ДИРЕКТИВА 2013/54/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно определени отговорности на държавата на знамето за спазване и прилагане на Морската трудова конвенция от 2006 г.
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Действието на Съюза в областта на морския транспорт има за цел, inter alia, подобряване на условията на живот и труд на морските лица на борда на кораба, морската сигурност и безопасност и предотвратяването на замърсяването, причинено от морски произшествия.
(2)
Съюзът си дава сметка, че повечето морски произшествия са пряко причинени от човешки фактори, особено от умора.
(3)
Една от основните цели на политиката на Съюза за морска безопасност е да се премахне морският транспорт, който е под стандартите.
(4)
На 23 февруари 2006 г. Международната организация на труда (МОТ) прие Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК от 2006 г.) с цел да се създаде единен, съгласуван и актуален инструмент, включващ и основните принципи, които са заложени в други международни трудови конвенции.
(5)
Съгласно член VIII от МТК от 2006 г. тя трябва да влезе в сила 12 месеца след датата, на която са регистрирани ратификациите от най-малко 30 членове на МОТ с общ дял от 33 % в световния брутен тонаж на кораби. Това условие беше изпълнено на 20 август 2012 г. и следователно МТК от 2006 г. влезе в сила на 20 август 2013 г.
(6)
С Решение 2007/431/ЕО на Съвета (3) държавите членки се упълномощават да ратифицират МТК от 2006 г. и се приканват да я ратифицират възможно най-скоро.
(7)
С МТК от 2006 г. се определят минимални световни стандарти, за да се гарантира правото на всички морски лица на достойни условия на живот и труд, независимо от тяхната националност и от знамето на кораба, на който служат, както и за да се установят равни условия.
(8)
В различни инструменти на Съюза са въведени отделни части на МТК от 2006 г., по отношение на задълженията на държавата на знамето и на държавата на пристанището. Целта на настоящата директива е да въведе определени разпоредби за спазване и прилагане, предвидени в дял 5 от МТК от 2006 г., по отношение на онези части на МТК от 2006 г., във връзка с които все още не са приети необходимите разпоредби за спазване и прилагане. Тези части отговарят на елементите, предвидени в приложението към Директива 2009/13/ЕО на Съвета (4).
(9)
С Директива 2009/13/ЕО се изпълнява Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно Морската трудова конвенция от 2006 г. („Споразумението“), приложено към нея. Настоящата директива не засяга Директива 2009/13/ЕО и следователно следва да гарантира спазването на по-благоприятни разпоредби от правото на Съюза, в съответствие с посочената директива.
(10)
Въпреки че с Директива 2009/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) се уреждат отговорностите на държавата на знамето, като се включва в правото на Съюза схемата за доброволен одит на държавите - членки на ММО, и се въвежда сертифициране на националните морски органи по отношение на качеството, отделна директива, обхващаща морските трудови норми, би била по-подходяща и по-ясно би отразила различните цели и процедури, като същевременно не засяга Директива 2009/21/ЕО.
(11)
Директива 2009/21/ЕО се прилага за конвенциите на ММО. При всички случаи държавите членки биха могли да разработват, въвеждат и поддържат системи за управление на качеството за оперативните аспекти на дейностите, свързани с държавата на знамето, на своите морски администрации, които попадат в обхвата на настоящата директива.
(12)
Държавите членки следва да изпълняват ефективно задълженията си като държави на знамето във връзка с изпълнението от кораби, плаващи под тяхно знаме, на съответните части на МТК от 2006 г. Като създадат ефективни системи за механизми за мониторинг, включително инспекции, държавите членки биха могли по целесъобразност да издават разрешения на публични институции или на други организации по смисъла на правило 5.1.2 от МТК от 2006 г., съгласно установените в нея условия.
(13)
Съгласно член 2, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (6) се предвижда, че мандатът на Европейската агенция за морска безопасност съдържа като основна задача, че Агенцията следва да работи с държавите членки, за да предоставя по искане на държава членка подходяща информация с оглед подкрепа на мониторинга върху признатите организации, които действат от името на тази държава членка, без да се засягат правата и задълженията на държавата на знамето.
