ДИРЕКТИВА 2014/51/ЕC НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за изменение на Директива 2003/71/ЕО, Директива 2009/138/ЕО, Регламент (ЕО) № 1060/2009, Регламент (ЕО) № 1094/2010 и Регламент (ЕО) № 1095/2010 във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и на Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 50, 53, 62 и 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Финансовата криза през 2007 и 2008 г. разкри сериозни слабости по отношение на финансовия надзор, както в конкретни случаи, така и по отношение на финансовата система като цяло. Моделите за надзор на национално равнище изостават по отношение на финансовата глобализация и наличието на интегрирани и взаимосвързани европейски финансови пазари, където много финансови институции извършват трансгранични операции. Кризата разкри сериозни слабости по отношение на сътрудничеството, координацията, последователното прилагане на правото на Съюза и доверието между националните компетентни органи.
(2)
В редица резолюции, приети преди и по време на финансовата криза, Европейският парламент призова за постигане на по-интегриран европейски надзор, за да се гарантират истински равни условия за всички участници на равнището на Съюза, и за това надзорът да отразява нарастващата интеграция на финансовите пазари в Съюза, по-специално в резолюциите си от 13 април 2000 г. относно съобщението на Комисията, озаглавено „Изпълнение на рамката за финансовите пазари: план за действие“, в резолюцията си от 21 ноември 2002 г. относно правилата за осъществяване на пруденциален надзор в Европейския съюз, в резолюцията си от 11 юли 2007 г. относно политиката в областта на финансовите услуги (2005-2010 г.) - Бяла книга, в резолюцията си от 23 септември 2008 г., съдържаща препоръки към Комисията относно хедж фондовете и фондовете за частно участие, в резолюцията си от 9 октомври 2008 г., съдържаща препоръки към Комисията относно последващи мерки при процеса „Ламфалуси“: бъдеща структура на надзора, както и в позициите си от 22 април 2009 г. относно измененото предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета относно предприемането и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) и от 23 април 2009 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно агенциите за кредитен рейтинг.
(3)
През ноември 2008 г. Комисията възложи на група на високо равнище, председателствана от Жак дьо Ларозиер, да представи препоръки за подобряване на европейската надзорна уредба с цел по-добра защита на гражданите на Съюза и възстановяване на доверието във финансовата система. В представения на 25 февруари 2009 г. окончателен доклад (доклада „Дьо Ларозиер“) групата на високо равнище препоръча засилване на надзорната рамка с цел намаляване на риска от бъдещи финансови кризи и на тяхната сериозност. Тя препоръча и всеобхватни реформи в надзорната структура на финансовия сектор в Съюза. С доклада „Дьо Ларозиер“ също така се препоръчва създаването на Европейска система за финансов надзор, която да включва три Европейски надзорни органа - по един за всеки от секторите на банковото дело, ценните книжа и застраховането и професионалното пенсионно осигуряване, както и на Европейски съвет за системен риск.
(4)
Финансовата стабилност е предпоставка за това реалната икономика да осигурява работни места, кредитиране и растеж. Финансовата криза разкри сериозни слабости на финансовия надзор, който не съумя да предвиди неблагоприятните макропруденциални промени или да предотврати натрупването на прекомерни рискове във финансовата система.
(5)
В заключенията от заседанието си от 18 и 19 юни 2009 г. Европейският съвет препоръча да бъде създадена Европейска система за финансов надзор, която да обхваща три нови Европейски надзорни органа. Той също така препоръча целта на системата да бъде повишаване на качеството и последователността на националния надзор, засилване на надзора върху трансграничните групи, създаване на единен Европейски правилник, приложим за всички финансови институции във вътрешния пазар. Той подчерта, че Европейските надзорни органи („ЕНО“) също следва да имат надзорни правомощия спрямо агенциите за кредитен рейтинг и прикани Комисията да подготви конкретни предложения относно това как Европейската система за финансов надзор („ЕСФН“) би могла да играе важна роля в кризисни ситуации.
(6)
През 2010 г. Европейският парламент и Съветът приеха три регламента за създаване на ЕНО: Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) („ЕОЗППО“) и Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) като част от ЕСФН.
(7)
За да може ЕСФН да функционира ефективно, са необходими промени в законодателните актове на Съюза в областта на действие на тези три ЕНО. Тези промени засягат определянето на приложното поле на определени правомощия на ЕНО, включването на определени правомощия в съществуващите процеси, установени в съответните законодателни актове на Съюза, както и изменения с цел осигуряване на гладкото и ефективно функциониране на ЕНО в рамките на ЕСФН.
(8)
Създаването на ЕНО следва съответно да бъде придружено от изготвянето на единен европейски правилник, който ще осигури последователното хармонизиране и еднообразното прилагане, като по този начин ще допринесе за още по-ефективното функциониране на вътрешния пазар и по-ефективното осъществяване на надзор на микроравнище. В регламентите за създаване на ЕСФН се предвижда, че ЕНО могат да разработват проекти на технически стандарти в посочените от съответното законодателство области, които в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) ще бъдат представяни на Комисията за приемане чрез делегирани или изпълнителни актове. Докато в Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7) бе установена първата група от тези области, с настоящата директива следва да се определи допълнителна група от области, особено по отношение на Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9) и на Регламенти (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010.
(9)
Съответните законодателни актове следва да определят областите, в които ЕНО са оправомощени да разработват проекти на технически стандарти, и начина на приемане на тези стандарти. Съответните законодателни актове следва да установят елементите, условията и характеристиките, както предвижда член 290 от ДФЕС в случай на делегирани актове,.,.
(10)
С определянето на областите, в които следва да се приемат технически стандарти, следва да се постигне подходящият баланс между съставянето на единен набор от хармонизирани правила и предотвратяването на излишно усложненото регулиране и прилагане. Следва да се подберат само тези области, по отношение на които съгласуваните технически правила ще допринесат значително и ефективно за постигането на целите на съответните законодателни актове, като същевременно се гарантира, че политическите решения се вземат от Европейския парламент, Съвета и Комисията в съответствие с техните обичайни процедури.
(11)
Въпросите, попадащи в обхвата на техническите стандарти, следва да са от подчертано техническо естество, като тяхното разработване изисква специализирания опит на експерти по надзора. Регулаторните технически стандарти, приети като делегирани актове, съгласно член 290, ДФЕС, следва да доразвият, уточнят и определят условията за последователно хармонизиране на правилата, които са част от приетите от Европейския парламент и от Съвета законодателни актове, като допълват или изменят някои техни несъществени елементи. От друга страна, техническите стандарти за изпълнение, приети под формата на актове за изпълнение, съгласно член 291, ДФЕС, следва да установят условията за единно прилагане на правните актове. Техническите стандарти следва да не изискват вземането на политически решения.
(12)
В случая на регулаторните технически стандарти е уместно да бъде прилагана, по целесъобразност, процедурата, предвидена съответно в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010. Техническите стандарти за изпълнение следва да бъдат приети, по целесъобразност, в съответствие с процедурата, предвидена съответно в член 15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(13)
Регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение следва да допринасят за създаването на единен правилник за правото в областта на финансовите услуги, одобрено от Европейския съвет в заключенията му от юни 2009 г. Доколкото някои изисквания в законодателните актове на Съюза не са изцяло хармонизирани, и в съответствие с принципа на предпазните мерки при надзора регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, развиващи, уточняващи или определящи условията за прилагане на тези изисквания, не следва да възпрепятстват държавите членки да изискват допълнителна информация или да налагат по-строги изисквания. Затова регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение следва да позволяват на държавите членки да изискват допълнителна информация или да налагат по-строги изисквания в определени области, в които съответните законодателни актове предвиждат подобна преценка.
(14)
Съгласно регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, преди да представят регулаторните технически стандарти или техническите стандарти за изпълнение на Комисията, ЕНО следва при необходимост да проведат открити обществени консултации по тях и да анализират свързаните с тях възможни разходи и ползи.
(15)
Следва да е възможно регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение да предвиждат преходни мерки със съобразени срокове, ако разходите за незабавното прилагане биха били прекомерно големи в сравнение с ползите.
(16)
Към момента на приемане на настоящата директива работата, свързана с подготовката на и консултациите, свързани с първия набор от мерки за изпълнение на рамковите правила съгласно Директива 2009/138/ЕО е в напреднал етап. В интерес на ранното приключване на работата по тези мерки е целесъобразно да се позволи на Комисията, за преходен период, да приема регулаторните технически стандарти, предвидени в настоящата директива, в съответствие с процедурата за приемане на делегирани актове. Всички изменения на тези делегирани актове или - след изтичането на преходния период - всички регулаторни технически стандарти за изпълнение на Директива 2009/138/ЕО следва да бъдат приети в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
(17)
Освен това е целесъобразно да се разреши на ЕОЗППО, след изтичането на преходен период от две години, да предложи актуализиране на поредица от делегирани актове под формата на регулаторни технически стандарти. Това актуализиране следва да бъде ограничено до техническите аспекти на съответните делегирани актове и не следва да предполага вземане на стратегически решения или избор на политики.
(18)
Когато ЕОЗППО подготвя или изготвя проекти на регулаторни технически стандарти за адаптиране на делегираните актове към развитието на техническите аспекти на финансовите пазари, Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и подходящо предаване на информацията относно обхвата на тези проекти на регулаторни технически стандарти на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
В Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 се предвижда механизъм за уреждане на разногласията между националните надзорни органи. Ако даден национален надзорен орган не е съгласен с процедурата или същността на дадено действие или бездействие на друг национален надзорен орган в областите, определени в законодателните актове на Съюза в съответствие с посочените регламенти, когато съгласно съответния законодателен акт се изисква сътрудничество, координация или съвместно вземане на решение от страна на националните надзорни органи от повече от една държава членка, по искане на един от националните надзорни органи съответният ЕНО следва да може да съдейства на органите да постигнат съгласие в рамките на съответните срокове, установени от ЕНО, който следва да вземе предвид съответните срокове, предвидени в съответното законодателство, както и сложността и спешния характер на разногласията. В случай че това разногласие продължи, ЕНО следва да може да разреши въпроса.
(20)
Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 изискват случаите, в които може да се използва механизмът за уреждане на разногласия между националните надзорни органи, да бъдат посочени в секторното законодателство. Настоящата директива следва да определи първия набор от такива случаи в застрахователния и презастрахователния сектор и не следва да засяга добавянето на още случаи в бъдеще. Настоящата директива не следва да възпрепятства ЕНО да действат в съответствие с други правомощия или да изпълняват задачите, посочени в Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, включително необвързваща медиация и принос към последователно, ефикасно и ефективно прилагане на правото на Съюза. Освен това в областите, по отношение на които под някаква форма в съответното право вече е установена необвързваща медиация или съществуват срокове за съвместните решения, взети от един или повече национални надзорни органи, ще бъдат необходими изменения за осигуряване на яснота и на безпрепятствено провеждане на процеса на вземане на съвместно решение, а също, за да се осигури, при необходимост, способността за разрешаване на разногласията от страна на ЕНО. Задължителната процедура за уреждане на разногласия е предвидена за разрешаване на случаи, при които националните надзорни органи не могат да решат помежду си процедурни въпроси или въпроси по същество, свързани със спазването на правото на Съюза.
(21)
Поради това настоящата директива следва да определи ситуации, при които може да се наложи разрешаване на процедурен въпрос или въпрос по същество, засягащ съответствието с правото на Съюза, който не може да бъде разрешен самостоятелно от националните надзорни органи. При такава ситуация един от засегнатите национални надзорни органи следва да може да повдигне въпроса пред съответния ЕНО. Този ЕНО следва да действа в съответствие с регламента за неговото създаване и с настоящата директива. Той следва да може да изиска от съответните национални надзорни органи да предприемат конкретно действие или да се въздържат от всякакво действие с цел въпросът да бъде разрешен и да се гарантира съответствие с правото на Съюза със задължително действие за съответните национални надзорни органи. В случаите, когато съответният законодателен акт на Съюза дава право на преценка на държавите членки, решенията на даден ЕНО не следва да заместват правото на преценка на националните надзорни органи, когато то е в съответствие с правото на Европейския съюз.
