele membre le consideră necesare în temeiul tratatelor pentru a asigura protecția persoanelor, în special a lucrătorilor, în cazul utilizării produselor, cu condiția ca aceste măsuri să nu afecteze produsele.
Articolul 2
Se instituie un Comitet permanent format din reprezentanți desemnați de către statele membre, care pot fi asistați de experți sau consultanți, și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
Comitetul își adoptă propriul regulament de procedură.
Articolul 3
(1) Comitetul se întrunește cel puțin de două ori pe an.
Comitetul se întrunește într-o componență specifică pentru a examina problemele legate de serviciile societății informaționale.
(2) Comisia transmite comitetului un raport cu privire la punerea în practică și la aplicarea procedurilor prevăzute de prezenta directivă și transmite propuneri destinate eliminării barierelor în calea comerțului, existente sau previzibile.
(3) Comitetul își exprimă punctul de vedere cu privire la comunicările și propunerile menționate la alineatul (2) și în acest sens poate propune Comisiei în special:
(a)
să asigure, după caz, pentru evitarea riscului apariției barierelor în calea comerțului, ca într-o primă etapă statele membre în cauză să decidă între ele cu privire la măsurile adecvate;
(b)
să ia toate măsurile adecvate;
(c)
să identifice domeniile în care este necesară armonizarea și, după caz, să realizeze armonizarea corespunzătoare într-un anumit sector.
(4) Comisia trebuie să consulte comitetul:
(a)
la luarea deciziilor referitoare la sistemul actual prin care schimbul de informații prevăzut în prezenta directivă este pus în aplicare și la orice modificare a acestuia;
(b)
la revizuirea modului de funcționare a sistemului prevăzut de prezenta directivă.
(5) Comitetul poate fi consultat de Comisie cu privire la orice proiect preliminar de reglementare tehnică primit de către aceasta.
(6) Orice întrebare referitoare la punerea în aplicare a prezentei directive poate fi transmisă comitetului la cererea președintelui său sau a unui stat membru.
(7) Procedurile comitetului și informațiile care îi sunt transmise acestuia sunt confidențiale.
Cu toate acestea, comitetul și autoritățile naționale pot consulta persoane fizice sau juridice, inclusiv persoane din sectorul privat, în vederea obținerii unei opinii specializate, cu condiția luării tuturor măsurilor de precauție necesare.
(8) Referitor la normele cu privire la servicii, Comisia și comitetul pot consulta persoane fizice sau juridice din industrie sau din mediul academic și, ori de câte ori este posibil, organisme reprezentative, capabile să formuleze opinii specializate cu privire la obiectivele sociale și societale și consecințele unei norme cu privire la servicii și iau notă de opinia acestora ori de câte ori sunt solicitate să o facă.
Articolul 4
Statele membre comunică Comisiei, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1), toate cererile adresate instituțiilor de standardizare de a elabora specificații tehnice sau un standard referitor la produse specifice, în scopul adoptării unei reglementări tehnice referitoare la acele produse sub forma proiectelor de reglementări tehnice, și precizează motivele pentru adoptarea acestora.
Articolul 5
(1) Sub rezerva articolului 7, statele membre comunică de îndată Comisiei orice proiect de reglementare tehnică, cu excepția situației în care doar se transpune integral textul unui standard internațional sau european, caz în care este suficientă informația referitoare la standardul în cauză; de asemenea, acestea înaintează Comisiei o expunere a motivelor care fac necesară adoptarea unei astfel de reglementări, în cazul în care aceste motive nu au fost clarificate suficient în proiectul de reglementare tehnică.
După caz și dacă nu au fost deja transmise cu o comunicare anterioară, statele membre comunică totodată Comisiei textele principalelor acte cu putere de lege sau norme administrative aflate în legătură directă, în cazul în care pentru evaluarea implicațiilor proiectului de reglementare tehnică este necesară cunoașterea acestor texte.
Statele membre comunică din nou Comisiei proiectul de reglementare tehnică, în condițiile menționate la primul și al doilea paragraf din prezentul alineat, în cazul în care îi aduc modificări semnificative care au ca efect schimbarea obiectului, scurtarea programului de punere în aplicare avut în vedere inițial, adăugarea de specificații sau cerințe ori transformarea acestora în unele mai restrictive.