(14)
Доколкото целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(15)
При никакви обстоятелства прилагането на настоящата директива не следва да води до намаляване на равнището на защита, от която се ползват понастоящем морските лица съгласно правото на Съюза,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
С настоящата директива се установяват правила, за да се гарантира, че държавите членки изпълняват ефективно задълженията си като държави на знамето по отношение на изпълнението на съответните части на МТК от 2006 г. Настоящата директива не засяга директиви 2009/13/ЕО и 2009/21/ЕО, нито каквито и да е по-високи стандарти за условия на живот и труд, определени в тях за морските лица.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилага следното определение, в допълнение към съответните определения, включени в приложението към Директива 2009/13/ЕО:
„съответните части на МТК от 2006 г.“ означава частите на МТК от 2006 г., чието съдържание може да се смята за съответстващо на разпоредбите, съдържащи се в приложението към Директива 2009/13/ЕО.
Член 3
Мониторинг на изпълнението
1. Държавите членки осигуряват установяването на ефективни и подходящи механизми за правоприлагане и мониторинг, включително периодичните инспекции, предвидени в МТК от 2006 г., така че да се гарантира, че условията на живот и труд на морските лица на борда на кораби, плаващи под тяхно знаме, отговарят и продължават да отговарят на изискванията на съответните части на МТК от 2006 г.
2. По отношение на кораби с брутен тонаж под 200 тона, които не извършват международни плавания, държавите членки могат, като се консултират със съответните организации на корабособствениците и на морските лица, да решат да адаптират съгласно член II, параграф 6 от МТК от 2006 г. механизмите за мониторинг, включително инспекциите, така че да се вземат предвид специфичните условия, свързани с тези кораби.
3. При изпълнението на задълженията си по настоящия член, държавите членки могат, по целесъобразност, да разрешат на публични институции или други организации, включително тези на друга държава членка, ако последната е съгласна, които те признават за разполагащи с достатъчен капацитет, компетентност и независимост, за да извършват инспекции. При всички случаи държавите членки остават изцяло отговорни за инспектирането на условията на живот и труд на съответните морски лица на борда на кораби, плаващи под знамето на същата държава членка. Настоящата разпоредба не засяга Директива 2009/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
4. Държавите членки установяват ясни цели и стандарти по отношение на управлението на системите си за инспекция, както и адекватни цялостни процедури за тяхната оценка на степента, до която тези цели и стандарти са постигнати.
5. Всяка държава членка гарантира, че морските лица на борда на корабите, плаващи под знамето на същата държава членка, имат достъп до копие от Споразумението. Достъпът може да се предостави по електронен път.
Член 4
Персонал, отговарящ за осъществяване на мониторинг на изпълнението
1. Държавите членки гарантират, че персоналът, включително служителите на институциите или други организации („признати организации“ по смисъла на МТК от 2006 г.), упълномощени да извършват инспекции в съответствие с член 3, параграф 3 и които отговарят за проверка на правилното изпълнение на съответните части на МТК от 2006 г., имат необходимото или желателно обучение, компетентност, мандат, пълни законни правомощия, статут и независимост, за да могат да извършват споменатата проверка и да осигуряват спазването на изискванията на съответните части на МТК от 2006 г. В съответствие с МТК от 2006 г. инспекторите се оправомощават да вземат подходящите мерки, за да наложат забрана корабът да напуска пристанището, докато не бъде предприето необходимото действие.
2. Всички разрешения, предоставени във връзка с инспекции, най-малкото оправомощават признатата организация да изисква коригирането на недостатъците, които е установила в условията на живот и труд на морските лица, и да осъществява инспекции в тази връзка по искане на държавата на пристанището.
3. Всяка държава членка установява:
а)
система за гарантиране на съответствието на работата, извършвана от признатите организации, която включва даване на информация относно всички приложими национални законови и подзаконови актове и съответните международни инструменти; както и
б)
процедури за комуникация с такива организации и за надзора върху тях.
4. Всяка държава членка предоставя на Международното бюро по труда актуален списък на всички признати организации, които са оправомощени да действат от нейно име, и редовно актуализира този списък. В списъка се посочват функциите, които признатите организации са оправомощени да упражняват.
Член 5
Бордови процедури за подаване на жалби, разглеждане на жалби и коригиращи мерки
1. Всяка държава-членка осигурява наличие в своите законови и подзаконови актове на подходящи бордови процедури за подаване на жалби.
