РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1302/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно Европейската група за териториално сътрудничество (ЕГТС) с цел по-голяма яснота, опростяване и усъвършенстване на процеса на създаване и функциониране на такива групи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3), на 29 юли 2011 г. Комисията прие доклад до Европейския парламент и до Съвета относно прилагането на посочения регламент. В посочения доклад Комисията обяви намерението си да предложи ограничен брой изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006, за да се улесни създаването и функционирането на ЕГТС, както и да бъде внесена яснота в някои от съществуващите разпоредби. Пречките пред създаването на нови ЕГТС следва да бъдат отстранени, като се запази приемствеността и се улесни функционирането на вече съществуващите групи, което ще позволи по-масовото използване на ЕГТС за подобряване на съгласуваността между политиките и на сътрудничеството между публичните органи, без това да създава допълнителна тежест за националните администрации или за тези на Съюза.
(2)
Създаването на ЕГТС е въпрос, който подлежи на решаване от нейните членове и техните национални органи и не е автоматично свързано с юридически или финансови преимущества на равнището на Съюза.
(3)
С Договора от Лисабон се добави териториалното измерение на политиката на сближаване и терминът „Общност“ беше заменен с термина „Съюз“. Поради това новата терминология следва да бъде въведена в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(4)
ЕГТС могат да имат потенциала да засилят насърчаването и постигането на хармоничното развитие на Съюза като цяло и по-специално на икономическото, социалното и териториалното сближаване на неговите региони, както и да допринесат за постигане на целите на стратегията „Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („стратегия Европа 2020“). ЕГТС могат също така да допринесат положително за намаляване на пречките пред териториалното сътрудничество между регионите, които са засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, включително и по отношение на специфичната ситуация с най-отдалечените региони, и могат да бъдат от основно значение за укрепване на сътрудничеството между трети държави, отвъдморски страни и територии („ОСТ“) и пограничните региони на Съюза, включително чрез използване на програмите на Съюза за външно сътрудничество.
(5)
Опитът, натрупан от създадените до момента ЕГТС, показва, че ЕГТС се използват като правен инструмент и за сътрудничество в контекста на други политики на Съюза, различни от политиката на сближаване, включително чрез изпълнение на програми или части от програми, с финансова подкрепа от Съюза, различна от подкрепата в рамките на политиката на сближаване. Ефикасността и ефективността на ЕГТС следва да бъдат подобрени, като се добавят нови аспекти към същността на ЕГТС, като се премахнат съществуващите пречки и се улесни създаването и дейността на ЕГТС, като същевременно се запази способността на държавите-членки да ограничават действията, които ЕГТС могат да извършват без финансова подкрепа от Съюза. Съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Съюза ЕГТС се ползват във всяка държава-членка с възможно най-широката правосубектност, предоставена на юридическите лица по националното право, включително способността да сключват споразумения с други ЕГТС или с други правни образувания за целите на осъществяване на съвместни проекти за сътрудничество, за да се осигури, наред с другото, по-ефективно управление на макрорегионалните стратегии.
(6)
По дефиниция ЕГТС извършват дейност в повече от една държава-членка. Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 предвижда възможността в конвенцията за ЕГТС и устава им да бъде определено приложимото право по дадени въпроси. Следва да бъдат изяснени случаите, в които това определяне дава приоритет в йерархията на приложимото право, установена в същия регламент, на националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС. В същото време обхватът на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно приложимото право следва да бъде разширен, за да се включват актовете и дейностите на ЕГТС, които подлежат на правен контрол от страна на държавитe-членки във всеки отделен случай.
(7)
В резултат на разликите в статута на местните и регионалните органи в държавите-членки е възможно дадени правомощия да са от компетентността на регионален орган в една държава, а в съседна на нея държава -на национален орган, особено в по-малки или централизирани държави-членки. Затова национални органи следва да могат да станат членове на ЕГТС наред с държавата-членка.
(8)
Независимо че Регламент (ЕО) № 1082/2006 позволява членството в ЕГТС на организации, учредени по реда на частното право, при условие че се считат за „публичноправни организации по смисъла на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), следва да е възможно ЕГТС да се използват в бъдеще за съвместно управление на публични услуги с особен акцент върху услугите от общ икономически интерес или в областта на инфраструктурата. По този начин други участници от частния и публичния сектор също следва да могат да станат членове на ЕГТС. Поради това в обхвата следва да се включат и „публичните предприятия“ по смисъла на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и предприятия, натоварени с изпълнението на услуги от общ икономически интерес в области като образование и обучение, медицински грижи, социални нужди по отношение на здравеопазването и дългосрочни грижи, грижи за децата, достъп до и реинтеграция на пазара на труда, социални жилища и грижа за и социално включване на уязвими групи.
(9)
В Регламент (ЕО) № 1082/2006 не се съдържат подробни правила относно участието на образувания от трети държави в ЕГТС, създадена в съответствие със същия регламент, т.е. от членове от най-малко две държави-членки. Предвид допълнителното привеждане в съответствие на правилата относно сътрудничеството между една или повече държави-членки и една или повече трети държави - най-вече в контекста на трансграничното сътрудничество в рамките на Европейския инструмент за съседство (ЕИС) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), но също и в контекста на допълнителното финансиране от Европейския фонд за развитие, както и на транснационалното сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество“, като отпуснатите средства от ЕИС и ИПП II ще бъдат прехвърлени, за да бъдат обединени с отпуснатите средства от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) по линия на съвместни програми за сътрудничество - следва изрично да се предвиди участието на членове от трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, в ЕГТС, създадени от най-малко две държави-членки. Това следва да е възможно, ако законодателството на третата държава или споразуменията между най-малко една участваща държава-членка и трета държава позволяват това.
(10)
С цел да се укрепи икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза, а с това да се повиши по-специално ефективността на един или повече аспекти на териториалното сътрудничество - трансграничен, транснационален и междурегионален - между членовете на ЕГТС, следва да се позволи участието в ЕГТС на трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони. Поради това операциите в рамките на програми за европейско териториално сътрудничество, съфинансирани от Съюза, следва да продължават да преследват целите на политиката на сближаване на Съюза дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза, като по този начин дейностите на дадена ЕГТС се осъществяват поне до известна степен извън територията на Съюза. В този контекст и когато въобще е от значение, приносът на дейностите на дадена ЕГТС с членове и от трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, в т.ч. с нейните най-отдалечени региони, към целите на политиките в областта на външната дейност на Съюза (напр. цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество) продължава да бъде само епизодичен, тъй като центърът на тежестта на съответните тематични програми за сътрудничество и следователно дейностите на дадена ЕГТС следва да бъде основно съсредоточен върху целите на политиката на сближаване на Съюза. Вследствие на това евентуалните цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество между само една държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, и една или повече трети държави имат единствено спомагателна функция по отношение на целите на териториалното сътрудничество, основаващо се на политиката на сближаване, между държавите-членки, включително техните най-отдалечени региони. Поради това член 175, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) е достатъчно правно основание за приемането на настоящия регламент.
(11)
След получаването на разрешение за участие в ЕГТС на национални, регионални, подрегионални и местни органи и организации, както и, когато е целесъобразно, други публични органи или институции, включително доставчици на публични услуги от ОСТ въз основа на Решение 2013/755/ЕС на Съвета (6), и като се има предвид намерението за програмния период 2014-2020 г. чрез отпускането на специални допълнителни финансови средства по многогодишната финансова рамка да се укрепи сътрудничеството на най-отдалечените региони на Съюза със съседни трети държави и някои от ОСТ, изброени в приложение II към ДФЕС и съседни на тези най-отдалечени региони, ЕГТС като правен инструмент следва да бъде отворен и за членове от ОСТ. С оглед на правната сигурност и прозрачността следва да се създадат специални процедури за одобряване за присъединяването на членове от ОСТ към ЕГТС, включително във връзка с това, ако е необходимо, и специални правила относно приложимото право по отношение на съответната ЕГТС с членове и от ОСТ.
(12)
Регламент (ЕО) № 1082/2006 прави разграничение между конвенцията, с която се определят съставните елементи на бъдещата ЕГТС, и устава, определящ елементите на нейното функциониране. Съгласно посочения регламент обаче уставът понастоящем трябва да съдържа всички разпоредби на конвенцията. Въпреки че и конвенцията, и уставът подлежат на изпращане на държавите-членки, те са различни документи и процедурата по одобряване следва да бъде ограничена до конвенцията. Освен това някои елементи, които понастоящем са в обхвата на устава, следва вместо това да бъдат включени в конвенцията.
(13)
Опитът, натрупан при създаването на ЕГТС, показва, че тримесечният срок за процедурата за одобряване от държавата-членка рядко се спазва. Затова този срок следва да бъде удължен на шест месеца. От друга страна, за да се осигури правна сигурност, след този срок конвенцията следва да се счита за одобрена с мълчаливо съгласие, ако е приложимо, в съответствие с националното право на съответните държави-членки, включително със съответните им конституционни изисквания. Държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва обаче официално да одобри конвенцията. Макар че държавите-членки следва да могат да прилагат национални правила по отношение на процедурата за одобряване на участие на потенциален член в ЕГТС или да създадат специални правила в рамките на националните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006, следва да бъдат изключени дерогации от разпоредбата относно мълчаливото съгласие след изтичане на шестмесечния срок, освен в случаите, предвидени в настоящия регламент.
(14)
Следва да бъдат определени основанията, при които държавите-членки могат да откажат да одобрят участието на потенциалния член или конвенцията.При одобрението следва да не се взема предвид всяко национално законодателство, с което се изискват различни правила и процедури от тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(15)
Тъй като Регламент (ЕО) № 1082/2006 не може да се прилага в трети държави, държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва при одобряването на участието на потенциални членове от трети държави, създадени съгласно законодателството на тези трети държави, да се увери, като се консултира с тези държави-членки, съгласно чието законодателство са създадени други потенциалните членове на ЕГТС, че третите държави са приложили условия и процедури, равностойни на тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006, или приети в съответствие с международни двустранни или многостранни споразумения, сключени между държави членки на Съвета на Европа, независимо дали са и държави членки на Съюза, въз основа на Европейската рамковата конвенция за трансгранично сътрудничество между териториалните общности или власти, подписана в Мадрид на 21 май 1980 г., и допълнителните протоколи, приети съгласно нея. В случай на участие на няколко държави-членки на Съюза и една или повече трети държави следва да е достатъчно споразумението да е сключено между съответната трета държава и една от участващите държави-членки на Съюза.