(22)
В Директива 2009/138/ЕО се предвижда съвместно вземане на решения при одобряването на заявления за използване на вътрешен модел на равнище група или дъщерно предприятие, при одобряването на заявления за създаване на дъщерно предприятие в съответствие с членове 238 и 239 от въпросната директива, както и при определянето на орган за групов надзор въз основа на критерии, различни от посочените в член 247 от нея. Във всички тези области следва чрез изменение да бъде ясно посочено, че при разногласие ЕОЗППО може да разреши разногласието посредством процеса, установен в Регламент (ЕС) № 1094/2010. Този подход изяснява, че макар да не следва ЕОЗППО да замества оперативната самостоятелност на националните надзорни органи, следва да бъде възможно разногласията да бъдат разрешени, а сътрудничеството да бъде укрепено, преди по отношение на дадена институция да бъде взето или издадено окончателно решение от националния надзорен орган. ЕОЗППО следва да разрешава разногласията, като посредничи между противоречащите си становища на надзорните органи.
(23)
Новата структура в областта на надзора, установена от ЕСФН, ще изисква от националните надзорни органи да сътрудничат тясно с ЕНО. С измененията на съответните законодателни актове следва да се осигури премахването на правните пречки пред задълженията за обмен на информация, включени в Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, както и това, че предоставянето на данни не създава ненужни административни тежести.
(24)
От застрахователните и презастрахователните предприятия следва да се изисква само да предоставят такава информация на своите национални надзорни органи, която е от значение за надзора, като се вземат предвид целите на надзора, посочени в Директива 2009/138/ЕО. Информация за пълен списък на активите, предоставяна елемент по елемент както и друга информация, предоставяна на определени периоди, по-кратки от една година, следва да се изисква единствено когато ползата от допълнителните сведения, получени от националните надзорни органи за целите на контрола върху финансовото състояние на предприятията или във връзка с потенциалното въздействие на техните решения върху финансовата стабилност, надхвърля тежестта, свързана с изчисляването и предаването на тази информация. След оценка на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието, националните надзорни органи следва да имат правомощието да разрешават ограничения по отношение на честотата и обхвата на докладваната информация или да освобождават от задължението за докладване елемент по елемент само когато предприятието не надвишава определени прагове. Следва да се гарантира, че най-малките предприятия са допустими за ограничения и освобождаване и че тези предприятия не представляват повече от 20 % от животозастрахователния и общо застрахователния пазар на дадена държава членка или от нейния презастрахователен пазар.
(25)
С цел да се гарантира, че информацията, докладвана от участващите застрахователни и презастрахователни предприятия или застрахователни холдинги на нивото на групата, е точна и пълна, националните надзорни органи не следва да допускат ограничения по отношение на информацията, която трябва да се докладва, или да освобождават от докладване елемент по елемент предприятия, които принадлежат към дадена група, освен в случаите, когато националният надзорен орган се е уверил, че докладването би било неуместно с оглед естеството, мащаба и сложността на рисковете, характерни за дейността на групата.
(26)
В областите, в които по силата на Директива 2009/138/ЕО Комисията е понастоящем оправомощена да приема мерки за изпълнение, когато тези мерки представляват незаконодателни актове от общ характер, които допълват или изменят определени несъществени елементи от тази Директива по смисъла на член 290 от ДФЕС Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с този член или регулаторни технически стандарти в съответствие с член 10 и член 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
(27)
С цел да гарантира еднаквото третиране на всички застрахователни и презастрахователни предприятия при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност съгласно Директива 2009/138/ЕО на базата на стандартната формула, или да отчете развитието на пазара, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове във връзка с изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност на базата на стандартната формула.
(28)
В случаите, когато рисковете не са покрити адекватно от даден подмодул, ЕОЗППО следва да бъде оправомощен да разработи проекти на регулаторни технически стандарти по отношение на количествените ограничения и критериите за допустимост на активите за капиталовите изисквания за платежоспособност въз основа на стандартната формула.
(29)
За да се даде възможност за съгласуваното изчисляване на техническите резерви от страна на застрахователните и презастрахователните предприятия съгласно Директива 2009/138/ЕО, е необходимо един централен орган да може редовно да извлича, публикува и актуализира определена техническа информация във връзка със срочната структура на безрисковия лихвен процент, отчитайки наблюденията над финансовите пазари. Начинът на извличане на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент следва да бъде прозрачен. С оглед на техническия характер и застрахователното естество на тези задачи те следва да бъдат осъществявани от ЕОЗППО.
(30)
Съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент следва да избягва изкуствената променливост на техническите резерви и на допустимите собствени средства и да осигурява стимули за добро управление на риска. Изборът на начална точка на екстраполацията на безрискови лихвени проценти следва да позволи на предприятията да обвържат с облигации паричните потоци, които са дисконтирани с неекстраполираните лихвени проценти при изчисляването на най-добра прогнозна оценка. При пазарни условия, подобни на тези към датата на приемане на настоящата директива, началната точка на екстраполация на безрискови лихвени проценти, по-специално за еврото, следва да бъде при падеж от 20 години. При пазарни условия, подобни на тези към датата на влизане в сила на настоящата директива, екстраполираната част на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, по-специално на еврото, следва да клони по такъв начин към крайния форуърден лихвен процент, че за падежите от 40 години след началната точка на екстраполацията екстраполираните форуърдни лихвени проценти да не се различават с повече от три базисни пункта от крайния форуърден лихвен процент. За валути, различни от еврото, при определяне на началната точка на екстраполацията на безрисковите лихвени проценти и подходящия период на конвергенция към крайния форуърден лихвен процент следва да се вземат предвид характеристиките на местните пазари на облигации и суапове.
(31)
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия притежават облигации или други активи с характеристики, свързани с паричните потоци сходни с тези на падежа, те не са изложени на риск от променящите се спредове на тези активи. За да се избегнат ситуации, при които промените в спредовете на активите се отразяват на размера на собствения капитал на тези предприятия, те следва да имат възможност да коригират съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляването на най-добрата прогнозна оценка в съответствие с движението на спредовете на техните активи. Прилагането на такива изравнителни корекции следва да бъде предмет на одобрение от надзорните органи и чрез строги изисквания за активите и пасивите следва да се гарантира, че застрахователните и презастрахователните предприятия могат да задържат собствеността върху активите си до падежа. По-специално паричните потоци на активите и пасивите следва да бъдат приведени в съответствие и активите следва да бъдат заменяни с цел запазване на съответствието само когато очакваните парични потоци са се променили значително, например в случай на понижаване на рейтинга или неизпълнение на облигация. Застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на изравнителните корекции върху финансовото им състояние, за да се гарантира достатъчна прозрачност.
(32)
За да се избегне проциклично инвестиционно поведение, застрахователните и презастрахователните предприятия следва да имат възможност да коригират съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент с цел изчисляване на най-добрата прогнозна оценка на техническите резерви, за да смекчат последствията от прекомерни спредове на облигации. Такава корекция за променливост следва да се основава на референтните портфейли за съответните валути на тези предприятия, и когато е необходимо да се гарантира представителност, на референтните портфейли за националните застрахователни пазари. Застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на корекциите за променливост върху финансовото им състояние, за да се гарантира достатъчна прозрачност.
(33)
С оглед на голямото значение на дисконтирането за изчисляването на техническите резерви Директива 2009/138/ЕО следва да гарантира еднакви условия при избора на дисконтовите лихвени проценти от страна на застрахователните и презастрахователните предприятия. За да се гарантират такива еднакви условия, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, за да предвиди съответните срочни структури на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка и основните спредове при изчисляването на изравнителните корекции и на корекциите за променливост. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).Тези актове за изпълнение следва да се основават на техническа информация, получена и публикувана от ЕОЗППО. За приемането на тези актове за изпълнение следва да бъде използвана процедурата по консултиране.
(34)
Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани със съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, наложителни причини за спешност изискват това.
(35)
С цел смекчаване на нежелани потенциални проциклични ефекти, периодът за възстановяване на нарушеното капиталово изискване за платежоспособност следва да се удължи при извънредни неблагоприятни ситуации, включително в случай на сривове на финансовите пазари, продължителни условия на ниски лихвени проценти и катастрофични събития със значително въздействие върху застрахователните и презастрахователните предприятия, представляващи значителен дял от пазара или засегнати видове дейности. ЕОЗППО следва да носи отговорност за декларирането на настъпването на извънредни неблагоприятни ситуации и Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове и актове за изпълнение, определящи критериите и съответните процедури.
(36)
В контекста на изравнителната корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, предвидена по силата на настоящата директива, изискването портфейлът от застрахователните и презастрахователните задължения, към които се прилага изравнителната корекция и целевият портфейл от активи да се идентифицират, организират и управляват отделно от другите дейности на предприятията и посочените активи да не могат да се използват за покриването на загуби, възникнали от други дейности на предприятията следва да се разбират в икономически смисъл. Тя не следва да предполага изискване за държавите членки да разполагат с правна концепция за обособени средства в националното законодателство. Предприятия, които използват изравнителна корекция, следва да идентифицират, организират и управляват портфейла от активи и задължения отделно от останалите части на дейността и поради това не следва да се разрешава да се посрещат рискове, възникващи в друга част от дейността, като се използват целеви портфейл от активи. Макар това да позволява ефикасно управление на портфейла, намалените възможност за прехвърляне и обхват за диверсификация между целевия портфейл и останалата част от нуждите на предприятието трябва за целите на изравнителните корекции да бъде отразено в корекции по отношение на собствените средства и капиталовите изисквания за платежоспособност.
(37)
Спредът на референтния портфейл, посочен в настоящата директива, следва да бъде определен по прозрачен начин, като се използват съответните показатели, ако такива съществуват.
(38)
С цел да се гарантира прозрачно прилагане на корекцията за променливост, изравнителната корекция и преходните мерки относно безрисковия лихвен процент и техническите разпоредби, предвидени по силата на настоящата директива, застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на неприлагането на тези мерки върху финансовото им състояние, включително върху размера на техническите резерви, капиталовото изискване за платежоспособност, минималното капиталово изискване съгласно Директива 2009/138/ЕО, основните собствени средства и размера на собствените средства, допустими за покриване на минималното капиталово изискване и капиталовото изискване за платежоспособност.
(39)
В националното си законодателство държавите членки следва да могат да предоставят на своите национални надзорни органи правото да разрешават и при изключителни обстоятелства да отхвърлят използването на корекцията за променливост.
(40)
За да се гарантира хармонизираното осигуряване на определени технически данни, служещи за изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност посредством стандартната формула, които например да позволят хармонизиран подход при използването на рейтинги, на ЕОЗППО следва да бъдат делегирани специфични задачи. Признаването на агенциите за кредитен рейтинг следва да бъде съгласувано и приведено в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009, Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12). Следва да се избягва припокриване с Регламент (ЕО) № 1060/2009, и за тази цел е обоснована ролята на Съвместния комитет на европейските надзорни органи, създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010. ЕОЗППО следва да използва оптимално компетентността и експертния опит на ЕОЦКП. Подробностите във връзка с начина на изпълнението на тези задачи следва да бъдат допълнително уточнени в мерките, които ще бъдат приети чрез делегирани актове или актове за изпълнение.
(41)
Списъците на регионалните правителства и местни органи на властта, публикувани от ЕОЗППО, не следва да бъдат по-подробни, отколкото е необходимо, за да се гарантира, че тези правителства или органи се третират по същия начин само когато рисковете от експозиция са същите като тези за централните правителства.
(42)
За да се гарантира в рамките на Директива 2009/138/ЕО хармонизиран подход при определянето на обстоятелствата, позволяващи удължаване на срока за възстановяване при нарушения на капиталовото изискване за платежоспособност, следва да бъдат уточнени условията, които представляват извънредна неблагоприятна ситуация. ЕОЗППО следва да носи отговорност за декларирането на настъпването на такива извънредни неблагоприятни ситуации и Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове и актове за изпълнение, уточняващи критериите и съответните процедури в случай на такива извънредни неблагоприятни ситуации.
(43)
За да се гарантира междусекторната съгласуваност и да се отстранят несъответствията между интересите на предприятията, които "преопаковат" заеми като търгуеми ценни книжа и други финансови инструменти (издаващи дружества или спонсори), и интересите на застрахователните или презастрахователните предприятия, които инвестират в такива ценни книжа или инструменти, Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове по отношение на инвестициите в "преопаковани" заеми съгласно Директива 2009/138/ЕО, с които да се определят не само изискванията, но и последствията от нарушаването на тези изисквания.
(44)
С цел по-голямо сближаване на процедурите за надзорно одобрение, които са предвидени в Директива 2009/138/ЕО по отношение на специфичните параметри на предприятието, политиките за промяна на модела, схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск и налагането и отмяната на изискване за добавен капитал, Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове, уточняващи съответната процедура в тези области.