2. Ако дадена държава членка получи жалба, която не смята за категорично неоснователна, или получи доказателства, че кораб, плаващ под нейно знаме, не отговаря на изискванията на съответните части на МТК от 2006 г. или че има сериозни пропуски в мерките за тяхното прилагане, държавата членка прави необходимото за разследване на въпроса и гарантира предприемането на действия за коригиране на всички констатирани пропуски.
3. Персоналът, който разглежда жалбите или получава информация за тях, третира като поверителен източника на оплакването или жалбата, в които се съдържат твърдения за опасност или пропуск във връзка с условията на живот и труд на морските лица или за нарушение на законовите и подзаконовите актове, и не показва по никакъв начин на корабособственика, на неговия представител или на оператора на кораба, че е предприета инспекция в резултат на такова оплакване или жалба.
Член 6
Доклади
1. Комисията включва въпроси от обхвата на настоящата директива в докладите, които изготвя в съответствие с член 9 от Директива 2009/21/ЕО.
2. Не по-късно от 31 декември 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно въвеждането и прилагането на правило 5.3 от МТК от 2006 г. по отношение на отговорностите по предоставяне на работници. При целесъобразност в доклада може да се съдържат предложения за мерки за подобряване на условията на живот и труд в морския сектор.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 31 март 2015 г. Те незабавно информират Комисията за текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки на националното право, които приемат в приложното поле на настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
DIRECTIVA 2013/54/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 20 noiembrie 2013
privind anumite responsabilități ale statului de pavilion referitoare la respectarea și asigurarea aplicării Convenției din 2006 privind munca în domeniul maritim
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Măsurile luate de Uniune în domeniul transportului maritim urmăresc, printre altele, îmbunătățirea condițiilor de viață și de muncă la bordul navelor pentru navigatori, îmbunătățirea securității și siguranței lor pe mare, precum și prevenirea poluării cauzate de accidentele maritime.
(2)
Uniunea este conștientă de faptul că majoritatea accidentelor pe mare sunt provocate în mod direct de factori umani, în special oboseala.
(3)
Unul dintre principalele obiective ale politicii Uniunii Europene în materie de siguranță maritimă vizează eradicarea transportului maritim care nu corespunde standardelor.
(4)
La 23 februarie 2006, Organizația Internațională a Muncii (OIM) a adoptat Convenția din 2006 privind munca în domeniul maritim (denumită în continuare „MLC 2006”) cu scopul de a crea un instrument unic, coerent și actualizat, care să reunească și principiile fundamentale regăsite în alte convenții internaționale privind munca.
(5)
În conformitate cu articolul VIII, MLC 2006 urmează să intre în vigoare în termen de 12 luni de la data la care au fost înregistrate ratificările din partea a cel puțin 30 de membri OIM reprezentând o parte totală de 33 % din tonajul brut mondial al navelor. Această condiție a fost întrunită la 20 august 2012, iar MLC 2006 a intrat în vigoare, prin urmare, la 20 august 2013.
(6)
Decizia 2007/431/CE a Consiliului (3) a autorizat statele membre să ratifice MLC 2006, iar statele membre sunt chemate să o ratifice cât mai curând posibil.
(7)
MLC 2006 stabilește standarde globale minime în vederea garantării dreptului la condiții de viață și de muncă decente pentru toți navigatorii, indiferent de naționalitatea lor și de pavilionul navelor la bordul cărora își desfășoară activitatea, precum și în vederea instituirii unor condiții de concurență echitabile.
(8)
Diferite părți din MLC 2006 au fost introduse în diferite instrumente ale Uniunii, atât în ceea ce privește obligațiile statului de pavilion, cât și cele ale statului de port. Obiectivul prezentei directive este de a introduce anumite dispoziții privind respectarea și asigurarea aplicării prevăzute în titlul 5 din MLC 2006 referitoare la acele părți din MLC 2006 pentru care dispozițiile necesare privind respectarea și asigurarea aplicării acestora nu au fost încă adoptate. Aceste părți corespund elementelor prevăzute în anexa la Directiva 2009/13/CE a Consiliului (4).