(16)
За да се насърчи присъединяването на нови членове към вече съществуващи ЕГТС, следва да бъде опростена процедурата за изменение на конвенцията в такива случаи. След това, в случай на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, за тези изменения следва да не бъдат уведомявани всички участващи държави-членки, а само държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият потенциален член, и държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС. За всички последващи изменения на конвенцията следва да бъдат уведомявани всички заинтересовани държави-членки. Това опростяване на процедурата за изменение обаче не следва да се прилага в случай на нов потенциален член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, от трета държава или от ОСТ, за да се даде възможност на всички участващи държави-членки да проверят дали неговото присъединяване е в съответствие с техния обществен интерес или обществен ред.
(17)
Предвид връзките между държавите-членки и ОСТ, процедурите за одобряване на участието на потенциални членове от ОСТ следва да включват тези държави-членки. В съответствие със специфичните управленски отношения между държавата-членка и ОСТ, държавата-членка следва или да одобри участието на потенциалния член от ОСТ, или да предостави писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в Регламент (ЕО) № 1082/2006. Същата процедура следва да се прилага в случай че потенциален член от ОСТ желае да се присъедини към съществуваща ЕГТС.
(18)
Тъй като уставът вече не съдържа всички разпоредби на конвенцията, както конвенцията, така и уставът следва да се регистрират или публикуват или и двете. Освен това с цел прозрачност следва да бъде публикувано известие относно решението за създаване на ЕГТС в серия C на Официален вестник на Европейския съюз. От съображения за съответствие това известие следва да съдържа подробната информация, посочена в приложението към Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
(19)
Обхватът на целта на ЕГТС следва да бъде разширен, за да включва улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество като цяло, включително в областта на стратегическото планиране и разрешаването на въпроси от регионално и местно значение в съответствие с политиката на сближаване и други политики на Съюза, като по този начин се допринесе за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ или на макрорегионалните стратегии. Поради това ЕГТС следва да може да изпълнява също така операции с финансова подкрепа, различна от предоставяната в рамките на политиката на сближаване на Съюза. Освен това, всеки член от държавите-членки или от трети представени държави следва да притежава необходимото правомощие за ефективното функциониране на ЕГТС, освен ако държавата-членка или трета държави одобряват участието на член, създаден по националното право, дори когато този член не е компетентен по всички задачи, посочени в конвенцията.
(20)
С ЕГТС като правен инструмента не се цели заобикаляне на рамката, предвидена от достиженията на правото на Съвета на Европа, която предлага различни възможности и рамки, позволяващи на регионалните и местните органи да осъществяват трансгранично сътрудничество, включително чрез новите еврорегионални групи за сътрудничество (7), нито се предлага набор от конкретни общи правила, които по еднакъв начин да уреждат всички такива механизми в целия Съюз.
(21)
Както конкретните задачи на ЕГТС, така и възможността държавите-членки да ограничат действията, които ЕГТС могат да осъществяват без финансовата подкрепа от Съюза, следва да бъдат в съответствие с разпоредбите, които уреждат ЕФРР, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за програмния период 2014 - 2020 г.
(22)
Въпреки че в Регламент (ЕО) № 1082/2006 е предвидено, че задачите на една ЕГТС, наред с другото, не включват „правомощията на регулиращите органи“, които може да имат различни правни последици в различните държави-членки, все пак събранието на ЕГТС следва да се определи, ако конвенцията нарочно предвижда това, и при спазване на националното право и правото на Съюза, да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които може да се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от нейните ползватели.
(23)
Вследствие на отварянето на ЕГТС към членове от трети държави или от ОТС в конвенцията следва да се съдържат разпоредбите, регламентиращи тяхното участие.
(24)
Конвенцията следва да съдържа освен позоваване на приложимото право като цяло, както понастоящем е предвидено в член 2 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така и да посочва правилата на Съюза и националното право, приложимо за ЕГТС. Освен това следва да е възможно за това национално право да бъде правото на държавата-членка, в която органите на ЕГТС упражняват своите правомощия, по-специално в случаите, в които персоналът работи под ръководството на директора и се намира в държава-членка, различна от държавата членка, в която е седалището на ЕГТС. Конвенцията следва също така да изброява приложимото право на Съюза и националното право, пряко относими към дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи, включително когато ЕГТС управлява услуги от общ интерес или инфраструктура.
(25)
Настоящият регламент не следва да обхваща срещаните от ЕГТС проблеми във връзка с възлагането на трансгранични обществени поръчки.
(26)
Предвид значимостта на правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, залегнали в разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане, тези правила и принципи следва да се определят в конвенцията, а не в устава. Следва да е възможно в конвенцията да могат да се предвидят различни възможности за избора на приложимите правила за персонала на ЕГТС. Уставът следва да съдържа конкретни разпоредби относно управлението на персонала и процедурите за неговото наемане.
(27)
Държавите-членки следва да използват в по-голяма степен възможностите, предвидени в Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (8), да се предвидят чрез общо споразумение изключения във връзка с определянето на приложимото законодателство съгласно посочения регламент в интерес на някои лица или категории лица и третират персонала на ЕГТС като такава категория лица.
(28)
Предвид значимостта на разпоредбите за отговорността на членовете тези разпоредби следва да бъдат уредени в конвенцията, а не в устава.
(29)
Когато дадена ЕГТС има за изключителна цел управлението на програма за сътрудничество или част от нея, подпомагана от ЕФРР, или когато ЕГТС има за цел междурегионално сътрудничество или мрежи, следва да не се изисква информация за територията, в която ЕГТС може да изпълнява своите задачи. В първия случай обхватът на територия следва да бъде определена, и когато е целесъобразно, да бъде и изменен в съответната програма за сътрудничество. Във втория случай изискванията за такава информация, макар че се отнасят главно до нематериални дейности, биха могли да попречат на участието на нови членове в междурегионалното сътрудничество или в мрежите.
(30)
Следва да бъдат изяснени различните правила във връзка с контрола на управлението на публичните фондове, от една страна, и одита на отчетните документи на ЕГТС, от друга.
(31)
ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, следва да бъдат по-ясно разграничени от тези, чиито членове са с неограничена отговорност. Освен това, за да се даде възможност на ЕГТС, чиито членове имат ограничена отговорност, да извършват дейности, от които потенциално може да възникнат дългове, на държавите-членки следва да се позволи да изискват тези ЕГТС да сключат подходяща застраховка или да са обект на подходяща финансова гаранция, която да покрива специфичните рискове във връзка с тези дейности.
(32)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията всички разпоредби, както и всички техни изменения, приети за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006. За да се подобри обменът на информация и координацията между държавите-членки, Комисията и Комитета на регионите, Комисията следва да предава текста на тези разпоредби на държавите-членки и на Комитета на регионите. Комитетът на регионите създава платформа за ЕГТС, която позволява на всички заинтересовани лица да обменят опит и добри практики и подобрява комуникацията относно възможностите и предизвикателствата пред ЕГТС, като улеснява обмена на опит във връзка със създаването на ЕГТС на териториално равнище и споделянето на знания за най-добрите практики за териториално сътрудничество.
(33)
Следва да бъде определен нов краен срок за доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006. В съответствие с инициативата на Комисията за преминаване към разработване на политики въз основа на надеждни данни, в този доклад следва да се разглеждат основните въпроси във връзка с оценката, включително ефективността, ефикасността, относимостта, европейската добавена стойност, диапазона за опростяване и устойчивостта. Ефективността следва да се разбира и като отнасяща се, inter alia, до естеството на опитите в отделните служби на Комисията, както и между Комисията и други органи като например Европейската служба за външна дейност, за разпространяване на информация относно инструмента ЕГТС. Комисията следва да изпрати този доклад на Европейския парламент, Съвета и, съгласно член 307, първа алинея от ДФЕС, на Комитета на регионите. Този доклад следва да бъде изпратен до 1 август 2018 г.
(34)
За да се изготви списък с индикатори, който да се използва за изготвянето на доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове съгласно член 290 от ДФЕС. От особена важност е Комисията да направи подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури незабавно, своевременно и по подходящ начин предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(35)
Съществуващите ЕГТС следва да не бъдат задължавани да адаптират конвенцията и устава си съобразно измененията на Регламент (ЕО) № 1082/2006, въведени с настоящия регламент.
(36)
Необходимо е да се уточни при действието на кой набор от правила следва да бъдат одобрени ЕГТС, за които процедурата за одобряване вече е започнала преди настоящият регламент да започне да се прилага.
(37)
За да бъдат адаптирани съществуващите национални правила за прилагане на настоящия регламент преди програмите съгласно цел „Европейско териториално сътрудничество“ да бъдат представени на Комисията, настоящият регламент следва да започне да се прилага шест месеца след датата на влизането му в сила. При адаптиране на своите съществуващи национални правила държавите-членки следва да гарантират, че са определени компетентните органи, отговарящи за одобрението на ЕГТС, и че в съответствие с техните правни и административни разпоредби тези органи са същите такива, които отговарят за получаването на известия в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно подобряване на правния инструмент ЕГТС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на посочената цел, като се има предвид, че участието в ЕГТС не е задължително и се извършва при спазване на конституционния ред на всяка държава-членка.
(39)
Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006
Регламент (ЕО) № 1082/2006 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Европейска група за териториално сътрудничество („ЕГТС“) може да бъде създадена на територията на Съюза при условията и разпоредбите, предвидени в настоящия регламент.