(45)
Разработването от Международна асоциация на органите за застрахователен надзор на глобални, базирани на риска стандарти за платежоспособност е в ход и продължава да насърчава засилването на международната координация и сътрудничество на надзорните органи. Разпоредбите в Директива 2009/138/ЕО относно делегираните актове на Комисията за определяне на еквивалентността на режимите за платежоспособност и пруденциалните режими на трети държави са в съответствие с целите за насърчаване на международното сближаване към въвеждането на основани на риска режими за платежоспособност и пруденциални режими. Тъй като някои трети държави могат да се нуждаят от повече време за адаптиране и прилагане на режимите на платежоспособност и пруденциалните режими, покриващи изцяло изискванията за еквивалентност, е необходимо да се определят условията по отношение на третирането на режимите на тези трети държави, за да може тези трети държави да бъдат признати като временно съответстващи на изискванията за еквивалентност. Делегираните актове на Комисията за определяне на временна еквивалентност отчитат международното развитие, когато това е целесъобразно. Когато Комисията определи, че режимът за пруденциален групов надзор на трети страни временно съответства на изискванията за еквивалентност, следва да бъде предоставена възможност за допълнителна надзорна отчетност с цел да се осигури защита на титулярите на полици и бенефициерите в рамките на Съюза.
(46)
Предвид специфичното естество на застрахователния пазар, с цел да се гарантират равнопоставени условия за застрахователните и презастрахователните предприятия, които са установени в трети държави, независимо дали тяхното предприятие майка е установено в Съюза или не, Комисията следва да може да прецени, че дадена трета държава временно отговаря на изискванията за еквивалентност за целите на изчисляване на изискванията за групова платежоспособност и на допустими собствени средства за удовлетворяване на тези изисквания.
(47)
За да се гарантира правилното информиране на заинтересованите страни относно структурата на застрахователните или презастрахователни групи, е необходимо информацията относно тяхната правна, управленска и организационна структура да бъде направена достъпна за обществеността. Тази информация следва да съдържа най-малко сведения относно юридическото наименование, вида дейност и държавата на учредяване на дъщерни предприятия, материално свързани предприятия и значими клонове.
(48)
Решенията на Комисията, съгласно които режима на платежоспособност или пруденциалният режим на трета държава е изцяло или временно еквивалентен, следва да вземат предвид при необходимост съществуването, продължителността и естеството на преходните мерки в режимите на тези трети държави.
(49)
За да могат европейските кооперативни дружества, създадени съгласно Регламент (ЕО) 1435/2003 (13), да предоставят застрахователни и презастрахователни услуги, е необходимо списъкът на позволените правни форми на застрахователни и презастрахователни предприятия съгласно Директива 2009/138/ЕО да бъде разширен, за да включи Европейското кооперативно дружество.
(50)
Долната граница на минималното капиталово изискване в евро за застрахователните и презастрахователни предприятия следва да бъде променена. Промяната се налага поради периодичното адаптиране на съществуващата долна граница на капиталовото изискване за тези предприятия с цел отчитане на инфлацията.
(51)
Изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност за здравни застраховки следва да отразява националните системи за изравняване и също така да взема предвид промените в националното законодателство в областта на здравеопазването, тъй като те са основна част от застрахователната система в рамките на националните пазари на здравното застраховане.
(52)
Определени изпълнителни правомощия, предвидени съгласно член 202 от Договора за създаването на Европейската общност, следва да бъдат заместени със съответните разпоредби съгласно член 290 от ДФЕС.
(53)
Привеждането на процедурите по комитология в съответствие с ДФЕС, и по-специално с член 290 от него, следва да бъде направено поотделно за всеки случай. С цел да се отчете техническото развитие на финансовите пазари и да се определят изискванията, посочени в директивите, изменени с настоящата директива, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. Делегирани актове следва да бъдат приети по-специално във връзка с подробните разпоредби относно изискванията спрямо управлението, оценяването, надзорната отчетност и публичното оповестяване, определянето и класифицирането на собствените средства, стандартната формула за изчисляване на капиталовото изискване за платежоспособност (включително всички последващи промени в областта на добавения капитал) и избора на методите и допусканията за изчисляване на техническите резерви.
(54)
В декларация № 39 относно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, на която беше приет Договорът от Лисабон, Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите на делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(55)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на уведомяването, за да представят възражения срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да може да бъде удължен с три месеца по отношение на важни проблемни области. Следва също да се даде възможност на Европейския парламент и на Съвета да информират другите институции за намерението си да не представят възражения. Подобно одобрение на делегирани актове на ранен етап е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например когато в основния акт са предвидени срокове, в рамките на които Комисията трябва да приеме делегирани актове.
(56)
В светлината на финансовата криза и процикличните механизми, които допринесоха за зараждането ѝ и утежниха последиците от нея, Съветът за финансова стабилност, Базелският комитет по банков надзор и Г-20 направиха препоръки за смекчаване на процикличните ефекти на финансовите правила. Тези препоръки имат пряко отношение към застрахователните и презастрахователните предприятия като важен елемент от финансовата система.
(57)
За да се постигне последователно прилагане на настоящата директива и да се гарантира макропруденциалният надзор в целия Европейски съюз е уместно Европейският съвет за системен риск, създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14), да разработи принципи, пригодени за икономиката на Съюза.
(58)
Финансовата криза показа нагледно факта, че финансовите институции подценяват изключително много равнището на кредитен риск от контрагента, свързан с извънборсови деривативни инструменти. Това подтикна Г-20 през септември 2009 г. да призове повече извънборсови деривативни инструменти да бъдат подложени на клиринг чрез централен контрагент. Те също така поискаха извънборсовите деривативни инструменти, които не могат да бъдат подложени на клиринг на централно равнище, да подлежат на по-високи капиталови изисквания, за да отразят в необходимата степен по-високия риск, свързан с тях.
(59)
При изчисляването на стандартната формула за капиталовото изискване за платежоспособност експозициите към квалифицираните централни контрагенти следва да се третират в съответствие с третирането на тези експозиции в капиталовите изисквания за кредитните и финансовите институции, както е определено в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, по-конкретно по отношение на различията в третирането между квалифицирани централни контрагенти и други контрагенти.
(60)
За да се гарантира, че целта на Съюза за дългосрочно устойчиво развитие и целите на Директива 2009/138/ЕО за първостепенна защита на титулярите на полици, както и за осигуряване на финансова стабилност, продължават да бъдат изпълнявани, Комисията следва да направи преглед на целесъобразността на методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на стандартна формула за капиталовото изискване за платежоспособност, в срок от пет години от датата на прилагане на Директива 2009/138/ЕО. Преразглеждането следва по-специално да се основава на цялостния опит на застрахователните и презастрахователните предприятия, които използват стандартната формула за капиталовото изискване за платежоспособност през преходния период. В прегледа следва също така да се вземат предвид резултатите за всеки клас активи и за финансовите инструменти, поведението на инвеститорите при тези активи и финансови инструменти, както и развитието при определянето на международните стандарти в областта на финансовите услуги. Може да бъде необходимо преразглеждането на стандартните параметри за определени класове активи, например ценни книжа с постоянна доходност и дългосрочни инфраструктури, да бъде определено като приоритет.
(61)
За да се осигури плавният преход към новия режим съгласно Директива 2009/138/ЕО, е необходимо да се предвидят поетапно въвеждане и конкретни преходни мерки. С преходните мерки следва да се цели избягване на пазарните смущения и ограничаване на въздействието върху съществуващите продукти, а също и осигуряване на предлагането на застрахователните продукти. Преходните мерки следва да насърчават предприятията да започнат в най-кратки срокове да съблюдават конкретните изисквания на новия режим.
(62)
Необходимо е да се предвиди преходен режим за дейностите по професионално пенсионно осигуряване, извършвани от застрахователни предприятия съгласно член 4 от Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15), докато Комисията извършва преглед на тази директива. Действието на транснационалния режим следва да се прекрати с влизането в сила на измененията на Директива 2003/41/ЕО.
(63)
Независимо от очакваното прилагане на Директива 2009/138/ЕО, особено за целите на оценките, отнасящи се до одобрението на вътрешни модели, допълнителни собствени средства, класификация на собствените средства, специфичните за предприятията параметри, схеми със специална цел, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск и преходните разпоредби относно изчисляването на най-добрата прогнозна оценка по отношение на застрахователните или презастрахователните задължения, отговарящи на отчетените премии по съществуващи договори, директиви 64/225/EИО (16), 73/239/ЕИО (17), 73/240/ЕИО (18), 76/580/ЕИО (19), 78/473/ЕИО (20), 84/641/ЕИО (21), 87/344/ЕИО (22), 88/357/ЕИО (23) и 92/49/ЕИО (24) на Съвета и Директиви 98/78/ЕО (25), 2001/17/ЕО (26), 2002/83/ЕО (27) и 2005/68/ЕС (28) на Европейския парламент и на Съвета (наричани общо „Платежоспособност I“), изменени с актовете, изброени в част А на приложение VI към Директива 2009/138/ЕО, следва да продължават да се прилагат до края на 2015 г.
(64)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи държавите членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към уведомлението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране. Законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано по отношение на настоящата директива и Директива 2009/138/ЕО.
(65)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно подобряването на функционирането на вътрешния пазар чрез подсигуряване на високо, ефективно и съгласувано равнище на пруденциално регулиране и надзор, защитата на титулярите на полици и бенефициерите и по този начин на дружествата и потребителите, защитата на целостта, ефикасността и нормалното функциониране на финансовите пазари, запазването на стабилността на финансовата система и засилването на международната надзорна координация, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието си могат да бъдат по-добре постигнати на равнище на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на посочените цели.
(66)
Поради това Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО и Регламенти (ЕО) № 1060/2009, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2003/71/ЕО
Директива 2003/71/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 5, параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„В случай че окончателните условия по предлагането не се включват нито в основния проспект, нито в притурка, те се предоставят на инвеститорите, депозират се при компетентния орган на държавата членка по произход и се съобщават от този компетентен орган на компетентния орган на приемащата държава членка (приемащите държави членки) веднага след като това стане практически осъществимо при всяко публично предлагане, и по възможност преди започването на публичното предлагане или допускането до търгуване. Компетентният орган на държавата членка по произход уведомява ЕОЦКП за тези окончателни условия. Окончателните условия съдържат само информация, свързана с обявата за ценните книжа и не се използват като притурка към основния проспект. В такива случаи се прилага член 8, параграф 1, буква а).“;
2)
В член 11 параграф 3 се заменя със следното:
„3. С цел да се осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи информацията, която се инкорпорира чрез препращане.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
3)
В член 13 параграф 7 се заменя със следното:
„7. С цел да се осигури последователно хармонизиране във връзка с одобряването на проспекта ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на процедурите за одобряване на проспекта и условията, при които сроковете могат да бъдат коригирани.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
4)
В член 14 параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на съдържащите се в параграфи 1 - 4 разпоредби относно публикуването на проспекта.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
5)
В член 15 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на разпоредбите относно разпространяването на реклами, с които се съобщава намерението публично да се предлагат ценни книжа или допускането до търгуване на регулиран пазар, по-специално преди проспектът да е публично представен или преди откриването на записването, както и да определя посочените в параграф 4 разпоредби.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 31а
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
ЕОЦКП извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с осъществяването на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящата директива, и представя доклад във връзка с това пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
Член 2
Изменения на Директива 2009/138/ЕО
Директива 2009/138/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 13 се изменя, както следва:
а)
след точкa 32) се добавя следната точка:
„32а)
„квалифициран централен контрагент“ означава централен контрагент, получил разрешение съгласно член 14 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (29) или признат съгласно член 25 от посочения регламент;
б)
добавя се следната буква:
„40)
„агенция за външна кредитна оценка“ или „АВКО“ означава агенция за кредитен рейтинг, която е регистрирана или сертифицирана в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (30), или централна банка, присъждаща кредитни рейтинги, към които не се прилагат разпоредбите на посочения регламент.
2)
В член 17, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а във връзка със списъка на правните форми, изложени в приложение III, с изключение на точки 28 и 29 от части А, Б и В.“;
3)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Уведомяване за и публикуване на лицензи или оттегляне на лицензи
Европейският надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (31), се уведомява за всеки лиценз и всяко оттегляне на лиценз. Наименованието на всяко застрахователно или презастрахователно предприятие, на което е бил издаден лиценз, се включва в списък. ЕОЗППО публикува и актуализира този списък на своя интернет сайт.
4)
В член 29 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Делегираните актове, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, приети от Комисията, спазват принципа на пропорционалност, като по този начин се осигурява пропорционалното прилагане на настоящата директива, по-специално по отношение на малките застрахователни предприятия.