(9)
Directiva 2009/13/CE pune în aplicare acordul încheiat între Asociația Armatorilor din Comunitatea Europeană (ECSA) și Federația Europeană a Lucrătorilor din Transporturi (ETF) cu privire la Convenția din 2006 privind munca în domeniul maritim (denumit în continuare „acordul”), anexat la directiva respectivă. Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere Directivei 2009/13/CE și, prin urmare, ar trebui să asigure respectarea dispozițiilor mai favorabile ale dreptului Uniunii, în conformitate cu directiva respectivă.
(10)
Deși Directiva 2009/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) reglementează responsabilitățile statului de pavilion prin încorporarea sistemului de audit voluntar al statelor membre OMI în dreptul Uniunii și prin introducerea certificării calității administrațiilor maritime naționale, o directivă individuală privind standardele de muncă în domeniul maritim ar fi mai adecvată și ar reflecta cu mai multă claritate diferitele scopuri și proceduri, fără a aduce atingere Directivei 2009/21/CE.
(11)
Directiva 2009/21/CE se aplică convențiilor OMI. În orice caz, statele membre pot dezvolta, pune în aplicare și menține un sistem de gestionare a calității pentru părțile operative ale activităților administrației maritime proprii legate de statul de pavilion care fac obiectul prezentei directive.
(12)
Statele membre ar trebui să garanteze respectarea efectivă a obligațiilor lor în calitate de state de pavilion în ceea ce privește punerea în aplicare de către navele care arborează pavilionul lor a părților relevante din MLC 2006. Prin instituirea unui sistem eficient de mecanisme de monitorizare, inclusiv inspecții, statele membre au posibilitatea, după caz, să autorizeze instituții publice sau alte organizații în sensul reglementării 5.1.2 din MLC 2006, în condițiile prevăzute de respectiva reglementare.
(13)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (6), mandatul Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă include, ca atribuție de bază, colaborarea agenției cu statele membre pentru furnizarea de informații adecvate, la solicitarea unui stat membru, cu scopul de a susține monitorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele statului membru respectiv, fără a aduce atingere drepturilor și obligațiilor statului de pavilion.
(14)
Deoarece obiectivele prezentei directive nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(15)
Aplicarea prezentei directive nu ar trebui să conducă, în niciun caz, la reducerea nivelului de protecție de care se bucură în prezent navigatorii în temeiul dreptului Uniunii,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiectul
Prezenta directivă stabilește norme vizând garantarea respectării efective de către statele membre a obligațiilor ce le revin în calitate de state de pavilion în ceea ce privește punerea în aplicare a părților relevante din MLC 2006. Prezenta directivă nu aduce atingere Directivelor 2009/13/CE și 2009/21/CE, precum și niciunui standard mai înalt al condițiilor de viață și de muncă pentru navigatori stabilit în cadrul acestora.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei directive, se aplică următoarea definiție care se adaugă definițiilor relevante cuprinse în anexa la Directiva 2009/13/CE:
„părți relevante din MLC 2006” înseamnă părțile din MLC 2006 al căror conținut se consideră drept corespunzător dispozițiilor din anexa la Directiva 2009/13/CE.
Articolul 3
Monitorizarea respectării
(1) Statele membre asigură instituirea unor mecanisme eficace și adecvate de asigurare a aplicării și de monitorizare, inclusiv inspecții la intervalele prevăzute în MLC 2006, pentru a garanta navigatorilor de la bordul navelor care arborează pavilionul acestora condiții de viață și de muncă care sunt și vor continua să fie conforme cerințelor din părțile relevante din MLC 2006.
(2) În ceea ce privește navele cu tonaj brut mai mic de 200 tone care nu efectuează curse internaționale, statele membre au posibilitatea de a hotărî, în consultare cu organizațiile de armatori și de navigatori vizate, să adapteze, în temeiul articolului II alineatul (6) din MLC 2006, mecanismele de monitorizare, inclusiv inspecțiile, pentru a ține seama de condițiile specifice acestui tip de nave.
(3) În îndeplinirea obligațiilor care le revin în temeiul prezentului articol, statele membre pot, atunci când este cazul, să autorizeze pentru realizarea de inspecții instituții publice sau alte organizații (inclusiv cele dintr-un alt stat membru, dacă acesta este de acord) pe care le recunosc drept având o capacitate suficientă, competența și independența pentru a desfășura inspecții. În toate cazurile, un stat membru rămâne pe deplin responsabil pentru inspecția condițiilor de viață și de muncă ale navigatorilor de pe navele care navighează sub pavilionul statului membru respectiv. Prezenta dispoziție nu aduce atingere prevederilor Directivei 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7).