2. Целта на ЕГТС е да улеснява и насърчава по-специално териториалното сътрудничество, включително един или повече аспекти на трансграничното, транснационалното и междурегионалното сътрудничество между нейните членове, както са определени в член 3, параграф 1, с цел по-голямо икономическо, социално и териториално сближаване на Съюза.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. Седалището на ЕГТС се намира в държава-членка, съгласно чието право е създаден поне един от членовете на ЕГТС.“;
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Актовете на органите на ЕГТС се уреждат от:
а)
настоящия регламент;
б)
конвенцията, посочена в член 8, когато това е изрично разрешено по настоящия регламент; както и
в)
при въпроси, които не са уредени от настоящия регламент или са само частично уредени от него - националното право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
Когато е необходимо да се определи приложимото право съгласно правото на Съюза или международното частно право, дадена ЕГТС се счита за образувание от държавата-членка, в която е седалището й.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Дейностите на ЕГТС във връзка с изпълнение на задачите, посочени в член 7, параграфи 2 и 3, в рамките на Съюза се уреждат от приложимото право на Съюза и националното право, определени от конвенцията, посочена в член 8.
Дейностите на ЕГТС, които са съфинансирани от бюджета на Съюза, отговарят на изискванията, установени в приложимото право на Съюза и националното право, по отношение на прилагането на правото на Съюза.“;
3)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Следните образувания могат да станат членове на ЕГТС:
а)
държави-членки или органи на национално равнище;
б)
регионални органи;
в)
местни органи;
г)
публични предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9) или публичноправни организации по смисъла на член 1, параграф 9, втора алинея от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
д)
предприятия, на които е възложено извършването на услуги от общ икономически интерес, в съответствие с приложимото право на Съюза и национално право;
е)
национални, регионални или местни органи или организации, или публични предприятия, равностойни на посочените в буква г), от трети държави, при условията, определени в член 3а.“;
(9) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1)." 						
(10) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114)." 						
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. ЕГТС се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, с изключение на случаите, предвидени в член 3а, параграфи 2 и 5.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 3а
Приемане на членове от трети държави или отвъдморски страни или територии (OCT)
1. В съответствие с член 4, параграф 3а ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки и една или повече трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, ако тези държави-членки и трети държави съвместно извършват действия за териториално сътрудничество и изпълнение на програми, подпомагани от Съюза.
За целите на настоящия регламент за трета държава или ОСТ се счита държава или ОСТ, граничеща с държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, когато третата държава или ОСТ и същата държава-членка имат обща сухопътна граница или когато както третата държава или ОСТ, така и държавата-членка отговарят на условията на съвместна морска трансгранична или транснационална програма по целта „Европейско териториално сътрудничество“ или отговарят на условията на друга трансгранична програма за сътрудничество или програма за сътрудничество, свързана с прекосяване на море или с морски басейни, включително когато са разделени от международни води.
2. ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията само на една държава-членка и една или повече трети държави, граничещи със същата държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, ако заинтересованата държава-членка счита, че тази ЕГТС е в съответствие с обхвата на провежданото от нея териториално сътрудничество в контекста на трансграничното или транснационалното сътрудничество или двустранните отношения със съответните трети държави.
3. За целите на параграфи 1 и 2 трети държави, граничещи с държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, включват морските граници между съответните държави.
4. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 1 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, включително техните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
5. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 2 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията само на една държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
6. ЕГТС не може да се създава от членове само от една държава-членка и една или повече ОСТ, свързани със същата държава-членка.“;
5)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. След известие съгласно параграф 2, получено от потенциален член, държавата-членка, която е получила известието, като взима под внимание своята конституционна структура, одобрява участието на потенциалния член в ЕГТС и конвенцията, освен ако същата държава членка счита, че:
а)
това участие или конвенцията не е в съответствие с нито едно от следните:
i)
настоящия регламент;
ii)
други разпоредби на правото на Съюза относно актовете и дейностите на ЕГТС;
iii)
националното право, свързано с правомощията и компетентността на потенциалния член;
б)
такова участие не е обосновано по причини, свързани с обществения интерес или обществения ред на същата държава-членка; или
в)
уставът не е в съответствие с конвенцията.
В случай на отказ на одобрение държавата-членка излага мотивите си да откаже одобрение и, по целесъобразност, предлага необходимите изменения в конвенцията.
Държавата-членка взема решение относно одобрение в срок от шест месеца от датата на получаване на известие в съответствие с параграф 2. Ако държавата-членка, която е получила известието, не направи възражение в този срок, участието на потенциалния член и конвенцията се считат за одобрени. Независимо от това държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, официално одобрява конвенцията, за да се позволи създаването на ЕГТС.
Всяко искане за допълнителна информация от държавата-членка до потенциален член прекъсва срока, посочен в трета алинея. Прекъсването започва от деня, следващ датата, на която държавата-членка е изпратила забележките си до потенциалния член, и продължава, докато потенциалният член даде отговор по забележките.
Прекъсване на срока, посочен в трета алинея обаче не настъпва, ако потенциалният член представи отговор по забележките на държавата-членка в срок от десет работни дни след началото на периода на прекъсване.
При вземане на решение относно участието на потенциален член в ЕГТС държавите-членки могат да приложат националните си правила.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3a. В случай на ЕГТС с потенциални членове от една или повече трети държави държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, като се консултира с другите заинтересовани държави-членки, се уверява, че са спазени условията, определени в член 3а, и че всяка трета държава е одобрила участието на потенциалния член в съответствие с едно от следните:
а)
условия и процедури, равностойни на установените в настоящия регламент; или
б)
споразумение, сключено между най-малко една държава-членка, съгласно чието законодателство е създаден потенциалният член, и тази трета държава.“;
в)
параграфи 5 и 6 се заменят със следното:
„5. Членовете се споразумяват относно конвенцията, посочена в член 8, като осигуряват нейната съгласуваност с одобрението в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
6. ЕГТС уведомява държавите-членки, съгласно чието право са създадени членовете на ЕГТС, за всички изменения на конвенцията или на устава. Всяко изменение в конвенцията, с изключение единствено в случай на присъединяване на нов член по реда и при условията на параграф 6а, буква а), подлежи на одобряване от тези държави-членки в съответствие с процедурата, предвидена в настоящия член.“;
г)
добавя се следният параграф:
„6a. В случай на присъединяване на нови членове към съществуваща ЕГТС се прилагат следните разпоредби:
а)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, това присъединяване подлежи на одобряване само от държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият член в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3, и за него се уведомява държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС;
б)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, се прилага процедурата, предвидена в параграф 6;
в)
в случай на присъединяване на нов член от трета държава към вече съществуваща ЕГТС, това присъединяване подлежи на разглеждане от държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3а.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
Участие на членове от ОСТ
В случай на ЕГТС с потенциален член от ОСТ, държавата-членка, с която е свързана ОСТ, се уверява, че са спазени условията по член 3а, и като взема предвид връзката си с ОСТ:
а)
одобрява участието на потенциалния член в съответствие с член 4, параграф 3; или
б)
дава писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в настоящия регламент.“;
7)
Член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Придобиване на статут на юридическо лице и публикуване в Официален вестник
1. Конвенцията и уставът, както и всяко последващо тяхно изменение, се регистрират или публикуват или и двете в държавата-членка, където се намира седалището на съответното ЕГТС, в съответствие с приложимото национално право в тази държава членка. ЕГТС придобива статут на юридическо лице от датата на регистрацията или публикуването на конвенцията и устава, в зависимост от това кое от тези събития настъпва първо. Членовете информират съответните държави-членки и Комитета на регионите за регистрацията или за публикуването на конвенцията и на устава.
2. ЕГТС гарантира, че в срок от десет работни дни от датата на регистрацията или от публикуването на конвенцията и устава се изпраща заявление до Комитета на регионите в съответствие с образеца, посочен в приложението към настоящия регламент. След това Комитетът на регионите предава това заявление на Службата за публикации на Европейския съюз за публикуване на известие в серия C на Официален вестник на Европейския съюз, оповестяващо създаването на ЕГТС и съдържащо данните, посочени в приложението към настоящия регламент.“;
8)
В член 6 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Независимо от параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако задачите на дадена ЕГТС, както са посочени в член 7, параграф 3, включват дейности, съфинансирани от Съюза, се прилага съответното законодателство относно контрола на средствата, предоставени от Съюза.“;
9)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. ЕГТС действа съгласно възложените й задачи, а именно улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество за укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване в Съюза и преодоляване на пречките за вътрешния пазар. Всяка задача се определя от нейните членове, така че да попада в кръга на компетентност на всеки член, освен ако държавата-членка или третата държава не одобри участието на член, създаден съгласно национално й право, даже и ако този член не е компетентен по отношение на всички задачи, посочени в конвенцията.
3. Дадена ЕГТС може да извършва конкретни дейности във връзка с териториалното сътрудничество между нейните членове за постигане на целта, посочена в член 1, параграф 2, със или без финансова подкрепа от Съюза.
Преди всичко задачите на ЕГТС може да се отнасят до изпълнението на програми за сътрудничество или части от тях или до изпълнението на операции, подпомагани от Съюза чрез Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и/или Кохезионния фонд.
Държавите-членки могат да ограничат задачите, които ЕГТС може да изпълняват без финансова подкрепа от Съюза. Държавите-членки обаче, без да се засяга член 13, не могат да изключват задачите относно инвестиционните приоритети, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11).“;
(11) Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно конкретните разпоредби за подкрепа от Европейския регионален фонд за развитие на целта за европейско териториално сътрудничество (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 259)“;" 						
б)
в параграф 4 се добавя следната алинея:
„В съответствие с приложимото право на Съюза и национално право, посоченото в член 10, параграф 1, буква а) събрание на ЕГТС може обаче да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от ползвателите.“;
10)
В член 8 параграф 2 се заменя със следното:
„2. В конвенцията се определят:
а)
наименованието и седалището на ЕГТС;
б)
териториалният обхват, в който ЕГТС може да изпълнява своите задачи;
в)
целта и задачите на ЕГТС;
г)
срокът, за който е учредена ЕГТС, и условията за прекратяването й;
д)
списъкът на членовете на ЕГТС;
е)
списъкът на органите на ЕГТС и съответните им правомощия;
ж)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, за целите на тълкуването и прилагането на конвенцията;
з)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която функционират органите на ЕГТС;
и)
условията за участие на членове от трети държави или от ОСТ, ако е целесъобразно, включително установяването на приложимото право, когато ЕГТС изпълнява задачи в трети държави или в ОСТ;
й)
приложимото право на Съюза и национално право, пряко свързани с дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи;
к)
правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, уреждащи разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане;
л)
разпоредбите относно отговорността на ЕГТС и на нейните членове в съответствие с член 12;
м)
съответните условия за взаимно признаване, включително по отношение на финансовия контрол на управлението на обществените фондове; и
н)
процедурите за приемане на устава и изменение на конвенцията, които са в съответствие със задълженията, посочени в членове 4 и 5.