Проектите на регулаторните технически стандарти, внесени от ЕОЗППО в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, проектите на техническите стандарти за изпълнение, внесени в съответствие с член 15 от посочения регламент, и насоките и препоръките, издадени в съответствие с член 16 от същия регламент, спазват принципа на пропорционалност, като по този начин се осигурява пропорционалното прилагане на настоящата директива, по-специално по отношение на малките застрахователни предприятия.“;
5)
В член 31 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Без да се засягат член 35, член 51, член 254, параграф 2 и член 256, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а във връзка с параграф 2 на настоящия член, които определят за кои ключови аспекти трябва да бъдат оповестени агрегирани статистически данни, а също и съдържанието и датата на публикуване на оповестяването.
5. За да се осигурят еднакви условия, свързани с прилагането на параграф 2 от настоящия член и без да се засягат член 35, член 51, член 254, параграф 2 и член 256, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за определяне на образците и структурата на оповестяването, предвидени в настоящия член.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
6)
В член 33 се добавят следните параграфи:
„Когато даден надзорен орган е уведомил надзорните органи на приемащата държава членка, че възнамерява да извърши проверки на място в съответствие с параграф 1, и когато на този надзорен орган е забранено да упражни правото си на извършване на тези проверки на място или ако надзорните органи на приемащата държава членка на практика не са в състояние да упражнят правото си на участие в съответствие с параграф 2, надзорните органи могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат неговото съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 ЕОЗППО може да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
7)
Член 35 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 уводната част се заменя със следното:
„1. Държавите членки изискват от застрахователните и презастрахователните предприятия да представят на надзорните органи информацията, необходима за целите на надзора, като се вземат предвид целите на надзора, предвидени в членове 27 и 28. При провеждане на посочения в член 36 процес в тази информация се включва най-малко информацията, необходимата за:“;
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Без да се засяга член 129, параграф 4, в случаите, когато предварително определените периоди, посочени в параграф 2, буква а), подточка i), са по-кратки от една година, съответните надзорни органи могат да ограничат редовната надзорна отчетност в случай че:
а)
предоставянето на тази информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието;
б)
тази информация се докладва поне веднъж годишно.
Надзорните органи не ограничават редовната надзорна отчетност, извършвана по-често от веднъж годишно, в случай на застрахователни или презастрахователни предприятия, които са част от група по смисъла на член 212, параграф 1, буква в), освен ако предприятието може да докаже пред надзорния орган, че редовна надзорна отчетност по-често от веднъж годишно е неподходяща предвид естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на групата.
Ограничаването на редовна надзорна отчетност се предоставя само на предприятия, които не представляват повече от 20 % от пазара съответно на животозастраховането и общото застраховане и презастраховането на дадена държава членка, когато пазарният дял на общото застраховане се основава на брутните осчетоводени премии, а пазарният дял на животозастраховането се основава на брутните технически резерви.
При определяне на допустимостта на предприятията за тези ограничения надзорните органи отдават приоритет на най-малките предприятия.
7. Съответните надзорни органи могат да ограничат редовната надзорна отчетност или да освободят застрахователните и презастрахователните предприятия от отчитане елемент по елемент, когато:
а)
предоставянето на тази информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието;
б)
представянето на тази информация не е необходимо за упражняването на ефективен надзор над предприятието;
в)
освобождаването не нарушава стабилността на съответните финансови системи в Съюза; и
г)
предприятието може да предостави информация ad-hoc.
Надзорните органи не освобождават от задължението за отчитане елемент по елемент застрахователни или презастрахователни предприятия, които са част от група по смисъла на член 212, параграф 1, буква в), освен ако предприятието може да докаже пред надзорния орган, че докладването елемент по елемент е неподходящо предвид естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на групата, и предвид целта за финансова стабилност.
Освобождаването от отчетност на индивидуална основа се предоставя само на предприятия, които не представляват повече от 20 % от пазара на животозастраховането и общото застраховане и съответно презастраховането на дадена държава членка, когато пазарният дял на общото застраховане се основава на брутните записани премии, а пазарният дял на животозастраховането се основава на брутните технически резерви.
При определяне на допустимостта на предприятията за тези освобождавания надзорните органи отдават приоритет на най-малките предприятия.
8. За целите на параграфи 6 и 7, като част от процеса на надзорен преглед, надзорните органи извършват оценка дали предоставянето на информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете за предприятието, като вземат под внимание най-малко:
а)
обема на премиите, технически резерви и активите на предприятието;
б)
променливостта на претенциите и обезщетенията, покривани от предприятието;
в)
пазарните рискове, породени от инвестициите на предприятието;
г)
равнището на концентрацията на риска;
д)
общия брой класове животозастраховане и общо застраховане, за които е предоставен лиценз;
е)
възможните последици от управлението на активите на предприятието върху финансовата стабилност;
ж)
системите и структурите на предприятието да предоставят информация за целите на надзора и за съставената в писмена форма политика, посочена в параграф 5;
з)
пригодността на системата за управление на дружеството;
и)
равнището на собствените средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност и на минималното капиталово изискване;
й)
това, дали едно предприятие е каптивно застрахователно или презастрахователно предприятие, което покрива само рискове, свързани с промишлената или търговска група, към която принадлежи.
9. В съответствие с член 301а Комисията приема делегирани актове за определяне на посочената в параграфи 1 - 4 от настоящия член информация и сроковете за представяне на тази информация с цел гарантиране на сближаването на надзорната отчетност в необходимата степен.
10. За да гарантира еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно редовната надзорна отчетност във връзка с образците за предоставяне на информацията на надзорните органи, посочени в параграфи 1 и 2.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
11. С цел засилване на съгласуваното и последователно прилагане на параграфи 6 и 7 ЕОЗППО разработва насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 за допълнително определяне на методите, които следва да се използват при определяне на пазарните дялове, посочени в трета алинея на параграфи 6 и 7.“;
8)
Член 37 се изменя както следва:
а)
параграф 1 се изменя както следва:
i)
буква б) се заменя със следния текст:
„б)
надзорният орган стигне до заключението, че рисковият профил на застрахователното или презастрахователното предприятие се отклонява значително от допусканията, заложени в основата на капиталовото изискване за платежоспособност, изчислено посредством използване на цялостен или частичен вътрешен модел съгласно глава VI, раздел 4, подраздел 3, тъй като някои количествено измерими рискове са обхванати в незадоволителна степен и адаптирането на модела за по-добро отразяване на дадения рисков профил е било неуспешно в рамките на разумен срок;“;
ii)
добавя се следната буква:
„г)
застрахователното или презастрахователно предприятие прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, корекцията за променливост, посочени в член 77г, или преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, и надзорните органи стигнат до заключението, че рисковият профил на предприятието се отклонява значително от допусканията, заложени в основата на тези корекции и преходни мерки.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При обстоятелствата, предвидени в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, добавеният капитал се изчислява по начин, гарантиращ спазването от страна на предприятието на изискванията от член 101, параграф 3.
При предвидените в параграф 1, буква в) обстоятелства, изискването за добавяне на капитал е пропорционално на съществените рискове, произтичащи от недостатъците, които дават основание за решението на надзорния орган да изиска добавяне.
При обстоятелствата, посочени в параграф 1, буква г), изискването за добавяне на капитал е пропорционално на съществените рискове, произтичащи от отклонението, посочено в същия параграф.“;
в)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на допълнителните обстоятелства, при които може да бъде наложено изискване за добавяне на капитал.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на допълнителни спецификации за методологиите за изчисляване на добавения капитал.
8. За да се осигурят еднакви условия на прилагане във връзка с настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за вземане на решения за налагане, изчисляване и отмяна на изискването за добавен капитал.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
9)
В член 38, параграф 2 се добавят следните алинеи:
„Когато даден надзорен орган е уведомил съответните органи на държавата членка на доставчика на услуги, че възнамерява да извърши проверка на място в съответствие с настоящия параграф, или извършва проверка на място в съответствие с алинея първа, когато този надзорен орган на практика не е в състояние да упражни правото си на извършване на проверка на място, надзорният орган може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговото съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 ЕОЗППО има право да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
10)
Член 44 се изменя както следва:
а)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Когато застрахователните или презастрахователните предприятия прилагат изравнителна корекция, посочена в член 77б, или корекцията за променливост, посочена в член 77г, те изготвят план за ликвидност, отразяващ входящите и изходящите парични потоци по отношение на активите и пасивите, които са предмет на тези корекции.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. По отношение на управлението на активите и пасивите застрахователните и презастрахователните предприятия извършват редовна оценка:
а)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава екстраполацията на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77а;
б)
когато се прилага изравнителна корекция, посочена в член 77б:
i)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава изчисляването на изравнителната корекция, включително изчисляването на основния според, посочен в член 77в, параграф 1, буква б), и възможното въздействие на принудителната продажба на активи върху техните допустими собствени средства;
ii)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства към промените в структурата на целевия портфейл от активи;
iii)
на въздействието на намаляването на изравнителната корекция до нула;
в)
когато се прилага корекцията за променливост, посочена в член 77г:
i)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава изчисляването на корекцията за променливост, и възможното въздействие на принудителната продажба на активи върху техните допустими собствени средства;
ii)
на въздействието на намаляването на корекцията за променливост до нула;
Застрахователните и презастрахователните предприятия представят ежегодно оценките, посочени в букви а), б) и в) от първата алинея на надзорните органи като част от информацията, отчитана съгласно член 35. Когато намаляването на изравнителната корекция или на корекцията за променливост до нула би довело до неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност, предприятието представя също така анализ на мерките, които може да приложи в такава ситуация, за да възстанови равнището на допустимите собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за да намали рисковия профил с цел възстановяване на съответствието с капиталовото изискване за платежоспособност.
Когато се прилага корекцията за променливост, посочена в член 77 г., съставената в писмена форма политика за управление на риска, посочена в член 41, параграф 3, обхваща политика относно критериите за прилагане на корекцията за променливост.“
в)
вмъква се следният параграф:
„4а. С цел да се избегне прекомерното доверие към агенциите за външна кредитна оценка, когато те използват външна оценка на кредитния рейтинг при изчисляването на техническите резерви и капиталовото изискване за платежоспособност, застрахователните и презастрахователните предприятия извършват оценка на целесъобразността на тези външни кредитни оценки като част от тяхното управление на риска чрез използване на допълнителни оценки, когато това е практически възможно, за да се избегне всяка автоматична зависимост от външни оценки.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане във връзка с настоящия параграф, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, за оценка на външните кредитни оценки.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените във втора алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
11)
В член 45 се вмъква следният параграф:
„2а. Когато застрахователното или презастрахователно предприятие прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, корекцията за променливост, посочена в член 77г, или преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, то извършва оценка на съответствието с капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, буква б), с отчитане и без отчитане на тези корекции и на преходните мерки.“;
12)
Член 50 се заменя със следното:
„Член 50
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, допълнително уточняващи следното:
а)
елементите на посочените в членове 41, 44, 46 и 47 системи, по-специално областите, които трябва да бъдат обхванати от управлението на активите и пасивите и инвестиционната политика на застрахователните и презастрахователните предприятия съгласно член 44, параграф 2;
б)
функциите, посочени в членове 44, 46, 47 и 48.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия раздел, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел допълнително уточняване на следното:
а)
посочените в член 42 изисквания и свързаните с тях дейности;
б)
условията за възлагане на дейности на външни изпълнители, по-конкретно на доставчици на услуги, намиращи се в трети държави.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с оценката, посочена в член 45, параграф 1, буква а), ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел допълнително уточняване на елементите на тази оценка.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
13)
Член 51 се изменя, както следва:
а)
добавя се следният параграф:
„1а. когато се прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, описанието по параграф 1, буква г) включва описание на изравнителната корекция и на портфейла от задължения и целеви активи, за които се прилага изравнителната корекция, както и количествено измерване на въздействието от намаляването на изравнителната корекция на нула върху финансовото положение на предприятието.