(4) Statele membre stabilesc obiective și standarde clare privind administrarea sistemelor lor de inspecție, precum și proceduri generale adecvate pentru evaluarea măsurii în care respectivele obiective și standarde sunt atinse.
(5) Statele membre asigură navigatorilor de pe navele care navighează sub pavilionul statului membru respectiv accesul la un exemplar al acordului. Accesul poate fi furnizat electronic.
Articolul 4
Personalul însărcinat cu monitorizarea conformității
(1) Statele membre se asigură că personalul, inclusiv personalul instituțiilor sau cel al altor organizații („organizații recunoscute” în sensul MLC 2006), autorizat să realizeze inspecții în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) și responsabil cu verificarea punerii corecte în aplicare a părților relevante din MLC 2006, are pregătirea, competența, mandatul, autoritatea legală deplină, statutul și independența necesare sau oportune care să le permită să efectueze verificarea respectivă și să asigure respectarea părților relevante din MLC 2006. În conformitate cu MLC 2006, inspectorii sunt împuterniciți să ia măsurile care se impun pentru a interzice unei nave să părăsească portul până la realizarea acțiunilor necesare.
(2) Orice autorizații acordate pentru realizarea de inspecții conferă organizației recunoscute cel puțin dreptul de a solicita remedierea deficiențelor identificate în ceea ce privește condițiile de viață și de muncă ale navigatorilor și de a desfășura inspecții în acest sens la cererea statului portului.
(3) Fiecare stat membru stabilește:
(a)
un sistem care să asigure caracterul adecvat al muncii desfășurate de organizațiile recunoscute, care include informații cu privire la toate actele cu putere de lege și actele administrative naționale aplicabile și instrumentele internaționale relevante; și
(b)
proceduri de comunicare cu respectivele organizații și de supraveghere a acestora.
(4) Fiecare stat membru pune la dispoziția Biroului Internațional al Muncii o listă la zi a tuturor organizațiilor recunoscute autorizate să acționeze în numele său și actualizează respectiva listă. Lista menționează sarcinile pe care organizațiile recunoscute au fost autorizate să le îndeplinească.
Articolul 5
Proceduri privind reclamațiile la bord, tratarea reclamațiilor și măsuri corective
(1) Fiecare stat membru garantează că în actele sale cu putere de lege sau în normele administrative există proceduri de reclamații la bord adecvate.
(2) Dacă un stat membru primește o plângere pe care nu o consideră în mod vădit nefondată, ori dacă obține probe conform cărora o navă care navighează sub pavilionul său nu respectă dispozițiile părților relevante din MLC 2006 sau din care rezultă că există deficiențe grave legate de măsurile de punere în aplicare a acesteia, statul membru în cauză ia măsurile necesare pentru a investiga chestiunea și a se asigura că se acționează pentru remedierea oricăror deficiențe constatate.
(3) Personalul însărcinat cu soluționarea plângerilor sau informat cu privire la acestea tratează drept confidențială sursa oricărei reclamații sau plângeri privind existența unui pericol sau a unei deficiențe legate de condițiile de viață și de muncă ale navigatorilor sau a unei încălcări a legilor și a normelor și nu sesizează armatorul, reprezentantul armatorului sau operatorul navei în legătură cu efectuarea unei inspecții ca urmare a unei astfel de reclamații sau plângeri.
Articolul 6
Rapoarte
(1) În contextul rapoartelor întocmite în conformitate cu articolul 9 din Directiva 2009/21/CE, Comisia include chestiunile care fac obiectul prezentei directive.
(2) Până la 31 decembrie 2018, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea reglementării 5.3 din MLC 2006 referitoare la responsabilitățile legate de furnizarea forței de muncă. După caz, raportul poate include propuneri de măsuri de îmbunătățire a condițiilor de viață și de muncă în sectorul maritim.
Articolul 7
Transpunere
(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 martie 2015. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții.
Atunci când statele membre adoptă respectivele măsuri, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Statele membre comunică Comisiei textul principalelor măsuri de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 8
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 9
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 20 noiembrie 2013.