3. Ако задачите на ЕГТС се отнасят единствено до управлението на програма за сътрудничество или част от нея съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 или ако ЕГТС се отнася до междурегионално сътрудничество или мрежи, информацията съгласно параграф 2, буква б) не се изисква.“;
11)
Член 9 се заменя със следния текст:
„Член 9
Устав
1. Уставът на ЕГТС се приема от нейните членове с единодушие въз основа на нейната конвенцията и в съответствие с нея.
2. В устава на ЕГТС се определя най-малко следното:
а)
разпоредбите относно работата на органите на ЕГТС и техните правомощия, както и броят на представителите на членовете в съответните органи;
б)
нейните процедури за вземане на решение;
в)
нейният работен език или работни езици;
г)
редът за нейното функциониране;
д)
нейните процедури относно управлението на персонала и неговото наемане;
е)
редът за финансовата вноска на нейните членове;
ж)
отчетните и бюджетните правила, приложими от нейните членове;
з)
назначеният независим външен одитор на нейните отчетни документи; и
и)
процедурите за изменение на нейния устав, които са в съответствие със задълженията, установени в членове 4 и 5.“;
12)
В член 11 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изготвянето на отчетните документи на ЕГТС и при необходимост на годишния отчет към тях, както и одитът и публикуването на тези отчетни документи, се уреждат от националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
13)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„ЕГТС носи отговорност за всичките си дългове.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Без да се засяга параграф 3, когато активите на ЕГТС се окажат недостатъчни, за да покрият пасивите й, членове й носят отговорност за дълговете на ЕГТС независимо от естеството на дълговете, като делът на всеки от членовете се определя пропорционално на неговата финансова вноска. Условията за финансовото участие се определят в устава.
Членовете на ЕГТС могат да предвидят в устава, че те носят отговорност и след като са престанали да бъдат членове на ЕГТС, за задължения, произтичащи от дейности на ЕГТС, извършени по време на тяхното членство.
2a. Ако отговорността на най-малко един от членовете на ЕГТС от държава-членка е ограничена по силата на националното право, съгласно което е създаден той, останалите членове могат също да ограничат своята отговорност в конвенцията, когато националното право за прилагането на настоящия регламент им дава възможност за това.
Наименованието на ЕГТС, съставена от членове с ограничена отговорност, включва думата „ограничена“.
Изискванията за публикуване на конвенцията, устава и отчетните документи на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, са най-малко равностойни на изискванията за другите правни субекти с ограничена отговорност, съгласно законите на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
В случай на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, всяка заинтересована държава-членка може да изиска ЕГТС да сключи подходяща застраховка или да е обект на гаранция, предоставена от банка или друга финансова институция, установена в държава-членка, или да е покрита от инструмент, предоставен като гаранция от публичен орган или от държавата-членка, за да се покрият специфичните рискове във връзка с дейностите на ЕГТС.“;
14)
В член 15, параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„2. Ако в настоящия регламент не е предвидено друго, при спорове, по които ЕГТС е страна, се прилага правото на Съюза относно юрисдикцията. За всички случаи, които не са уредени от правото на Съюза в тази област, компетентните съдебните инстанции за уреждане на споровете са тези в държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
15)
Член 16 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки приемат разпоредби за осигуряване на ефективното прилагане на настоящия регламент, включително във връзка с определянето на компетентните органи, които отговарят за процедурата за одобрение в съответствие с тяхната правна и административна уредба.
Когато това се изисква съгласно националното право, съответната държава-членка може да установи подробен списък на задачите, които членовете на дадена ЕГТС по смисъла на член 3, параграф 1, създадени съгласно нейните закони, вече изпълняват в същата държава-членка във връзка с териториалното сътрудничество.
Държавата-членка предоставя на Комисията текста на всички разпоредби, приети съгласно настоящия член, както и техните изменения. Комисията предава тези разпоредби на останалите държави-членки и Комитета на регионите.”;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Разпоредбите, посочени в параграф 1, доколкото засягат държава-членка, с която е свързана ОСТ, като се вземе предвид връзката на държавата-членка с тази ОСТ, осигуряват ефективното прилагане на настоящия регламент и по отношение на онези ОСТ, които граничат с други държави-членки или най-отдалечени региони на тези държави-членки.“;
16)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
Доклад
До 1 август 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Комитета на регионите доклад относно прилагането на настоящия регламент, в който се оценява, въз основа на показатели, неговата ефективност, ефикасност, практическо значение, европейска добавена стойност и възможностите за неговото опростяване.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 17а, с които се определя списъкът на показателите, посочен в първа алинея.“;
17)
Създава се следният член 17а:
„Член 17а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегирани актове, посочени в член 17, втора алинея, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 декември 2013 г..
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, втора алинея, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“.
Член 2
Преходни разпоредби
1. ЕГТС, създадени преди 21 декември 2013 г., не са задължени да приведат своята конвенция и устава си в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му, както е изменен с настоящия регламент.
2. В случай на ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., и за които остава само регистрация или публикуване съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, конвенцията или уставите се регистрират, публикуват или и двете в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му преди неговото изменение с настоящия регламент.
3. ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 повече от шест месеца преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди изменението му с настоящия регламент.
4. ЕГТС, различни от посочените в параграфи 2 и 3 от настоящия член, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията текста на необходимите изменения на националните разпоредби, приети в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент, не по-късно от 22 юни 2014 г.
Член 3
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 22 юни 2014 г..
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1302/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 2013
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1082/2006 privind o grupare europeană de cooperare teritorială (GECT) în ceea ce privește clarificarea, simplificarea și îmbunătățirea constituirii și funcționării unor astfel de grupări
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 175 al treilea paragraf,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1);
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (3), Comisia a adoptat, la 29 iulie 2011, un raport pentru Parlamentul European și pentru Consiliu privind aplicarea respectivului regulament. În raportul respectiv, Comisia și-a anunțat intenția de a propune un număr restrâns de modificări la Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 pentru a facilita instituirea și funcționarea GECT-urilor, precum și intenția de a de a propune clarificarea anumitor dispoziții existente. Obstacolele din calea înființării de noi GECT-uri ar trebui eliminate, menținând, în același timp, continuitatea și facilitând funcționarea celor existente, ceea ce ar permite astfel o utilizare mai extinsă a GECT-urilor și ar contribui la o mai bună coerență politică și cooperare între organismele publice fără a crea sarcini suplimentare pentru administrațiile naționale sau ale Uniunii.
(2)
Înființarea unei GECT este o problemă care ar trebui decisă de către membrii săi și de autoritățile naționale ale acestora și nu este asociată în mod automat cu niciun avantaj juridic sau financiar la nivelul Uniunii.
(3)
Tratatul de la Lisabona a adăugat dimensiunea teritorială la politica de coeziune și a înlocuit termenul de „Comunitate” cu cel de „Uniune”. Prin urmare, noua terminologie ar trebui să fie introdusă în Regulamentul (CE) nr. 1082/2006.
(4)
GECT-urile au potențialul de a intensifica promovarea și realizarea unei dezvoltări armonioase a Uniunii în ansamblu și a coeziunii economice, sociale și teritoriale a regiunilor sale în special și de a contribui la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 pentru creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii („Strategia Europa 2020”). De asemenea, GECT-urile pot contribui în mod pozitiv la reducerea barierelor din calea cooperării teritoriale dintre regiunile care suferă din cauza unor handicapuri naturale sau demografice severe și permanente, printre care situația specifică a regiunilor ultraperiferice, și pot fi utile în ceea ce privește consolidarea cooperării dintre țările terțe, țările și teritoriile de peste mări („TTPM”) și regiunile frontaliere ale Uniunii, inclusiv prin utilizarea programelor de cooperare externă ale Uniunii.
(5)
Experiența de până acum privind înființarea GECT-urilor arată că GECT ca instrument juridic este utilizat, de asemenea, pentru cooperarea în contextul politicilor Uniunii, altele decât politica în domeniul coeziunii, inclusiv punerea în aplicare de programe sau componente de programe cu sprijin financiar din partea Uniunii, altele decât în temeiul politicii de coeziune. Eficiența și eficacitatea GECT ar trebui să fie consolidate prin extinderea naturii GECT-urilor, prin eliminarea barierelor persistente și facilitarea instituirii și a funcționării GECT-urilor, păstrând totodată posibilitatea ca statele membre să limiteze acțiunile pe care GECT-urile le pot derula fără sprijinul financiar din partea Uniunii. În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1082/2006, GECT dispun, în fiecare stat membru, de cea mai extinsă capacitate juridică acordată persoanelor juridice în temeiul dreptului național, inclusiv posibilitatea de a încheia acorduri cu alte GECT-uri sau cu alte entități juridice, în scopul realizării de proiecte de cooperare comune pentru a asigura, printre altele, o funcționare mai eficientă a strategiilor macroregionale.
(6)
Prin definiție, GECT-urile funcționează în mai mult de un stat membru. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 prevede posibilitatea ca statutul și convenția GECT să determine legea aplicabilă privind anumite chestiuni. Ar trebui clarificate cazurile în care aceste declarații acordă prioritate, în cadrul ierarhiei dreptului aplicabil stabilit în regulamentul respectiv, dreptului național al statului membru în care GECT își are sediul. În același timp, dispozițiile din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 privind dreptul aplicabil ar trebui să fie extinse la actele și activitățile unei GECT care fac obiectul controlului juridic al statelor membre în fiecare caz individual.
(7)
Ca urmare a statuturilor diferite ale organismelor locale și regionale din statele membre, competențele care sunt regionale de o parte a frontierei pot fi naționale de cealaltă parte a frontierei, în special în statele membre mai mici sau centralizate. Prin urmare, autoritățile naționale ar trebui să poată deveni membri ai unei GECT alături de statul membru.