Описанието, посочено в параграф 1, буква г), също така се указва дали предприятието използва корекцията за променливост по член 77г, както и се съдържа количествено измерване на въздействието от намаляването на корекцията за променливост на нула върху финансовото положение на предприятието.“
б)
в параграф 2 трета алинея се заменя със следното:
„Въпреки това, без да се засяга задължителното в рамките на други правни или регулаторни изисквания оповестяване, държавите членки могат да предвидят, че въпреки че общото капиталово изискване за платежоспособност по параграф 1, буква д), подточка ii) е оповестено, не е необходимо отделното оповестяване на добавения капитал или въздействието на специфичните параметри, които застрахователното или презастрахователно предприятие трябва да използва съгласно член 110, в рамките на преходен период, който приключва най-късно на 31 декември 2020 г.“;
14)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Информация за и отчети на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
1. Без да се засяга член 35 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, държавите членки изискват от надзорните органи да предоставят на ЕОЗППО всяка година следната информация относно:
а)
средния размер добавен капитал на предприятие и разпределението на наложените изисквания за добавяне на капитал от страна на надзорните органи през предходната година, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност и представени поотделно за:
i)
застрахователните и презастрахователните предприятия;
ii)
животозастрахователните предприятия;
iii)
общозастрахователните предприятия;
iv)
застрахователните предприятия, извършващи дейности както в областта на животозастраховането, така и в областта на общото застраховане;
v)
презастрахователните предприятия;
б)
за всеки вид оповестяване съгласно буква а) от настоящия параграф - дела на добавения капитал, наложен по член 37, параграф 1, съответно по букви а), б) и в);
в)
броя застрахователни и презастрахователни предприятия, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя застрахователни и презастрахователни предприятия, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на застрахователните и презастрахователните предприятия на държавата членка;
г)
броя групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на всички групи.
2. ЕОЗППО всяка година оповестява публично следната информация:
а)
общо за всички държави членки, съвкупното разпределение на добавен капитал, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност, представено поотделно за:
i)
застрахователните и презастрахователни предприятия;
ii)
животозастрахователните предприятия;
iii)
общозастрахователните предприятия;
iv)
застрахователните предприятия, извършващи дейности както в областта на животозастраховането, така и в областта на общото застраховане;
v)
презастрахователните предприятия;
б)
за всяка държава членка поотделно, разпределението на добавен капитал, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност, за всички застрахователни и презастрахователни предприятия в тази държава членка;
в)
за всеки вид оповестяване съгласно букви а) и б) от настоящия параграф - дял на добавения капитал, наложен по член 37, параграф 1, съответно по букви а), б) и в);
г)
за всички държави членки общо, общия брой застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и общия брой застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7 и член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на всички застрахователни и презастрахователни предприятия и групи;
д)
за всяка държава членка поотделно, броя застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7 и член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем премии, технически резерви и активи на застрахователните и презастрахователните предприятия и групи на държавата членка.
3. ЕОЗППО предоставя посочената в параграф 2 информация на Европейския парламент, Съвета и Комисията заедно с доклад, представящ степента на сближаване в областта на надзора по отношение на използването на добавен капитал между надзорните органи в различните държави членки.“;
15)
Член 56 се заменя със следното:
„Член 56
Отчет за платежоспособността и финансовото състояние: Делегирани актове и технически стандарти за изпълнение
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи допълнително информацията, която трябва да бъде оповестена, както и сроковете за годишното оповестяване на информацията в съответствие с раздел 3.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящия раздел, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, форматите и образците.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в алинея втора технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
16)
В член 58 параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да се осигури последователното хармонизиране във връзка с настоящия раздел, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел установяване на изчерпателен списък с информация, посочен в член 59, параграф 4, който да бъде включен от предложилите приобретатели в нотификацията, без да се засяга член 58, параграф 2.
За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия раздел и да отчете бъдещото развитие, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на корекциите на критериите, посочени в член 59, параграф 1.
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в алинеи първа и втора регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
9. За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящата директива, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за относно процедурите, формулярите и образците за консултационния процес между съответните компетентни органи съгласно посоченото в член 60.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
17)
Вмъква се следният член:
„Член 65а
Сътрудничество с ЕОЗППО
Държавите членки гарантират, че надзорните органи си сътрудничат с ЕОЗППО за целите на настоящата директива в съответствие с Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Държавите членки гарантират, че надзорните органи незабавно предоставят на ЕОЗППО цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
18)
Вмъква се следният член:
„Член 67а
Правомощия на Европейския парламент за провеждане на разследвания
Членове 64 и 67 не нарушават правомощията за провеждане на разследвания, предоставени на Европейския парламент в член 226 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).“;
19)
В член 69 втората алинея се заменя със следното:
„Такова разкриване може да бъде направено само когато е необходимо за целите на пруденциалния контрол. Независимо от това държавите членки предвиждат, че получената съгласно член 65 и член 68, параграф 1 информация и информацията, събрана посредством посочената в член 33 проверка на място, могат да бъдат разкривани само с изричното съгласие на надзорния орган, от който информацията произхожда, или на надзорния орган на държавата членка, в която е извършена проверката на място.“;
20)
Член 70 се заменя със следното:
„Член 70
Предаване на информация на централни банки, монетарни органи, надзорни органи на платежни системи и Европейския съвет за системен риск
1. Без да се засягат членове 64 - 69, даден надзорен орган може да предава информация, предназначена за изпълнението на техните задачи, на:
а)
централни банки от Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), включително Европейската централна банка (ЕЦБ) и други органи с подобна функция в качеството им на монетарни органи, когато тази информация има отношение към съответните им задължения, предвидени от закона, включително провеждането на парична политика и свързаното с това предоставяне на ликвидност, надзор на плащанията, системи за клиринг и сетълмент на ценни книжа и осигуряване на стабилността на финансовата система;
б)
когато е целесъобразно, на други национални публични органи, отговорни за надзора на платежните системи; и
в)
Европейският съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (32), когато тази информация е релевантна за извършването на задачите му.
2. При извънредни обстоятелства, включително извънредна ситуация, като описаната в член 18 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, държавите членки позволяват на компетентните органи незабавно да съобщят информацията на централните банки от ЕСЦБ, включително ЕЦБ, когато тази информация има отношение към съответните им задължения, предвидени от закона, включително провеждането на парична политика и свързаното с това предоставяне на ликвидност, надзор на плащанията, системи за клиринг и сетълмент на ценни книжа и осигуряване на стабилността на финансовата система, както и на ЕССР, когато тази информация е свързана със задълженията му.
3. Тези власти или органи може също да съобщават на надзорните органи такава информация, от каквато те може да се нуждаят за целите на член 67. Информацията, получена в този контекст, е предмет на разпоредбите относно професионалната тайна, установени в настоящия раздел.
21)
Член 71 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавите-членки гарантират, че при изпълнение на задълженията си надзорните органи вземат предвид сближаването по отношение на надзорните механизми и практики в приложение на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. За тази цел държавите-членки гарантират, че:
а)
надзорните органи участват в дейностите на ЕОЗППО;
б)
надзорните органи полагат всички усилия за спазване на насоките и препоръките на ЕОЗППО в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 и посочват какви са причините, ако не постъпят така;
в)
националните мандати, предоставени на надзорните органи, не възпрепятстват изпълнението на задълженията им като членове на ЕОЗППО или по силата на настоящата директива.“;
б)
параграф 3 се заличава;
22)
В член 75 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на методите и допусканията, които да се използват при посочената в параграф 1 оценка на активите и пасивите.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с оценката на активите и пасивите, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
степента, до която посочените в параграф 2 делегирани актове изискват използването на международните счетоводни стандарти, приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, съгласуваността на тези счетоводни стандарти с подхода за оценка на активите и пасивите, както е предвидено в параграфи 1 и 2;
б)
методите и допусканията, които да се използват, когато липсват котирани пазарни цени или когато международните счетоводни стандарти, приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, временно или постоянно не съответстват на подхода за оценка на активите и пасивите, както е предвидено в параграфи 1 и 2;
в)
методите и допусканията, които да се използват при оценка на активите и пасивите, определени в параграф 1, когато делегираните актове, посочени в параграф 2, позволяват използване на алтернативни методи на оценка.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
23)
Добавят се следните членове:
„Член 77а
Екстраполация на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
Определянето на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77, параграф 2, се ползва от и е в съответствие с информацията, извлечена от съответните финансови инструменти. Това определяне взема предвид съответните финансови инструменти за падежите, при които пазарите за тези финансови инструменти, както и пазарите на облигации, са достатъчно големи, ликвидни и прозрачни. При падежите, при които пазарите за съответните финансови инструменти или за облигации вече не са достатъчно големи, ликвидни и прозрачни, се извършва екстраполация на срочната структура на безрисковия лихвен процент.
Екстраполираната част от съответната срочна структура на основния безрисков лихвен процент се основава на форуърдни лихвени проценти, които се сливат гладко от един лихвен процент или от набор от лихвени проценти във връзка с най-дългите падежни срокове на съответния финансов инструмент и облигациите, които могат да се наблюдават в голям, ликвиден и прозрачен пазар, в краен форуърден лихвен процент.
Член 77б
Изравнителна корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат да прилагат изравнителна корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка на портфейл на животозастраховането или презастрахователните задължения, включително анюитети, произтичащи от договори, различни от животозастрахователни или презастрахователни, които са предмет на предварително одобрение от страна на надзорните органи, когато са изпълнени следните условия:
а)
застрахователното или презастрахователното предприятие е придобило портфейл от активи, състоящ се от облигации и други активи със сходни характеристики на паричните потоци, за покриване на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения и поддържа придобиването през целия жизнен цикъл на задълженията, но не и за целите на поддържане на репродуцирането на очакваните парични потоци между активите и пасивите, когато паричните потоци са се променили съществено;
б)
портфейлът на застрахователните или презастрахователните задължения, по отношение на които се прилага изравнителната корекция, и целевият портфейл от активи са идентифицирани, организирани и управлявани отделно от другите дейности на предприятията и целевият портфейл от активи не може да бъде използван за покриването на загуби, възникнали от други дейности на предприятията;
в)
очакваните парични потоци на целевия портфейл от активи възпроизвеждат всеки от бъдещите парични потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения в същата валута и няма несъответствие, което да поражда рискове, които да са съществени по отношение на рисковете, присъщи на застраховането или презастраховането, към което се прилага изравнителната корекция;
г)
договорите, които са в основата на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, не пораждат бъдещи плащания на премии;
д)
единствените подписвачески рискове, свързани с портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, са рискът от дълголетие, рискът, свързан с разходи, и рискът от настъпване на смърт;
е)
когато подписваческият риск, свързан с портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, включва риск от смърт, най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения не се повишава с повече от 5 % в рамките на риск от смърт, който се калибрира в съответствие с принципите на член 101, параграфи 2 - 5;
ж)
договори, които са в основата на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, не включват опции на титулярите на полици или включват само опция за незабавно изкупуване, ако стойността на изкупуването не надхвърля стойността на акциите, оценена в съответствие с член 75, която покрива застрахователните или презастрахователните задължения към момента на прилагане на опцията за незабавно изкупуване;
з)
паричните потоци на целевия портфейл от активи са фиксирани и не могат да бъдат променяни от емитентите на акциите или от трети лица;
и)
застрахователните или презастрахователните задължения на застрахователен или презастрахователен договор не са разделени на различни части, когато влизат в състава на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения за целите на настоящия параграф.
Независимо от разпоредбите на буква з) от първа алинея, застрахователни и презастрахователни предприятия могат да използват активи, при които паричните потоци са фиксирани, с изключение на зависимостта от инфлацията, при условие че тези активи отговарят на паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, които зависят от инфлацията.
В случай, че емитентите или трети страни имат правото да променят паричните потоци на даден актив по такъв начин, че инвеститорът получава достатъчни компенсации, за да му се даде възможност да получи същите парични потоци чрез реинвестиране в активи с еквивалентно или по-добро кредитно качество, правото за промяна на паричните потоци не изключва актива от допустимост до целевия портфейл в съответствие с буква з) от първа алинея.
2. Застрахователните или презастрахователните предприятия, които прилагат изравнителната корекция към портфейл от застрахователни или презастрахователни задължения нямат право да се връщат към подхода, който не включва изравнителна корекция. Ако застрахователно или презастрахователно предприятие, което прилага изравнителната корекция, не е в състояние да спазва условията, посочени в параграф 1, то информира незабавно надзорния орган и предприема необходимите мерки за възстановяване на спазването на тези условия. Ако предприятието не е в състояние да възстанови спазването на тези условия в рамките на два месеца от датата на неспазването им, то престава да прилага изравнителната корекция към застрахователните или презастрахователните си задължения и не може да прилага изравнителната корекция преди изтичане на допълнителен период от 24 месеца.
3. Изравнителната корекция не се прилага по отношение на застрахователни или презастрахователни задължения, когато съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка за тези задължения включва корекция за променливост съгласно член 77 г. или преходни мерки за безрисковия лихвен процент съгласно член 308в.