În special în cazul în care proiectul de reglementare tehnică urmărește limitarea comercializării sau utilizării unei substanțe chimice, a unui preparat sau produs chimic din motive legate de sănătatea publică sau de protecția consumatorilor sau a mediului, statele membre transmit, de asemenea, fie un rezumat, fie referințele cu privire la datele relevante referitoare la substanța, procesul sau produsul în cauză, precum și cu privire la substituenții cunoscuți și disponibili, atunci când asemenea informații există, și comunică efectele anticipate ale măsurilor referitoare la sănătatea publică și protecția consumatorilor și a mediului, împreună cu o analiză a riscului desfășurată în mod corespunzător, în conformitate cu principiile prevăzute în partea relevantă din secțiunea II.3 din anexa XV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (9).
Comisia notifică de îndată celelalte state membre cu privire la proiectul de reglementare tehnică și la toate documentele care i-au fost înaintate; de asemenea, poate înainta proiectul în cauză comitetului menționat la articolul 2 din prezenta directivă și, după caz, comitetului responsabil pentru domeniul respectiv.
Referitor la specificațiile tehnice sau la alte cerințe sau norme cu privire la servicii, menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (iii) din prezenta directivă, comentariile sau avizele detaliate ale Comisiei sau ale statelor membre pot avea în vedere numai aspectele care pot obstrucționa comerțul sau, referitor la normele cu privire la servicii, libera circulație a serviciilor sau libertatea de stabilire a prestatorilor de servicii și nu aspectele fiscale sau financiare ale măsurii.
(2) Comisia și statele membre pot adresa observații statului membru care a înaintat proiectul reglementării tehnice; statul membru în cauză ține seama, pe cât posibil, de aceste observații în pregătirea ulterioară a reglementării tehnice.
(3) Statele membre comunică de îndată Comisiei textul definitiv al reglementării tehnice.
(4) Informațiile furnizate în temeiul prezentului articol nu sunt confidențiale, cu excepția cazului în care statul membru care face notificarea solicită acest lucru în mod expres. Orice astfel de solicitare trebuie să fie motivată.
În astfel de situații, dacă sunt luate măsurile de precauție necesare, comitetul menționat la articolul 2 și autoritățile naționale pot solicita consultanță de la persoane fizice sau juridice din sectorul privat.
(5) În cazul în care proiectele reglementărilor tehnice fac parte din măsurile care trebuie comunicate Comisiei în stadiul de proiect, în temeiul unui alt act al Uniunii, statele membre pot efectua comunicarea în înțelesul alineatului (1) în temeiul actului respectiv, cu condiția să se indice în mod oficial că această comunicare constituie, de asemenea, o comunicare în sensul prezentei directive.
Absența unei reacții din partea Comisiei, în temeiul prezentei directive, la un proiect de reglementare tehnică nu aduce atingere niciunei decizii care poate fi luată în temeiul unui alt act al Uniunii.
Articolul 6
(1) Statele membre amână adoptarea proiectului unei reglementări tehnice pentru o perioadă de trei luni de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1).
(2) Statele membre amână:
-
pentru o perioadă de patru luni, adoptarea proiectului de reglementare tehnică sub forma unui acord voluntar în înțelesul articolului 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (ii);
-
fără a aduce atingere alineatelor (3), (4) și (5) din prezentul articol, pentru o perioadă de șase luni, adoptarea oricăror altor proiecte de reglementări tehnice, cu excepția proiectelor de norme cu privire la servicii,
de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1), în cazul în care Comisia sau un alt stat membru transmite, în termen de trei luni de la acea dată, un aviz detaliat în sensul că măsura avută în vedere poate crea obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în cadrul pieței interne,
-
fără a aduce atingere alineatelor (4) și (5), pentru o perioadă de patru luni de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1), adoptarea oricărui proiect de norme cu privire la servicii dacă Comisia sau alt stat membru transmite, în termen de trei luni de la acea dată, un aviz detaliat în sensul că măsura avută în vedere poate crea obstacole în calea liberei circulații a serviciilor sau a libertății de stabilire a prestatorilor de servicii în cadrul pieței interne.
În ceea ce privește proiectele de norme cu privire la servicii, avizele detaliate ale Comisiei și statelor membre nu pot afecta în nici un fel măsurile în domeniul politicii culturale, în special în domeniul audiovizualului, pe care statele membre le pot adopta în conformitate cu dreptul Uniunii, având în vedere diversitatea lor lingvistică, specificul lor național și regional și patrimoniul lor cultural.
Statul membru în cauză transmite un raport Comisiei cu privire la acțiunile pe care propune să le întreprindă ca urmare a acestor avize detaliate. Comisia comentează cu privire la această reacție.
Referitor la normele cu privire la servicii, statul membru în cauză indică, după caz, motivele pentru care avizul detaliat nu poate fi luat în considerare.