(8)
Având în vedere că Regulamentul (CE) nr. 1082/2006permite ca organismele de drept privat să poată deveni membre ale unei GECT, cu condiția ca acestea să fie considerate ca fiind „organisme de drept public” astfel cum sunt definite în Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), ar trebui să fie posibil ca GECT să fie utilizată în viitor pentru gestionarea în comun a serviciilor publice, cu un accent deosebit pe serviciile de interes economic general sau pe infrastructuri. Prin urmare, alți actori de drept privat sau public ar trebui să poată deveni, de asemenea, membri ai GECT. În consecință, „întreprinderile publice”, astfel cum sunt definite în Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), precum și întreprinderile responsabile cu furnizarea de servicii de interes economic general în domenii precum educația și formarea, îngrijirile medicale, nevoile sociale asociate sănătății și îngrijirilor pe termen lung, îngrijirea copiilor, accesul și reintegrarea pe piața muncii, locuințele sociale și sprijinirea și incluziunea socială a grupurilor vulnerabile, ar trebui să fie, de asemenea, reglementate.
(9)
Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 nu conține norme detaliate referitoare la participarea entităților din țări terțe la o GECT instituită în conformitate cu respectivul regulament, și anume între membri din cel puțin două state membre. Dată fiind continuarea alinierii normelor care reglementează cooperarea dintre unul sau mai multe state membre și una sau mai multe țări terțe, cu preponderență în contextul cooperării transfrontaliere în temeiul Instrumentului european de vecinătate (IEV și al Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA II), precum și în contextul finanțării complementare din Fondul european pentru dezvoltare (FED) și al cooperării transnaționale în temeiul obiectivului de cooperare teritorială europeană, conform căruia alocările din IEV și IPA II vor fi transferate pentru a le comasa cu alocările din Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDER) în temeiul programelor comune de cooperare, ar trebui prevăzută explicit participarea membrilor din țări terțe învecinate cu un stat membru, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice, la GECT constituite între cel puțin două state membre. Această posibilitate ar trebui să existe în cazul în care dreptul unei țări terțe sau acordurile dintre cel puțin un stat membru participant și o țară terță o permite.
(10)
Pentru a întări coeziunea economică, socială și teritorială a Uniunii și a consolida astfel mai ales eficacitatea cooperării teritoriale, inclusiv una sau mai multe dimensiuni ale cooperării transfrontaliere, transnaționale și interregionale dintre membrii unei GECT, ar trebui să fie permisă participarea la o GECT a țărilor terțe învecinate cu un stat membru, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice. Prin urmare, în cazul în care sunt cofinanțate de Uniune, operațiunile din cadrul programelor de cooperare teritorială europeană ar trebui să urmărească în continuare obiective ale politicii de coeziune ale Uniunii, chiar dacă sunt puse în aplicare, parțial sau integral, în afara teritoriului Uniunii și, în consecință, activitățile unei GECT se desfășoară, cel puțin într-o măsură oarecare, și în afara teritoriului Uniunii. În acest context și în cazul în care este relevant, contribuția pe care o au activitățile unei GECT care are și membri din țări terțe învecinate cu cel puțin un stat membru, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice, la obiectivele politicilor aferente acțiunilor externe ale Uniunii, cum ar fi cooperarea pentru dezvoltare sau obiectivele de cooperare economică, financiară și tehnică, rămâne pur accesorie, deoarece centrul de greutate al programelor de cooperare vizate și, prin urmare, activitățile GECT respective ar trebui să coincidă cu obiectivele politicii de coeziune a Uniunii. Prin urmare, orice obiective de cooperare pentru dezvoltare sau de cooperare economică, financiară și tehnică dintre un singur stat membru, inclusiv regiunile sale ultraperiferice, și una sau mai multe țări terțe nu fac decât să completeze obiectivele de cooperare teritorială, bazate pe politica de coeziune, dintre statele membre, inclusiv regiunile ultraperiferice ale acestora. De aceea, articolul 175 al treilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) reprezintă un temei juridic suficient pentru adoptarea prezentului regulament.
(11)
În urma autorizării participării autorităților și organizațiilor naționale, regionale, subregionale și locale, precum și, după caz, a altor organisme sau instituții (inclusiv prestatori de servicii publice) dintr-o TTPM la o GECT, pe baza Deciziei 2013/755/UE a Consiliului (6) și ținând cont de faptul că se intenționează, pentru perioada de programare 2014-2020, ca o alocare financiară suplimentară specială în temeiul cadrului financiar multianual să consolideze cooperarea dintre regiunile ultraperiferice ale Uniunii cu țările terțe învecinate și cu unele TTPM enumerate în anexa II la TFUE și care sunt învecinate cu acele regiuni ultraperiferice, GECT ca instrument juridic ar trebui, de asemenea, să fie accesibil membrilor din TTPM. Pentru securitate juridică și transparență, ar trebui instituite proceduri de aprobare speciale pentru aderarea membrilor dintr-o TTPM la o GECT, inclusiv, în această privință, după caz, norme speciale privind dreptul aplicabil GECT relevante care are membri dintr-o TTPM.
(12)
Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 face distincție între convenția de stabilire a elementelor constitutive ale viitoarei GECT și statutul care definește elementele de punere în aplicare. Cu toate acestea, în temeiul regulamentului respectiv, statutul trebuie să conțină toate dispozițiile convenției. Deși atât convenția cât și statutul se transmit statelor membre, acestea reprezintă documente distincte și procedura de aprobare ar trebui să fie limitată la convenție. În plus, unele dintre elemente acoperite în prezent de statut ar trebui să fie reglementate în viitor de convenție.
(13)
Experiența dobândită din constituirea de GECT-uri arată că termenul de trei luni pentru procedura de aprobare de către un stat membru a fost rareori respectat. Termenul respectiv ar trebui, prin urmare, extins la șase luni. Pe de altă parte, pentru a asigura securitatea juridică după acest termen, convenția ar trebui să se considere a fi aprobată prin acord tacit, după caz, în conformitate cu dreptul intern al statelor membre vizate, inclusiv cu cerințele constituționale ale acestora. Cu toate acestea, statul membru în care urmează să fie situat sediul propus al GECT ar trebui să aprobe convenția în mod oficial. Deși statele membre ar trebui să poată aplica norme naționale privind procedura pentru aprobarea participării la GECT a unui membru potențial sau să poată crea norme specifice în cadrul normelor naționale de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1082/2006, derogările de la dispoziția privind acordul tacit după expirarea termenului de șase luni ar trebui să fie excluse, cu excepția cazului în care există dispoziții în acest sens în prezentul regulament.
(14)
Ar trebui să fie specificate motivele pentru care un stat membru nu aprobă participarea unui membru potențial sau convenția. Cu toate acestea, orice drept național care solicită aplicarea altor norme și proceduri decât cele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 nu ar trebui luat în considerare atunci când se decide asupra respectivei aprobări.
(15)
Având în vedere faptul că Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 nu se poate aplica în țări terțe, statul membru în care se propune stabilirea sediului GECT, atunci când aprobă participarea membrilor potențiali din țări terțe constituiți în conformitate cu dreptul acelor țări terțe, se încredințează, în consultare cu celelalte state membre în cauză, și anume statele membre în baza dreptului cărora au fost constituiți alți membri potențiali ai GECT, că țările terțe au aplicat proceduri și condiții echivalente celor din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 sau au acționat în conformitate cu acordurile bilaterale sau multilaterale internaționale încheiate între statele membre ale Consiliului Europei, fie că sunt sau nu și state membre ale Uniunii, pe baza Convenției-cadru europene privind cooperarea transfrontalieră a colectivităților sau autorităților teritoriale semnată la Madrid la 21 mai 1980 și a protocoalelor adiționale adoptate în temeiul acesteia. În ceea ce privește implicarea mai multor state membre ale Uniunii și a uneia sau mai multor țări terțe, acest lucru ar trebui să fie suficient ca un astfel de acord să fi fost încheiat între respectiva țară terță și un stat membru al Uniunii participant.
(16)
Pentru a încuraja aderarea de membri noi la o GECT existentă, procedura de modificare a convențiilor în asemenea cazuri ar trebui să fie simplificată. În consecință, în cazul unui nou membru dintr-un stat membru care a aprobat deja convenția, astfel de modificări nu ar trebui să fie comunicate tuturor statelor membre participante, ci doar statului membru în conformitate cu dreptul căruia este înființat noul membru potențial și statului membru în care este situat sediul GECT. Orice modificare ulterioară a convenției ar trebui notificată tuturor statelor membre vizate. Totuși, această simplificare a procedurii de modificare nu ar trebui să se aplice în cazul unui nou membru potențial dintr-un stat membru care încă nu a aprobat convenția sau dintr-o țară terță sau teritoriu de peste mări, deoarece este necesar să se permită tuturor statelor membre participante să verifice dacă o astfel de aderare este în conformitate cu interesul lor public sau ordinea lor publică.
(17)
Date fiind legăturile dintre statele membre și TTPM, ar trebui ca procedurile de aprobare a participării membrilor potențiali din TTPM să implice statele membre respective. În conformitate cu relația de guvernanță specifică dintre statul membru și TTPM, ar trebui ca statul membru fie să aprobe participarea membrului potențial din TTPM, fie să ofere statului membru în care se propune stabilirea sediului GECT o confirmare scrisă a faptului că autoritățile competente din TTPM au aprobat participarea membrului potențial în conformitate cu condiții și proceduri echivalente celor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1082/2006. Aceeași procedură ar trebui aplicată în cazul unui membru potențial dintr-o TTPM care dorește să se alăture unei GECT existente.
(18)
Având în vedere că statutul nu va conține toate dispozițiile convenției, atât convenția, cât și statutul ar trebui să fie înregistrate și/sau publicate. În plus, din motive de transparență, un anunț privind decizia de constituire a unei GECT ar trebui să fie publicat în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene. Din motive de coerență, acest anunț ar trebui să cuprindă informațiile prevăzute în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament.