Член 77в
Изчисляване на изравнителната корекция
1. За всяка валута изравнителната корекция, посочена в член 77б, се изчислява в съответствие със следните принципи:
а)
изравнителната корекция е равна на разликата от следното:
i)
ефективния годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения дава стойност, равна на стойността в съответствие с член 75 от портфейла на целевите активи;
ii)
ефективният годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов лихвен процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения дава стойност, равна на стойността на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, при което при използването на основната срочна структура на безрисковия лихвен процент се взема предвид стойността на парите във времето;
б)
изравнителната корекция не включва основния спред, отразяващ рисковете, поддържани от застрахователното или презастрахователното предприятие;
в)
независимо от буква а), основният спред се увеличава когато това е необходимо, за да се гарантира, че изравнителната корекция на активите с подинвестиционна степен на кредитно качество не надвишават изравнителните корекции на активите с инвестиционна степен на кредитно качество и същия период от време и клас активи;
г)
използването на външни кредитни оценки в изчислението на изравнителната корекция е в съответствие с член 111, параграф 1, буква н).
2. За целите на параграф 1, буква б) основният спред:
а)
е равен на сумата от следното:
i)
кредитния спред, съответстващ на вероятността за неизпълнение на активите;
ii)
кредитния спред, съответстващ на очакваната загуба от понижаване на нивото на класификация на активите.
б)
за експозициите към централните правителства и централните банки на държавите членки не е по-нисък от 30 % от дългосрочната средна стойност на спреда по отношение на основния безрисков лихвен процент на наблюдаваните на финансовите пазари активи със същия срок, същото кредитно качество и принадлежащи към същата категория;
в)
за активи, различни от експозициите към централните правителства и централните банки на държавите членки не е по-нисък от 35 % от дългосрочната средна стойност на спреда по отношение на основния безрисков лихвен процент на наблюдаваните на финансовите пазари активи със същия срок, същото кредитно качество и принадлежащи към същата категория.
Вероятността за неизпълнение, посочена в буква а) подточка i) от първа алинея се базира на дългосрочни статистики на неизпълнение, които са от значение за актива по отношение на срока, кредитното качество и класа му.
Когато от статистическите данни, посочени във втора алинея, не може да бъде извлечен надежден кредитен спред, основният спред се равнява на частта от дългосрочната средна стойност на спреда спрямо безрисковия лихвен процент, определен в букви б) и в).
Член 77г
Корекция за променливост на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
1. Държавите членки могат да изискват предварително одобрение от страна на надзорните органи по отношение на застрахователни и презастрахователни предприятия за прилагането на корекция за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2.
2. За всяка съответна валута корекцията за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент се основава на спреда между лихвата, която би могла да се реализира от активи, включени в референтния портфейл за тази валута, и стойностите на съответната основна срочна структура на безрисковия лихвен процент за тази валута.
Референтният портфейл за дадена валута е представителен за активите, които са деноминирани в тази валута и които застрахователните и презастрахователните предприятия са инвестирали за покриване на най-добрата оценка на застрахователните и презастрахователните задължения, деноминирани в тази валута.
3. Размерът на корекцията за променливост на безрисковия лихвен процент съответства на 65 % от коригирания спрямо риска валутен спред.
Коригираният спрямо риска валутен спред се изчислява като разликата между спреда, посочен в параграф 2, и частта от този спред, която се дължи на реалистична оценка на очакваните загуби или неочакван кредитен риск или друг риск за активите.
Корекцията за променливост се прилага само към съответния безрисков лихвен процент на срочната структура, който не е получен чрез екстраполация в съответствие с член 77а. Екстраполацията на съответния безрисков лихвен процент на срочната структура се основава на този коригиран безрисков лихвен процент.
4. За всяка съответна държава корекцията за променливост към безрисковия лихвен процент, посочен в параграф 3, за валутата на съответната държава, преди прилагането на коефициента от 65 %, се увеличава с разликата между коригирания спрямо риска спред на държавата и умножения по две коригиран спрямо риска валутен спред, когато тази разлика е положителна и коригираният спрямо риска спред на държавата е по-висок от 100 базисни пункта. Повишената корекция за променливост се прилага за изчисляването на най-добрата прогнозна оценка на застрахователните и презастрахователни задължения на продуктите, продавани на застрахователния пазар на тази държава. Коригираният спрямо риска спред на държавата се изчислява по същия начин както коригирания спрямо риска валутен спред за валутата на тази държава, но въз основа на референтен портфейл, който е представителен за активите, които застрахователните и презастрахователните предприятия са инвестирали за покриване на най-добрата оценка на застрахователните и презастрахователните, свързани с продукти, продавани на застрахователния пазар в тази държава и деноминирани във валутата на тази държава.
5. Корекцията за променливост не се прилага по отношение на застрахователни задължения, когато съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка за тези задължения включва изравнителна корекция съгласно член 77б.
6. Чрез дерогация от разпоредбите на член 101 капиталовото изискване за платежоспособност не покрива риска от загуба на основните собствени средства, които произтичат от промените на корекциите за променливост.
Член 77д
Техническа информация, изготвяна от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
1. ЕОЗППО определя и публикува за всяка съответна валута и най-малко веднъж на тримесечие следната техническа информация:
а)
съответна срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2, без изравнителна корекция или корекция за променливост;
б)
за всеки съответен срок, кредитно качество и клас активи, основен спред за изчислението на изравнителната корекция, посочена в член 77в, параграф 1, буква б);
в)
за всеки съответен национален застрахователен пазар, корекция за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77г, параграф 1.
2. За да се осигурят еднакви условия за изчисляване на техническите резерви и основните собствени средства, Комисията може да приема актове за изпълнение, в които да указва за всяка съответна валута техническата информация, посочена в параграф 1. Тези актове за изпълнение използват посочената информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 301, параграф 2.
Въз основа на надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани с наличието на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 301, параграф 3.
3. Когато техническата информация, посочена в параграф 1, се приема от Комисията в съответствие с параграф 2, застрахователните и презастрахователните предприятия използват тази техническа информация при изчисляването на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, изравнителната корекция съгласно член 77в и корекцията за променливост в съответствие с член 77г.
По отношение на валути и национални пазари, при които корекцията, посочена в параграф 1, буква в) не е посочена в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, не се прилага корекция за променливост на срочната структура на съответния безрисков лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка.
Член 77е
Преглед на дългосрочните мерки за гаранции и на мерките относно капиталовия риск
1. ЕОЗППО представя на годишна основа и до 1 януари 2021 г., доклад на Европейския парламент, Съвета и Комисията относно въздействието на приложението на членове 77а-77д и член 106, член 138, параграф 4 и член 304, членове 308в и 308г, включително на приетите в съответствие делегирани актове или актове за изпълнение.
През този период надзорните органи ежегодно предоставят на ЕОЗППО следната информация:
а)
наличието на дългосрочни гаранции в областта на застрахователните продукти на своите национални пазари и поведението на застрахователни и презастрахователни предприятия като дългосрочни инвеститори;
б)
броят на застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат изравнителната корекция, корекцията за променливост, удължаването на срока за възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск и преходните мерки, определени в членове 308в и 308г;
в)
въздействието върху финансовата позиция на застрахователните и презастрахователните предприятия от изравнителната корекция, корекцията за променливост, симетричния механизъм за корекция на капиталовата такса върху ценните книжа, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск, и преходните мерки, определени в членове 308в и 308г на национално ниво и анонимно за всяко предприятие;
г)
ефектът на изравнителната корекция, корекцията за променливост, симетричния механизъм за корекция на капиталовата такса върху ценните книжа и основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск върху инвестиционното поведение на застрахователните и презастрахователните предприятия, както и дали извършват ненужно капиталово облекчение;
д)
въздействието на всяко удължаване на периода на възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4, върху усилията на застрахователните и презастрахователните предприятия за възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил с цел гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност;
е)
когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, ако те спазват плановете за постепенно въвеждане, посочени в член 308д, и перспективите за намаляване на зависимостта от тези преходни мерки, включително мерки, които са били предприети или се очаква да бъдат предприети от предприятията и надзорните органи, като се взема предвид регулаторната среда на съответната държава членка.
2. ЕОЗППО, ако е необходимо след като се консултира с ЕССР, и след провеждане на обществени консултации, представя на Комисията становище относно оценката на прилагането на членове 77а- 77д и член 106, член 138, параграф 4 и член 304, членове 308в и 308г, включително на приетите в съответствие с тях делегирани актове или актове за изпълнение. Оценката се извършва по отношение на наличието на дългосрочни гаранции в застрахователните продукти, поведението на застрахователните и презастрахователните предприятия, както и на дългосрочните инвеститори, и по-общо - на финансовата стабилност.
3. Въз основа на становището, представено от ЕОЗППО, посочено в параграф 2, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета до 1 януари 2021 г., а при необходимост и по-рано. Докладът по-специално се фокусира върху въздействието върху:
а)
защитата на титулярите на полици;
б)
функционирането и стабилността на европейските застрахователни пазари;
в)
вътрешния пазар и по-специално конкуренцията и равните условия на европейските застрахователни пазари;
г)
степента, в която застрахователните и презастрахователните предприятия продължават да действат като дългосрочни инвеститори;
д)
наличието и ценообразуването на анюитетни продукти;
е)
наличието и ценообразуването на конкурентни продукти;
ж)
дългосрочни инвестиционни стратегии на застрахователните предприятия във връзка с продукти, за които се прилагат членове 77б и 77в, в сравнение с тези във връзка с други дългосрочни гаранции;
з)
избора на потребителите и осведомеността на потребителите за риска;
и)
степента на диверсификация на застрахователната дейност и на портфейла от активи на застрахователните и презастрахователните предприятия;
й)
финансова стабилност.
В допълнение докладът се основава на надзорния опит, свързан с прилагането на членове 77а-77д и член 106, член 138, параграф 4 и членове 304, 308в и 308г, включително на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети в съответствие с тях.
4. Ако е необходимо, докладът на Комисията се придружава от законодателни предложения.“;
24)
Член 86 се заменя със следното:
„Член 86
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следното:
а)
актюерските и статистическите методологии за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2;
б)
методологиите, принципите и техниките за определяне на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, която да се използва за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2;
в)
обстоятелствата, при които техническите резерви се изчисляват съвкупно или като сума на най-добрата прогнозна оценка и на добавката за риск, както и методите, които се използват в случай на посоченото в член 77, параграф 4 съвкупно изчисляване на техническите резерви;
г)
методите и допусканията, които се използват при изчисляването на рисковата премия, включително определянето на размера на допустимите собствени средства, необходими за гарантиране на застрахователните и презастрахователните задължения, и калибрирането на ставката на цената на капитала, както е посочено в член 77, параграф 5;
д)
видовете дейности, въз основа на които застрахователните и презастрахователните задължения се сегментират, за да се изчислят техническите резерви, посочени в член 80;
е)
стандартите, които трябва да бъдат изпълнени, във връзка с гарантиране на целесъобразността, пълнотата и точността на данните, използвани при изчисляване на техническите резерви, както и специфичните обстоятелства, при които би било подходящо прилагането на приблизителни стойности, включително различни подходи към всеки отделен случай за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка, както е посочено в член 82;
ж)
спецификациите по отношение на изискванията, посочени в член 77б, параграф 1, включително методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на въздействието на риска от смърт, посочени в член 77б, параграф 1, буква д);
з)
спецификации по отношение на изискванията, посочени в член 77в, включително допускания и методите, които да се прилагат в изчисленията на изравнителните корекции и основния спред;
и)
методи и допускания за изчисляването на корекцията за променливост, посочена в член 77 г., включително формула за изчисляването на спреда съгласно параграф 2 от същия член.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с методите за изчисление на техническите разпоредби, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
методологиите, които да се използват за изчисляване на корекцията за неизпълнение от страна на контрагента съгласно член 81, предназначена да обхване очакваните загуби в резултат на неизпълнение от страна на контрагента;
б)
ако е необходимо, опростени методи и техники за изчисляване на техническите резерви, за да се гарантира, че актюерските и статистически методи съгласно букви а) и г) са пропорционални на естеството, мащаба и сложността на рисковете, поети от застрахователното и презастрахователното предприятие, в това число каптивните застрахователни и каптивните презастрахователни предприятия.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. С цел да се гарантират последователни условия на прилагане на член 77б, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за одобрение на прилагането на изравнителната корекция съгласно член 77б, параграф 1.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на тези технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
25)
Член 92 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. С цел да се гарантира последователно хармонизиране във връзка с определянето на собствените средства, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, за да се определят критерии за предоставяне на надзорно одобрение на допълнителните собствени средства, в съответствие с член 90.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
1а. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, с които се уточнява третирането на участията по смисъла на член 212, параграф 2, трета алинея във финансови и кредитни институции във връзка с определяне на собствените средства.“
в)
добавя се следният параграф:
„3. С цел да осигурят еднакви условия на прилагане на член 90, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за предоставяне на надзорно одобрение за използването на допълнителни собствени средства.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
26)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, в който се определя списък на позиции от собствени средства, включително онези, посочени в член 96, за които се счита, че отговарят на изложените в член 94 критерии, съдържащ за всяка позиция точното описание на белезите, които определят нейната класификация;
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с класифицирането на собствените средства, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методите, които надзорните органи да използват при одобряване на оценката и класификацията на позициите от собствени средства, които не са включени в посочения в параграф 1 списък;
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Комисията редовно преразглежда и при необходимост актуализира посочения в параграф 1 списък с оглед на развитието на пазара.“
27)
Член 99 се заменя със следното:
„Член 99
Делегирани актове относно допустимост на собствените средства
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
количествените ограничения, посочени в член 98, параграфи 1 и 2;
б)
корекциите, които следва да бъдат направени, за да се отрази липсата на прехвърлимост на тези позиции от собствени средства, които могат да бъдат използвани само за покриването на загуби, възникнали от конкретен сегмент от пасиви или от конкретен риск (обособени средства).“;
28)
Вмъква се следният член:
„Член 109а
Хармонизирани технически данни в стандартната формула
1. За целите на изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност в съответствие със стандартната формула, ЕНО посредством Съвместния комитет разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно разпределението на кредитните оценки на агенциите за външна кредитна оценка (АВКО) по обективна скала на степените на кредитно качество, като се прилагат етапите, определени в съответствие с член 111, параграф 1, буква н).