(3) Cu excepția proiectelor de norme cu privire la servicii, statele membre amână adoptarea unui proiect de reglementare tehnică pentru o perioadă de 12 luni de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1) din prezenta directivă în cazul în care, în termen de trei luni de la acea dată, Comisia își anunță intenția de a propune sau de a adopta o directivă, un regulament sau o decizie referitoare la subiectul respectiv, în conformitate cu articolul 288 din TFUE.
(4) Statele membre amână adoptarea proiectului de reglementare tehnică pentru o perioadă de 12 luni de la data primirii de către Comisie a comunicării prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din prezenta directivă în cazul în care, în interval de trei luni de la acea dată, Comisia își anunță concluzia că respectivul proiect de reglementare tehnică face obiectul unei propuneri de directivă, regulament sau decizie prezentată Parlamentului European și Consiliului în conformitate cu articolul 288 din TFUE.
(5) În cazul în care Consiliul adoptă o poziție în primă lectură în perioada de menționată la alineatele (3) și (4), această perioadă se prelungește până la 18 luni, sub rezerva alineatului (6).
(6) Obligațiile menționate la alineatele (3), (4) și (5) încetează în cazul în care:
(a)
Comisia informează statele membre că nu mai intenționează să propună sau să adopte un act obligatoriu;
(b)
Comisia informează statele membre despre retragerea proiectului sau propunerii sale;
(c)
Comisia sau Parlamentul European și Consiliul adoptă un act obligatoriu.
(7) Alineatele (1)-(5) nu se aplică în cazurile în care:
(a)
din motive de urgență determinate de circumstanțe grave și neprevăzute legate de protecția sănătății sau siguranței publice, protecția animalelor sau a plantelor și, în cazul normelor cu privire la servicii, legate de asemenea de ordinea publică, în special protecția minorilor, un stat membru este obligat să pregătească reglementările tehnice într-un interval de timp foarte scurt pentru a le adopta și a le aplica de îndată, fără a fi posibile consultări; sau
(b)
din motive de urgență determinate de circumstanțe grave referitoare la protecția securității și integrității sistemului financiar, în special la protecția depunătorilor, investitorilor și persoanelor asigurate, un stat membru este obligat să adopte și să pună de îndată în aplicare norme referitoare la serviciile financiare.
În comunicarea menționată la articolul 5, statul membru prezintă motivele pentru urgența măsurilor în cauză. Comisia își prezintă punctul de vedere cu privire la această comunicare cât mai curând posibil. Comisia ia măsurile corespunzătoare în cazurile de utilizare inadecvată a acestei proceduri. Parlamentul European este informat de către Comisie.
Articolul 7
(1) Articolele 5 și 6 nu se aplică acelor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre sau acordurilor voluntare prin intermediul cărora statele membre:
(a)
respectă actele obligatorii ale Uniunii care au ca rezultat adoptarea specificațiilor tehnice sau normelor cu privire la servicii;
(b)
îndeplinesc obligațiile ce decurg din acordurile internaționale care au ca rezultat adoptarea specificațiilor tehnice comune sau normelor referitoare la servicii în Uniune;
(c)
utilizează clauzele de salvgardare prevăzute de actele obligatorii ale Uniunii;
(d)
aplică articolul 12 alineatul (1) din Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10);
(e)
se limitează la punerea în aplicare a unei hotărâri a Curții de Justiție a Uniunii Europene;
(f)
se limitează la modificarea unei reglementări tehnice în înțelesul articolului 1 alineatul (1) litera (f), în conformitate cu o solicitare a Comisiei, în scopul îndepărtării unei bariere în calea comerțului sau, în cazul unei norme cu privire la servicii, în calea liberei circulații a serviciilor sau a libertății de stabilire a prestatorilor de servicii.
(2) Articolul 6 nu se aplică actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre care interzic fabricarea, în măsura în care acestea nu împiedică libera circulație a produselor.
(3) Articolul 6 alineatele (3)-(6) nu se aplică acordurilor voluntare menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (ii).
(4) Articolul 6 nu se aplică specificațiilor tehnice sau altor cerințe sau norme cu privire la servicii prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (iii).
Articolul 8
La fiecare doi ani, Comisia transmite un raport cu privire la rezultatele aplicării prezentei directive Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European.
Comisia publică statisticile anuale privind notificările primite în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 9
În cazul în care statele membre adoptă o reglementare tehnică, aceasta cuprinde o trimitere la prezenta directivă sau este însoțită de o astfel de trimitere la data publicării sale oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 10
Directiva 98/34/CE, astfel cum a fost modificată prin actele menționate în partea A din anexa III la prezenta directivă, se abrogă fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în partea B din anexa III la directiva abrogată și în partea B din anexa III la prezenta directivă.
Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa IV.
Articolul 11
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 12
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 9 septembrie 2015.