(19)
Scopul unei GECT ar trebui să fie extins astfel încât să acopere facilitarea și promovarea cooperării teritoriale în general, inclusiv planificarea strategică și gestionarea problemelor regionale și locale, în conformitate cu politica de coeziune și celelalte politici ale Uniunii, contribuind astfel la strategia Europa 2020 sau la punerea în aplicare a strategiilor macroregionale. Prin urmare, o GECT ar trebui să fie în măsură să pună în aplicare operațiuni cu sprijin financiar din alte surse decât politica de coeziune a Uniunii. În plus, fiecare membru din fiecare stat membru sau țară terță reprezentate ar trebui să dețină toate competențele necesare pentru funcționarea eficientă a unei GECT„, cu excepția cazului în care statul membru sau țara terță aprobă participarea unui membru constituit în temeiul dreptului său național chiar și atunci când acel membru nu are competență pentru exercitarea tuturor atribuțiilor precizate în convenție.
(20)
GECT ca instrument juridic nu este destinat să eludeze cadrul oferit de acquis-ul Consiliului Europei care oferă diferite posibilități și cadre care permit autorităților regionale și locale să asigure o cooperare transfrontalieră, inclusiv recentele grupări euroregionale de cooperare (7) și nici nu furnizează un ansamblu de norme comune specifice care ar reglementa în mod uniform ansamblul acestor dispoziții în întreaga Uniune.
(21)
Atât atribuțiile specifice ale unei GECT, cât și posibilitatea statelor membre de a limita acțiunile pe care GECT-urile le pot realiza fără sprijin financiar din partea Uniunii ar trebui să fie aliniate la dispozițiile care reglementează FEDER, Fondul Social European și fondul de coeziune în perioada de programare 2014-2020.
(22)
Cu toate că este prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 că atribuțiile unei GECT nu vizează, printre altele, „competențele de reglementare” care pot avea consecințe juridice diferite în state membre diferite, o adunare a unei GECT ar trebui să poată defini, în cazul în care convenția prevede în mod expres acest lucru și în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul național, clauzele și condițiile de utilizare a unui element de infrastructură gestionată de GECT sau clauzele și condițiile conform cărora poate fi prestat un serviciu de interes economic general, inclusiv tarifele și onorariile care trebuie plătite de utilizatori.
(23)
Ca o consecință a deschiderii GECT către membri din țări terțe sau TTPM, convenția ar trebui să specifice modalități de implicare a acestora.
(24)
Convenția ar trebui să cuprindă, în plus față de o trimitere la legea aplicabilă în general, astfel cum se prevede la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006, și o listă cu normele Uniunii și naționale care se aplică GECT. În plus, ar trebui să fie posibil ca dreptul național să fie cel al statului membru în care organele GECT își exercită competențele, în special în cazul personalului care lucrează sub responsabilitatea directorului și care este situat într-un stat membru, altul decât statul membru în care își are sediul GECT. Convenția ar trebui să enumere și reglementările din dreptul Uniunii și dreptul național aplicabile și direct relevante pentru activitățile GECT desfășurate în cadrul atribuțiilor specificate în convenție, inclusiv în cazul în care GECT administrează servicii publice de interes general sau infrastructuri.
(25)
Prezentul regulament nu ar trebui să reglementeze probleme legate de achizițiile publice transfrontaliere întâlnite de către GECT.
(26)
Având în vedere importanța normelor aplicabile personalului GECT, precum și a principiilor care reglementează modalitățile de gestionare a personalului și cele legate de procedurile de recrutare, convenția, și nu statutul,ar trebui să indice respectivele norme și principii. Ar trebui ca în convenție să poată fi stipulate opțiuni diferite cu privire la alegerea normelor aplicabile personalului GECT. Dispozițiile specifice privind gestionarea personalului și procedurile de recrutare ar trebui să fie abordate în statut.
(27)
Statele membre ar trebui să exploateze în continuare posibilitățile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (8) de a prevedea de comun acord derogări de la stabilirea dreptului aplicabil conform respectivului regulament, în interesul anumitor persoane sau categorii de persoane și să considere că personalul GECT reprezintă o astfel de categorie de persoane.
(28)
Având în vedere importanța clauzelor privind răspunderea membrilor unui GECT, convenția, și nu statutul, ar trebui să menționeze clauzele respective..
(29)
În cazul în care o GECT are ca obiectiv exclusiv gestionarea unui program de cooperare sau o parte a acestuia sprijinit de FEDER sau în cazul în care o GECT are drept obiect cooperarea sau rețelele interregionale, nu ar trebui să fie necesare informații privind teritoriul pe care GECT își poate desfășura atribuțiile sale. În primul caz, limitele teritoriului ar trebui definite și modificate, dacă este cazul, în cadrul programului de cooperare relevant. În cel de-al doilea caz, deși privește în principal activități imateriale, cerința pentru astfel de informații ar periclita aderarea de noi membri la cooperarea interregională sau la rețelele interregionale.
(30)
Diferitele modalități de control al gestionării fondurilor publice, pe de o parte, și de audit al conturilor GECT, pe de altă parte, ar trebui clarificate.
(31)
GECT-urile ai căror membri au răspundere limitată trebuie să fie mai bine diferențiate de cele ale căror membri au răspundere nelimitată. În plus, pentru a permite GECT-urilor ai căror membri au răspundere limitată să pună în aplicare activități care ar putea genera datorii, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a solicita ca astfel de GECT-uri să aibă o asigurare corespunzătoare sau să facă obiectul unei garanții financiare corespunzătoare pentru a acoperi riscurile specifice activităților acestora.
(32)
Statele membre ar trebui să transmită Comisiei toate dispozițiile adoptate în vederea punerii în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1082/2006, precum și orice modificări ale acestora. În vederea îmbunătățirii schimbului de informații și coordonării între statele membre, Comisie și Comitetul Regiunilor, Comisia ar trebui să transmită aceste dispoziții statelor membre și Comitetului Regiunilor. Comitetul Regiunilor a constituit o platformă GECT care permite tuturor părților interesate să facă schimb de experiență și de bune practici și să îmbunătățească comunicarea privind posibilitățile și provocările legate de GECT, să faciliteze schimbul de experiență privind crearea de GECT-uri la nivel teritorial și să facă schimb de cunoștințe referitoare la cele mai bune practici privind cooperarea teritorială.
(33)
Ar trebui stabilit un nou termen pentru raportul privind aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1082/2006. În conformitate cu orientarea adoptată de Comisie în favoarea unei elaborări a politicilor bazată mai mult pe date concrete, acest raport ar trebui să abordeze principalele probleme de evaluare, inclusiv eficacitatea, eficiența, relevanța, valoarea adăugată europeană, potențialul de simplificare și sustenabilitatea. Eficacitatea ar trebui înțeleasă ca referindu-se, printre altele, la natura eforturilor la nivelul diferitelor servicii ale Comisiei și între Comisie și alte organisme, cum ar fi Serviciul European de Acțiune Externă, în vederea diseminării informațiilor despre instrumentul GECT. Comisia ar trebui să transmită raportul respectiv Parlamentului European, Consiliului și, în temeiul articolului 307 din TFUE, Comitetului Regiunilor. Respectivul raport ar trebui transmis până la 1 august 2018. În temeiul articolului 307 primul paragraf din TFUE, respectivul raport ar trebui să fie transmis și Comitetului Regiunilor.
(34)
În vederea stabilirii unei liste de indicatori necesari pentru evaluarea și pregătirea raportului privind aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1082/2006, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei. Este deosebit de important ca în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(35)
GECT-urile existente nu ar trebui să fie obligate să își adapteze convenția și statutul la modificările aduse Regulamentului (CE) nr. 1082/2006 prin prezentul regulament.
(36)
Este necesar să se specifice în temeiul cărui set de norme ar trebuie să fie aprobată o GECT pentru care a fost deja lansată o procedură de aprobare înainte de data aplicării prezentului regulament.
(37)
În vederea adaptării normelor naționale existente pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, înainte ca programele care intră sub incidența obiectivului de cooperare teritorială europeană să fie prezentate Comisiei, prezentul regulament ar trebui să se aplice la șase luni de la data intrării sale în vigoare. În momentul adaptării propriilor norme naționale existente, statele membre ar trebui să se asigure că autoritățile competente responsabile cu aprobarea GECT-urilor sunt desemnate în acest sens și, în conformitate cu propriile regimuri juridice și administrative, respectivele autorități sunt aceleași organisme responsabile cu primirea notificărilor în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006.
(38)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume îmbunătățirea instrumentului juridic GECT, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat, recurgerea la o GECT fiind facultativă, în conformitate cu sistemul constituțional al fiecărui stat membru.
(39)
Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 ar trebui să fie modificat în mod corespunzător,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări ale Regulamentului (CE) nr. 1082/2006
Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
„(1) O grupare europeană de cooperare teritorială („GECT”), poate fi constituită pe teritoriul Uniunii în condițiile și în conformitate cu modalitățile prevăzute în prezentul regulament.
(2) Obiectivul unei GECT este de a facilita și de a promova, în special, cooperarea teritorială, inclusiv una sau mai multe inițiative de cooperare transfrontalieră, transnațională și interregională, între membrii săi, astfel cum se prevede la articolul 3 alineatul (1), în scopul de a consolida coeziunea economică, socială și teritorială a Uniunii.”;
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(5) Sediul unei GECT se află într-un stat membru în temeiul dreptului căruia este constituit cel puțin unul dintre membri.”
2.
Articolul 2 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Actele organelor unei GECT sunt reglementate de următoarele:
(a)
prezentul regulament;
(b)
convenția menționată la articolul 8, în cazul în care prezentul regulament autorizează în mod expres acest lucru; și
(c)
în ceea ce privește aspectele care nu sunt reglementate de prezentul regulament sau care sunt reglementate parțial de acesta, dreptul național al statului membru în care se află sediul GECT.
În cazul în care este necesar să se stabilească legea aplicabilă în temeiul dreptului Uniunii sau al dreptului internațional privat, o GECT se consideră a fi o entitate aparținând statului membru în care își are sediul.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(1a) Activitățile unei GECT desfășurate pentru îndeplinirea atribuțiilor menționate la articolul 7 alineatele (2) și (3) în interiorul Uniunii sunt reglementate de dreptul aplicabil al Uniunii și de dreptul intern precizat în convenția menționată la articolul 8.