Съвместният комитет на ЕНО представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член и за целите на улесняването на изчисляването на посочения в член 105, параграф 5 пазарен рисков модул, улесняващ изчисляването на посочения в член 105, параграф 6 рисков модул във връзка с неизпълнение от страна на контрагента, оценяването на техниките за намаляване на риска, посочени в член 101, параграф 5 и изчисляването на техническите резерви, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение във връзка с:
а)
списъци на регионални правителства и местни органи, експозициите към които трябва да се третират като експозиции към централните правителства, в чиято юрисдикция са установени същите, при условие че няма разлика в риска между такива експозиции вследствие специфичните правомощия на горните за събиране на приходи и са налице специфични институционални договорености, ефектът от които е да се намали рискът от неизпълнение;
б)
капиталовия индекс, посочен в член 106, параграф 2, в съответствие с подробните критерии, установени в член 111, параграф 1, букви в) и о);
в)
корекциите, които трябва да бъдат направени за фиксираните спрямо еврото валути в рамките на посочения в член 105, параграф 5 подмодул на валутния риск, в съответствие с подробните критерии за корекциите за фиксираните спрямо еврото валути с цел улесняване на изчисляването на подмодула на валутния риск съгласно установеното в член 111, параграф 1, буква п).
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. Най-малко веднъж на тримесечие ЕОЗППО публикува техническа информация, включително информация относно симетричния механизъм за корекция, посочен в член 106.
4. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член и за улесняване на изчисляването на здравнозастрахователния подписвачески рисков модул, посочен в член 105, параграф 4, като отчита изчисленията, предоставени от надзорните органи на съответните държави членки, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно стандартните отклонения във връзка със специфични национални законодателни мерки на държавите-членки, които позволяват поделянето на плащания на обезщетения във връзка със здравнозастрахователни рискове между застрахователни и презастрахователни предприятия и които отговарят на критериите по параграф 5 и на всички допълнителни критерии, установени с делегирани актове.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. Техническите стандарти за изпълнение, посочени в параграф 4, се прилагат само за национални законодателни мерки на държавите членки, които позволяват поделянето на плащания на обезщетения във връзка със здравнозастрахователни рискове между застрахователни и презастрахователни предприятия и които отговарят на следните критерии:
а)
механизмът за поделяне на обезщетенията е прозрачен и е напълно уточнен преди годишния период, за който се прилага;
б)
механизмът за поделяне на обезщетенията, броят на застрахователните предприятия, участващи в Системата за изравняване на здравните рискове (СИЗР), и рисковите характеристики на дейностите, подлежащи на СИЗР, гарантират, че за всяко предприятие, участващо в СИЗР, колебанията в годишните загуби от дейности, подлежащи на СИЗР, се намаляват значително посредством СИЗР във връзка с рисковете, свързани с определянето както на премиите, така и на резервите;
в)
здравното осигуряване, подлежащо на СИЗР, е задължително и служи като частична или пълна алтернатива на здравното покритие, предоставяно от задължителната система за социално осигуряване;
г)
в случай на неизпълнение от страна на застрахователни предприятия, участващи в СИЗР, едно или няколко правителства на държави членки гарантират пълното удовлетворяване на вземанията на притежателите на полици във връзка със застрахователни дейности, подлежащи на СИЗР.
В съответствие с член 301а Комисията приема делегирани актове, с които определя допълнителните критерии, на които трябва да отговарят националните законодателни мерки, както и методологията и изискванията за изчисляването на стандартните отклонения, посочени в параграф 4 от настоящия член.“;
29)
Член 111 се заменя със следното:
„Член 111
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение във връзка с членове 103 - 109
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, предвиждащи следното:
а)
стандартната формула в съответствие с членове 101 и 103 - 109;
б)
всички под-модули, които са необходими или които по-точно покриват рисковете, попадащи в съответните модули, посочени в член 104, а също и всички последващи актуализации;
в)
методите, допусканията и стандартните параметри, които следва да се калибрират спрямо доверителния интервал, посочен в член 101, параграф 3, и да се използват при изчисляване на всеки от рисковите модули или под-модули на посоченото в членове 104, 105 и 304 основно капиталово изискване за платежоспособност, симетричният механизъм за корекция и съответния срок, изразен в брой месеци, както е посочено в член 106, както и подходящия подход за интегриране на метода, посочен в член 304, в капиталовото изискване за платежоспособност, изчислен в съответствие със стандартната формула;
г)
корелационните параметри, включително при необходимост определените в приложение IV, и процедурите за актуализиране на тези параметри;
д)
когато застрахователните и презастрахователните предприятия използват техники за намаляване на риска - методите и допусканията, които се използват за оценка на промените на рисковия профил на съответното предприятие и за корекция на изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност;
е)
качествените критерии, които посочените в буква д) техники за намаляване на риска трябва да изпълняват, за да се гарантира ефективното прехвърляне на риска на трети страни;
еа)
метода и параметрите, които следва да се използват при оценяването на капиталовите изисквания за риска от неизпълнение на контрагента при експозиция към квалифицирани централни контрагенти, като тези параметри гарантират последователност с третирането на такива експозиции в случая на кредитните институции и финансовите институции по смисъла на член 4, параграф 1, точки 1 и 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
ж)
методите и параметрите, които да бъдат използвани при оценка на капиталовото изискване за операционен риск, предвидено в член 107, включително процента, посочен в член 107, параграф 3;
з)
метода и корекциите, които да бъдат използвани за отразяване на ограничените възможности за диверсификация на риска на застрахователните и презастрахователните предприятия, свързан с обособени средства;
и)
метода, който да бъде използван при изчисляване на корекцията за способността за покриване на загуби на техническите резерви или за отложени данъци съгласно член 108;
й)
подгрупата на стандартните параметри в животозастрахователните, общо застрахователните и здравнозастрахователни подписвачески рискови модули, които могат да бъдат заменени от специфични параметри за предприятието съгласно член 104, параграф 7;
к)
критериите във връзка със стандартните методи, които да бъдат използвани от застрахователното или презастрахователното предприятие за изчисляване на посочените в буква ѝ) специфични параметри за предприятието, и всички критерии във връзка с пълнотата, точността и пригодността на използваните данни, които трябва да бъдат изпълнени преди получаване на надзорно одобрение, заедно с процедурата, която трябва да бъде спазена за издаване на такова одобрение;
л)
опростените изчисления, предвидени за специфични под-модули и рискови модули, както и критериите, които застрахователните или презастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни и презастрахователни предприятия, трябва да изпълнят, за да имат право да използват всяко от тези опростявания съгласно член 109;
м)
подхода, който да се прилага по отношение на свързаните предприятия по смисъла на член 212 при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност, по-конкретно изчисляването на под-модула на риска, свързан с акции, посочен в член 105, параграф 5, като се отчита вероятното намаляване на волатилността на стойността на тези свързани предприятия, произтичаща от стратегическото естество на тези инвестиции и влиянието, упражнявано от предприятието, притежаващо участие, върху свързаните предприятия;
н)
начина на използване на външните кредитни оценки от АВКО при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност в съответствие със стандартната формула и разпределянето на външните кредитни оценки по скалата на степените на кредитно качество съгласно член 109а, параграф 1, който съответства на използването на външните кредитни оценки от АВКО при изчисляването на капиталовите изисквания за кредитните институции, съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и финансовите институции, съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 26 от него;
о)
подробните критерии във връзка с капиталовия индекс съгласно член 109а, параграф 2, буква в);
п)
подробните критерии във връзка с корекциите за фиксираните спрямо еврото валути с цел улесняване на изчисляването на подмодула на валутния риск съгласно член 109а, параграф 2, буква г);
р)
условията за категоризация на регионалните правителства и местните органи, посочени в член 109а, параграф 2, буква а).
2. За да осигури еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за надзорно одобрение на специфични за предприятието параметри, посочени в буква к) на параграф 1.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. До 31 декември 2020 г. Комисията прави оценка на целесъобразността на методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на стандартната формула на капиталовото изискване за платежоспособност. Тя взема предвид по-конкретно резултатите от прилагането на всеки клас активи и финансови инструменти, поведението на инвеститорите в тези активи и финансови инструменти, както и развитието на определянето на международните стандарти в областта на финансовите услуги. На преразглеждането на някои класове активи може да се даде предимство. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, придружен по целесъобразност от предложения за изменение на настоящата директива или на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно нея.
4. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с капиталовото изискване за платежоспособност, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на количествени ограничения и критерии за допустимост на активите, когато рисковете не са обхванати адекватно от даден под-модул.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Тези регулаторни технически стандарти се отнасят за активите, покриващи техническите резерви, като се изключват активите, държани във връзка с животозастрахователни договори, при които инвестиционният риск се носи от титулярите на полици. Те се преразглеждат от Комисията в светлината на развитията на стандартната формула и на финансовите пазари.“;
30)
Член 114 се заменя със следното:
„Член 114
Делегирани актове и технически стандарти за изпълнение във връзка с вътрешните модели на капиталовото изискване за платежоспособност
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следното:
а)
адаптациите, които да бъдат извършени на предвидените в членове 120-125 стандарти предвид ограниченото приложно поле на частичния вътрешен модел;
б)
начина, по който се извършва пълното интегриране на частичен вътрешен модел в стандартната формула на капиталовото изискване за платежоспособност, посочена в член 113, параграф 1, буква в), и изискванията за използване на алтернативни техники за интегриране.
2. За да гарантира еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за:
а)
одобряването на вътрешния модел в съответствие с член 112; и
б)
одобряването на съществените промени на вътрешния модел и на промените на политиката за промяна на вътрешния модел, посочена в член 115.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
31)
Член 127 се заменя със следното:
„Член 127
Делегирани актове във връзка с членове 120 - 126
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на членове 120 - 126, за да стимулира по-доброто оценяване на рисковия профил и на управлението на дейността на застрахователните и презастрахователните предприятия във връзка с употребата на вътрешни модели в Съюза.“;
32)
Член 129 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, буква г) подточки i), ii) и iii) се заменят със следното:
„i)
2 500 000 EUR при общозастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни предприятия, освен в случаи, при които са покрити всички или някои от рисковете, попадащи в един от класовете 10-15, изброени в част А от приложение I, в който случай то е не по-малко от 3 700 000 EUR;
ii)
3 700 000 EUR за животозастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни предприятия;
iii)
3 600 000 EUR за презастрахователните предприятия, освен при каптивните презастрахователни предприятия, в който случай минималното капиталово изискване е не по-малко от 1 200 000 EUR,“;
б)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Държавите членки разрешават на надзорните си органи за срок, който завършва не по-късно от 31 декември 2017 г., да изискват застрахователните и презастрахователни дружества да прилагат посочените в първа алинея проценти изключително към капиталовото изискване за платежоспособност на дружеството, изчислено в съответствие с глава VI, раздел 4, подраздел 2.“;
в)
в параграф 4 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„За целите на изчисляването на границите, посочени в параграф 3, от предприятията не се изисква да изчисляват капиталовите изисквания за платежоспособност на всяко тримесечие.“;
г)
в параграф 5, първа алинея се заменя със следното:
„5. До 31 декември 2020 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно приетите съгласно параграфи 1 - 4 правила и практики на надзорните органи на държавите членки.“;
33)
Член 130 се заменя със следното:
„Член 130
Делегирани актове
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи изчисляването на минималното капиталово изискване, посочено в членове 128 и 129.“;
34)
В член 131, параграф 1 датите „31 октомври 2012 г.“ и „31 октомври 2013 г.“ се заменят съответно с датите „31 декември 2015 г.“ и „31 декември 2016 г.“
35)
Член 135 се заменя със следното:
„Член 135
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти относно качествените изисквания
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи качествените изисквания в следните области:
а)
определянето, измерването, наблюдението и управлението на рисковете, възникващи от инвестиции във връзка с член 132, параграф 2, първа алинея;
б)
определянето, измерването, наблюдението и управлението на специфичните рискове, възникващи от инвестиции в деривативни инструменти и активи, посочени в член 132, параграф 4, втора алинея, както и определяне на степента, до която използването на такива активи се класифицира като намаляване на риска или ефективно управление на портфейла, както е посочено в член 132, параграф 4, трета алинея.