Activitățile unei GECT cofinanțate din bugetul Uniunii sunt conforme cu cerințele prevăzute în dreptul aplicabil al Uniunii și în dreptul intern referitor la aplicarea dreptului Uniunii respectiv.”
3.
Articolul 3 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Următoarele entități pot deveni membre ale unei EGTC:
(a)
statele membre sau autoritățile la nivel național;
(b)
autoritățile regionale;
(c)
autoritățile locale;
(d)
întreprinderile publice în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9) sau organismele de drept public în sensul articolului 1 alineatul (9) al doilea paragraf din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10);
(e)
întreprinderile responsabile cu furnizarea de servicii de interes economic general, în conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii și cu dreptul intern aplicabil;
(f)
autoritățile sau organismele naționale, regionale sau locale sau întreprinderile publice echivalente celor menționate la litera (d) din țări terțe, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 3a.
(9) Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (JO L 134, 30.4.2004, p. 1)." 						
(10) Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, 30.4.2004, p. 114).”;" 						
(b)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) O GECT este alcătuită din membri situați pe teritoriul a cel puțin două state membre, cu excepția dispozițiilor de la articolul 3a alineatele (2) și (5).”
4.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 3a
Aderarea membrilor din țări terțe sau din țări ori teritorii de peste mări („TTPM”)
(1) În conformitate cu articolul 4 alineatul (3a), GECT poate fi alcătuită din membri situați pe teritoriul a cel puțin două state membre și a cel puțin una sau mai multe țări terțe învecinate cu cel puțin unul dintre acele state membre, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice, în cazul în care respectivele state membre și țări terțe desfășoară în comun acțiuni de cooperare teritorială sau pun în aplicare programe susținute de către Uniune.
În sensul prezentului regulament, se consideră că o țară terță sau un TTPM sunt învecinate cu un stat membru, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice, atunci când țara terță sau TTPM-ul și statul membru respectiv au o frontieră terestră comună sau atunci când atât țara terță sau TTPM, cât și statul membru sunt eligibile în cadrul unui program comun maritim transfrontalier sau transnațional în temeiul obiectivului de cooperare teritorială europeană sau sunt eligibile în cadrul altui program de cooperare transfrontalier, de traversare maritimă sau de bazin maritim, inclusiv atunci când sunt separate de ape internaționale.
(2) O GECT poate fi alcătuită din membri situați pe teritoriul unui singur stat membru și al uneia sau mai multor țări terțe învecinate cu statul membru respectiv, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice, în cazul în care statul membru respectiv consideră că o astfel de GECT este în conformitate cu domeniul de aplicare a cooperării sale teritoriale în contextul cooperării transfrontaliere sau transnaționale sau al relațiilor sale bilaterale cu țările terțe în cauză.
(3) În sensul alineatelor (1) și (2), țările terțe învecinate cu un stat membru, inclusiv cu regiunile sale ultraperiferice, includ frontierele maritime dintre țările în cauză.
(4) În conformitate cu articolul 4a și sub rezerva condițiilor prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, o GECT poate fi constituită și din membri situați pe teritoriul a cel puțin două state membre, inclusiv regiunile lor ultraperiferice, și pe teritoriul uneia sau mai multor TTPM, cu sau fără membri dintr-una sau mai multe țări terțe.
(5) În conformitate cu articolul 4a și sub rezerva condițiilor prevăzute la alineatul (2) de la prezentul articol, o GECT poate fi constituită și din membri situați pe teritoriul unui singur stat membru, inclusiv regiunile sale ultraperiferice, și dintr-una sau mai multe TTPM, cu sau fără membri dintr-una sau mai multe țări terțe.
(6) O GECT nu poate fi constituită numai între membri dintr-un stat membru și una sau mai multe TTPM legate de statul membru respectiv.”
5.
Articolul 4 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În urma notificării de către un membru potențial, în conformitate cu alineatul (2), statul membru care a primit notificarea aprobă, ținând seama de structura sa constituțională, participarea membrului potențial la GECT și convenția, cu excepția cazului în care statul membru respectiv consideră că:
(a)
această participare sau convenția nu respectă oricare dintre următoarele:
(i)
prezentul regulament;
(ii)
alte dispoziții din dreptul Uniunii referitoare la acțiunile și activitățile GECT;
(iii)
dreptul intern care se referă la atribuțiile și competențele membrului potențial;
(b)
participarea nu se justifică din motive legate de interesul public sau de ordinea publică a statului membru respectiv; sau
(c)
statutul nu este compatibil cu convenția.
În caz de neaprobare, statul membru expune motivele pentru care nu-și dă aprobarea și, după caz, propune modificările care ar trebui aduse convenției.
Statul membru ia decizia referitoare la aprobare în termen de șase luni de la data primirii unei notificări în conformitate cu alineatul (2). În cazul în care statul membru care a primit notificarea nu ridică nicio obiecție în termenul respectiv, participarea membrului potențial și convenția se consideră a fi aprobate. Cu toate acestea, statul membru în care urmează să fie situat sediul propus al GECT aprobă în mod oficial convenția pentru ca GECT să poată fi înființată.
Orice cerere de informații suplimentare adresată de statul membru unui membru potențial are drept rezultat întreruperea termenului prevăzut la al treilea paragraf. Perioada de întrerupere începe în ziua următoare datei la care statul membru își trimite observațiile membrului potențial și se încheie la data la care membrul potențial răspunde la aceste observații.
Cu toate acestea, nu are loc o întrerupere a termenului prevăzut la al treilea paragraf în condițiile în care membrul potențial a prezentat un răspuns la observațiile statului membru în termen de zece zile lucrătoare de la începerea perioadei de întrerupere.
Atunci când adoptă o decizie cu privire la participarea unui membru potențial la o GECT, statele membre pot aplica propriile norme de drept intern.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(3a) În cazul unei GECT cu membri potențiali dintr-una sau mai multe țări terțe, statul membru în care va fi situat sediul propus al GECT se încredințează, consultându-se cu celelalte state membre vizate, că sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 3a și că fiecare țară terță a aprobat participarea membrului potențial în conformitate cu:
(a)
procedurile și condițiile echivalente celor prevăzute în prezentul regulament; sau
(b)
un acord încheiat între cel puțin un stat membru în conformitate cu dreptul căruia este constituit un membru potențial și țara terță respectivă.”;
(c)
alineatele (5) și (6) se înlocuiesc cu următorul text:
„(5) Membrii aprobă convenția prevăzută la articolul 8 asigurând coerența cu aprobarea în conformitate cu alineatul (3) de la prezentul articol.
(6) Orice modificare adusă convenției sau statutului trebuie să fie notificată de către GECT statelor membre în conformitate cu dreptul cărora sunt constituiți membrii GECT. Orice modificare adusă convenției, cu unica excepție a aderării unui nou membru în temeiul alineatului (6a) litera (a), este aprobată de respectivele state membre în conformitate cu procedura stabilită la prezentul articol.”
(d)
se adaugă următorul alineat:
„(6a) Următoarele dispoziții se aplică în cazul aderării unor noi membri la o GECT existentă:
(a)
în cazul aderării unui nou membru dintr-un stat membru care a aprobat deja convenția, această aderare este aprobată doar de statul membru în temeiul dreptului căruia este constituit noul membru, în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (3) și notificată statului membru în care GECT își are sediul;
(b)
în cazul aderării unui nou membru dintr-un stat membru care încă nu a aprobat convenția, se aplică procedura prevăzută la alineatul (6);
(c)
în cazul aderării unui nou membru dintr-o țară terță la o GECT existentă, aderarea face obiectul examinării de către statul membru în care se află sediul GECT, în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (3a).”
6.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 4a
Participarea membrilor din TTPM
În cazul unei GECT cu un membru potențial dintr-o TTPM, statul membru de care este legată respectiva TTPM se încredințează că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 3a și, ținând seama de relația sa cu acea TTPM, fie:
(a)
aprobă participarea membrului potențial, în conformitate cu articolul 4 alineatul (3); sau
(b)
confirmă în scris statului membru în care va fi situat sediul propus al GECT că autoritățile competente din TTPM au aprobat participarea membrului potențial în conformitate cu condiții și proceduri echivalente celor prevăzute în prezentul regulament.”
7.
Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 5
Dobândirea personalității juridice și publicarea în Jurnalul Oficial
(1) Convenția și statutul și orice modificare ulterioară a acestora sunt înregistrate și/sau publicate în statul membru în care GECT în cauză își are sediul, în conformitate cu dreptul intern aplicabil în statul membru respectiv. GECT dobândește personalitate juridică la data înregistrării sau a publicării convenției și statutului, în funcție de cea care are loc mai întâi. Membrii informează statele membre în cauză și Comitetul Regiunilor cu privire la înregistrarea sau publicarea convenției și statutului.
(2) GECT se asigură că, în termen de zece zile lucrătoare de la înregistrarea sau publicarea convenției și a statutului, o cerere este transmisă Comitetului Regiunilor în conformitate cu modelul care figurează în anexa la prezentul regulament. Comitetul Regiunilor transmite apoi această cerere Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene în scopul publicării unui aviz în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene în care se anunță constituirea unei GECT, incluzând informațiile stabilite în anexa la prezentul regulament.”
8.
La articolul 6, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatelor (1), (2) și (3) de la prezentul articol, în cazul în care atribuțiile GECT. astfel cum sunt prevăzute la articolul 7 alineatul (3), acoperă acțiuni cofinanțate de Uniune, se aplică dreptul pertinent în materie de control al fondurilor respective furnizate de Uniune.”
9.
Articolul 7 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) O GECT acționează în cadrul atribuțiilor care îi sunt încredințate, și anume facilitarea și promovarea cooperării teritoriale cu scopul de a consolida coeziunea economică, socială și teritorială a Uniunii și depășirea obstacolelor din cadrul pieței interne. Fiecare atribuție se stabilește de către membrii săi, aceasta încadrându-se în domeniul de competență al fiecărui membru, cu excepția cazului în care statul membru sau țara terță aprobă participarea unui membru constituit în temeiul dreptului său intern, chiar și atunci când membrul respectiv nu are competență pentru toate atribuțiile specificate în convenție.
(3) GECT poate realiza acțiuni specifice de cooperare teritorială între membrii săi și în cadrul obiectivului prevăzut la articolul 1 alineatul (2), cu sau fără sprijin financiar din partea Uniunii.
În principal, atribuțiile unei GECT pot viza punerea în aplicare a programelor de cooperare sau a unor părți ale acestora sau punerea în aplicare a operațiunilor susținute de către Uniune prin intermediul Fondului European de Dezvoltare Regională, Fondului Social European și/sau Fondului de Coeziune.
Statele membre pot limita atribuțiile pe care GECT-urile le pot desfășura fără sprijin financiar din partea Uniunii. Cu toate acestea, fără a aduce atingere articolului 13, statele membre nu exclud acele atribuții care fac obiectul priorităților de investiții prevăzute la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1299/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (11).
(11) Regulamentul (UE) nr. 1299/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind dispoziții specifice pentru sprijinul din partea Fondului european de dezvoltare regională pentru obiectivul de cooperare teritorială europeană (JO 347, 20.12.2013, p. 259)”" 						
(b)
la alineatul 4 se adaugă următorul paragraf:
„Cu toate acestea, în conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii și cu dreptul național aplicabil, adunarea unei GECT, astfel cum este prevăzută la articolul 10 alineatul (1) litera (a), poate defini clauzele și condițiile de utilizare a unui element de infrastructură gestionate de GECT sau clauzele și condițiile conform cărora este prestat un serviciu de interes economic general, inclusiv tarifele și onorariile care trebuie plătite de utilizatori.”
10.
La articolul 8, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Convenția precizează:
(a)
denumirea GECT și sediul acesteia;
(b)
aria teritorială pe care GECT își poate desfășura atribuțiile;
(c)
obiectivul și atribuțiile GECT;
(d)
durata GECT și condițiile pentru dizolvarea acesteia
(e)
lista membrilor GECT;
(f)
lista organelor GECT și a competențelor ce le revin;
(g)
dreptul aplicabil al Uniunii și dreptul național aplicabil al statului membru în care GECT își are sediul, pentru interpretarea și asigurarea respectării aplicării convenției;
(h)
dreptul aplicabil al Uniunii și dreptul național aplicabil al statului membru în care acționează organele GECT;
(i)
modalitățile de implicare a membrilor din țări terțe sau din TTPM, după caz, inclusiv identificarea dreptului aplicabil în cazul în care GECT își exercită atribuțiile în țări terțe sau în TTPM;
(j)
dreptul aplicabil al Uniunii și dreptul intern aplicabil care este direct relevant pentru activitățile GECT desfășurate în cadrul atribuțiilor specificate în convenție;
(k)
normele aplicabile personalului GETC, precum și principiile care guvernează modalitățile privind gestionarea personalului și procedurile de recrutare;
(l)
modalitățile în materie de răspundere a GECT și a membrilor acesteia în conformitate cu articolul 12;
(m)
modalitățile corespunzătoare pentru recunoașterea reciprocă, inclusiv pentru controlul financiar al gestionării fondurilor publice; și
(n)
procedurile de adoptare a statutului și de modificare a convenției, care trebui să respecte obligațiile prevăzute la articolele 4 și 5.
(3) În cazul în care atribuțiile unei GECT privesc doar gestionarea unui program de cooperare sau o parte a acestuia în condițiile Regulamentului (UE) nr. 1299/2013 sau în cazul în care o GECT se referă la cooperare sau rețele interregionale, informațiile menționate la litera (b) de la alineatul (2) nu sunt necesare.”
11.
Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 9
Statutul
(1) Statutul unei GECT este adoptat, pe baza convenției sale și în conformitate cu aceasta, de către membrii săi, care hotărăsc în unanimitate.
(2) Statutul unei GECT cuprinde cel puțin următoarele informații:
(a)
modalitățile de funcționare a organelor sale de conducere și competențele lor, precum și numărul de reprezentanți ai membrilor în organele de conducere în cauză;
(b)
procedurile decizionale;
(c)
limba sau limbile de lucru;
(d)
modalitățile pentru funcționarea acesteia;
(e)
procedurile privind gestionarea personalului și recrutarea;
(f)
modalitățile pentru contribuțiile financiare ale membrilor;
(g)
normele contabile și bugetare aplicabile pentru membrii săi;
(h)
desemnarea unui auditor extern independent al conturilor sale; și
(i)
procedurile de modificare a statutului, care trebuie să respecte obligațiile prevăzute la articolele 4 și 5.”
12.
La articolul 11, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Stabilirea conturilor GECT, inclusiv, după caz, a raportului anual care le însoțește, precum și controlul și publicarea acestor conturi, sunt reglementate de dreptul național al statului membru în care GECT își are sediul.”
13.
Articolul 12 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1)se adaugă următorul paragraf:
„GECT răspunde pentru toate datoriile sale.”;
(b)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Fără a aduce atingere alineatului (3), în măsura în care activele unei GECT sunt insuficiente pentru onorarea angajamentelor sale, membrii săi răspund pentru datoriile sale, indiferent de natura respectivelor datorii, partea fiecărui membru fiind stabilită proporțional cu contribuția sa financiară. Modalitățile contribuțiilor financiare sunt stabilite în statut.
Statutul poate să prevadă răspunderea membrilor GECT, după ce au încetat să mai fie membri ai GECT, pentru obligații rezultate din activitățile GECT realizate pe perioada în care aveau statut de membri.
(2a) În cazul în care răspunderea a cel puțin unui membru al unei GECT dintr-un stat membru este limitată prin dreptul intern în temeiul căruia acesta este constituit, ceilalți membri își pot limita, de asemenea, răspunderea în convenție, în cazul în care acest lucru este posibil în temeiul dreptului național de punere în aplicare a prezentului regulament.
Denumirea GECT ai cărei membri au răspundere limitată cuprinde termenul „limitată”.
Cerințele privind publicarea convenției, a statutului și a conturilor unei GECT ai cărei membri au răspundere limitată sunt cel puțin egale cu cele necesare pentru alte entități juridice cu răspundere limitată în conformitate cu dreptul statului membru în care GECT respectivă își are sediul.
În cazul unei GECT ai cărei membri au răspundere limitată, orice stat membru vizat poate solicita ca GECT să aibă o asigurare corespunzătoare sau să facă obiectul unei garanții furnizate de o bancă sau de o altă instituție financiară constituită într-un stat membru sau să fie acoperită de o facilitate oferită drept garanție de o entitate publică sau de un stat membru pentru a acoperi riscurile specifice activităților GECT.”
14.
La articolul 15 alineatul (2), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Cu excepția unei dispoziții contrare în prezentul regulament, litigiilor în care este implicată GECT li se aplică dreptul Uniunii în materie de jurisdicție. În toate cazurile care nu sunt vizate de dreptul Uniunii în materie de jurisdicție, instanțele judecătorești competente pentru soluționarea litigiilor sunt instanțele judecătorești din statul membru în care GECT își are sediul.”
15.
Articolul 16 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Statele membre adoptă dispozițiile necesare pentru a garanta aplicarea efectivă a prezentului regulament, inclusiv în ceea ce privește stabilirea autorităților competente responsabile cu procedura de aprobare, în conformitate cu cadrul lor juridic și administrativ.
Atunci când dreptul său intern prevede acest lucru, un stat membru poate stabili o listă detaliată a atribuțiilor pe care membrii unei GECT, în sensul articolului 3 alineatul (1), stabilite în conformitate cu dreptul statului membru respectiv, le dețin deja, în ceea ce privește cooperarea teritorială în statul membru în cauză.
Statul membru transmite Comisiei orice dispoziție adoptată în temeiul prezentului articol și orice modificări aduse dispozițiilor respective. Comisia transmite dispozițiile în cauză celorlalte state membre și Comitetul Regiunilor.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(1a) Dispozițiile menționate la alineatul (1), în măsura în care vizează un stat membru de care este legată o TTPM, asigură de asemenea, ținând seama de relația statului membru cu TTPM în cauză, aplicarea efectivă a prezentului regulament în ceea ce privește acea TTPM care se învecinează cu alte state membre sau cu regiuni ultraperiferice ale acestora”.
16.
Articolul 17 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 17
Raportul
Până la 1 august 2018, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Regiunilor un raport privind aplicarea prezentului regulament, evaluând, pe baza unor indicatori, eficacitatea, eficiența, relevanța, valoarea adăugată europeană și posibilitățile de simplificare.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 17a, de stabilire a listei de indicatori menționați la primul paragraf.”;
17.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 17a
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 17 al doilea paragraf se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 21 decembrie 2013.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 17 al doilea paragraf poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu.
O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 17 al doilea paragraf intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de trei luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”.
Articolul 2
Dispoziții tranzitorii
(1) GECT-urile constituite înainte de 21 decembrie 2013 nu sunt obligate să își pună în conformitate convenția și statutul cu Regulamentul (CE) nr. 1082/2006, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament.
(2) În cazul GECT-urilor pentru care a fost deschisă o procedură în temeiul articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 înainte de 22 iunie 2014 și pentru care a mai rămas de efectuat doar înregistrarea sau publicarea în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006, convenția și statutul sunt înregistrate și/sau publicate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1082/2006în forma în vigoare înainte de modificarea sa prin prezentul regulament.
(3) GECT-urile pentru care a fost deschisă o procedură în temeiul articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 cu mai mult de șase luni înainte de 22 iunie 2014 sunt aprobate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1082/2006 în forma în vigoare înainte de modificarea sa prin prezentul regulament.
(4) Alte GECT-uri decât cele prevăzute la alineatele (2) și (3) de la prezentul articol pentru care a fost deschisă o procedură în temeiul articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 înainte de 22 iunie 2014 sunt aprobate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1082/2006, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament.
(5) Statele membre prezintă Comisiei modificările necesare ale dispozițiilor naționale adoptate în conformitate cu articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1082/2006, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament, cel târziu până la 22 iunie 2014.
Articolul 3
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 22 iunie 2014
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2013.