2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
изискванията, които дружествата, „преопаковащи“ заеми в търгуеми ценни книжа и други финансови инструменти (издаващи дружества или спонсори), трябва да спазват, така че на застрахователно или презастрахователно предприятие да бъде разрешено да инвестира в такива ценни книжа или инструменти, емитирани след 1 януари 2011 г., включително изисквания, гарантиращи, че издаващото дружество, спонсора или първоначалният заемополучател запазва за постоянно материален нетен икономически интерес, който във всички случаи е в размер на най-малко 5 %;
б)
качествени изисквания, които застрахователното или презастрахователното предприятие, инвестиращо в такива ценни книжа или инструменти, трябва да спази;
в)
характеристиките на обстоятелствата, при които може да бъде наложено изискване за добавен капитал при нарушаването на посочените в букви а) и б) от настоящия параграф изисквания, без да се накърняват разпоредбите на член 101, параграф 3.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с параграф 2, буква в), ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методологиите за изчисляване на пропорционалната допълнителна капиталова такса, посочена в тази буква.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
36)
Член 138, параграф 4 се заменя със следното:
„4. В случай на изключително неблагоприятни ситуации, засягащи застрахователни и презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял от пазара или от засегнатите видове дейности, както са декларирани от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване, когато е уместно и след консултиране с ЕССР, надзорният орган може да удължи за засегнатите предприятия срока, определен във втората алинея на параграф 3, с максимален седемгодишен срок, отчитащ всички съответни фактори, включително средната продължителност на техническите разпоредби.
Без да се засягат правомощията на ЕОЗППО по член 18 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, за целите на настоящия параграф ЕОЗППО, по искане от страна на съответния надзорен орган, декларира наличието на изключително неблагоприятни ситуации. Съответният надзорен орган може да отправи искане, ако застрахователни или презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял на пазара или засегнати видове дейност, има малка вероятност да покрият едно от изискванията, посочени в параграф 3. Изключително неблагоприятни ситуации са налице, когато финансовата ситуация на застрахователни или презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял на пазара или на засегнати видове дейност, са сериозно неблагоприятно засегнати от едно или повече от следните условия:
а)
непредвиден, остър и рязък срив на финансовите пазари;
б)
продължителни условия на ниски лихвени проценти;
в)
катастрофални събития със значително въздействие.
В сътрудничество със съответния надзорен орган ЕОЗППО редовно оценява дали условията, посочени във втора алинея, са все още актуални. Когато изключително неблагоприятна ситуация е престанала да бъде налице, ЕОЗППО обявява това в сътрудничество със съответния надзорен орган.
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган на всеки три месеца доклад за напредъка, посочващ предприетите мерки и отбелязания напредък за възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
Удължаването на срока по първа алинея се отменя, когато докладът за напредък показва, че между датата на установяване на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и датата на представяне на доклада за напредък няма съществен напредък в постигането на възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.“;
37)
Член 143 се заменя със следното:
„Член 143
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти във връзка с член 138, параграф 4
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, допълващи видовете изключително неблагоприятни ситуации и уточняващи факторите и критериите, които ЕОЗППО следва да взема предвид, когато декларира наличие на изключително неблагоприятни ситуации, и които надзорните органи следва да отчитат за определянето на удължаването на срока за възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с член 138, параграф 2, член 139, параграф 2 и член 141, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на плана за възстановяване, посочен в член 138, параграф 2, и финансовата схема, посочена в член 139, параграф 2, и по отношение на член 141, като полага надлежно усилия за избягване на проциклични ефекти."
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
38)
Член 149 се заменя със следното:
„Член 149
Промени в характера на рисковете или задълженията
„Всяка промяна, която застрахователното предприятие възнамерява да направи в информацията по член 147, подлежи на процедурата, предвидена в членове 147 и 148.“;“
39)
Член 155 се изменя както следва:
а)
в параграф 3 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„Освен това надзорният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.“;
б)
параграф 9 се заменя със следното:
„9. Държавите членки информират Комисията и ЕОЗППО за броя и вида на случаите, довели до откази съгласно членове 146 и 148 или при които са взети мерки съгласно параграфи 3 и 4 от настоящия член.“;
40)
В член 158, параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Освен това надзорният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.“;
41)
Член 159 се заменя със следното:
„Член 159
Статистическа информация относно трансграничните дейности
Поотделно по отношение на операции, осъществявани съгласно правото на установяване или съгласно свободата за предоставяне на услуги, всяко застрахователно предприятие информира надзорния орган на своята държава членка по произход за размера на премиите, претенциите и комисионните, без да се приспада делът на презастраховането, по държава членка и както следва:
а)
при общото застраховане - по видове дейност в съответствие със съответния делегиран акт;
б)
при животозастраховането - по видове дейности в съответствие със съответния делегиран акт.
По отношение на клас 10 в част А от приложение I, с изключение на отговорността на превозвача, съответното предприятие информира надзорния орган относно честотата и средната стойност на претенциите.
Надзорният орган на държавата членка по произход представя информацията съгласно първата и втората алинеи в разумен срок и в обобщена форма на надзорните органи на всяка от засегнатите държави членки при поискване от тяхна страна.“;
42)
Член 172 се заменя със следното:
„Член 172
Еквивалентност по отношение на презастрахователните предприятия
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценка дали режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е еквивалентен на предвиденото в дял I.
2. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 1, са изпълнени от трета държава, Комисията, в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, може да приема решения, с които определя, че режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е еквивалентен на предвиденото в дял I от настоящата директива.
Тези делегирани актове биват редовно преразглеждани, за да се вземат предвид всички значителни промени на режима на надзор, изложен в дял I, и промените на режима на надзор на третата държава.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
3. Ако съгласно параграф 2 режимът на платежоспособност на трета държава се счита за еквивалентен на предвидения в настоящата директива, презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в тези трети държави, биват третирани като презастрахователни договори, сключени с предприятия, лицензирани в съответствие с настоящата директива.
4. Чрез дерогация от параграф 2 и дори ако не са изпълнени критериите, определени в съответствие с параграф 1, Комисията може - за ограничен срок и в съответствие с член 301а, подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приема решения, с които определя, че режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е временно еквивалентен на предвидения в дял I, ако третата държава отговаря най-малко на следните критерии:
а)
поела е ангажимент към Съюза за приемане и прилагане на режим на платежоспособност, който е в състояние да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 2, преди края на този ограничен период, и за участие в процес на оценяване на еквивалентността;
б)
изготвила е работна програма с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
в)
отпуснала е достатъчно средства с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
г)
режимът на платежоспособност на третата държава се основава на риска и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност и прозрачност;
д)
поети са писмени ангажименти за сътрудничество и обмен на поверителна информация във връзка с надзора с ЕОЗППО и надзорните органи;
е)
налице е независима система за надзор; и
ж)
установени са задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на нейните надзорни органи, по-специално по отношение на обмена на информация с ЕОЗППО и надзорните органи.
Всеки делегиран акт за временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно, въз основа на докладите за напредъка на съответната трета държава, които се представят ежегодно на Комисията и се оценяват от нея. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези доклади за напредъка.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които допълнително уточняват условията, посочени в първа алинея.
5. Посоченият в първата алинея на параграф 4 ограничен срок изтича на по-ранната от двете дати - 31 декември 2020 г.-или датата, на която в съответствие с параграф 2 режимът на надзор на третата държава е бил счетен за еквивалентен на посочения в дял I.
Срокът може да бъде удължен най-много с една година, когато е необходимо за ЕОЗППО и Комисията, за да извършат оценка на еквивалентността за целите на параграф 2.
6. Презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в трети държави, чийто режим на надзор е приет за временно еквивалентен в съответствие с параграф 4, получават същото третиране като посоченото в параграф 3. Член 173 се прилага и към презастрахователни предприятия с централно управление в трети държави, чийто режим на надзор е приет за временно еквивалентен в съответствие с параграф 4.“;
43)
Член 176 се заменя със следното:
„Член 176
Информиране на Комисията и ЕОЗППО от държавите членки
Надзорните органи на държавите членки информират Комисията, ЕОЗППО и надзорните органи на другите държави членки за всеки лиценз за пряко или непряко дъщерно предприятие, едно или повече от предприятията майки на което са уредени от правото на трета държава.
Тази информация съдържа също така указания за структурата на съответната група.
Ако предприятие, уредено от правото на трета държава, придобие дялове в застрахователно или презастрахователно предприятие, лицензирано в Съюза, които биха превърнали това застрахователно или презастрахователно предприятие в дъщерно предприятие на това предприятие от трета държава, надзорните органи на държавата членка по произход информират Комисията, ЕОЗППО и надзорните органи на другите държави членки.“;
44)
В член 177 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки информират Комисията и ЕОЗППО за всички принципни затруднения, които техните застрахователни или презастрахователни предприятия срещат при установяването и провеждането на дейността си, или при упражняването на дейности в трета държава.“;
45)
В член 210 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи разпоредбите, посочени в параграф 1 от настоящия член във връзка с наблюдаването, управляването и контролирането на рисковете, произтичащи от презастрахователни дейности с ограничено поемане на риск.“;
46)
В член 211 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следните критерии за надзорно одобрение:
а)
обхвата на лиценза;
б)
задължителните условия, които следва да бъдат част от всички сключвани договори;
в)
посочените в член 42 изисквания за квалификация и надеждност на лицата, които управляват схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск;
г)
изисквания за квалификацията и надеждност на акционерите или членовете с квалифицирано участие в схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск;
д)
надеждни административни и счетоводни процедури, адекватни механизми за вътрешен контрол и изисквания за управление на риска;
е)
изискванията за счетоводната, пруденциалната и статистическата информация;
ж)
изискванията за платежоспособност.
2а. За да осигури еднакви условия на прилагане на член 211, параграфи 1 и 2, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за предоставяне на надзорно одобрение за създаване на схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск и относно форматите и образците, които трябва да се използват по смисъла на параграф 2, буква е).
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2б. За да осигури еднакви условия на прилагане на член 211, параграфи 1 и 2, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за сътрудничеството и обмена на информация между надзорните органи, когато схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, поемаща рискове от застрахователни или презастрахователни предприятия, е създадена в държава членка, различна от държавата членка, в която е лицензирано застрахователното или презастрахователното предприятие.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. Схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, лицензирани преди 31 декември 2015 г., се подчиняват на правото на държавата-членка, издала лиценз за схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск. Всяка нова дейност, започната от подобна схема със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск след тази дата, се подчинява обаче на разпоредбите на параграфи 1, 2 и 2а.“;
47)
Член 212, параграф 1, буква д) се заменя със следното:
„д)
„колегиум на надзорните органи“ означава постоянна, но гъвкава структура за сътрудничество, координация и улесняване на вземането на решения във връзка с груповия надзор;“;
48)
Член 216 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавят следните алинеи:
„В такъв случай надзорният орган обосновава решението си както пред органа за групов надзор, така и пред крайното предприятие - майка, на ниво на Съюза. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).
Членове 218 - 258 се прилагат mutatis mutandis при спазване на параграфи 2 - 6 от настоящия член.“;
б)
в параграф 4 трета алинея се заменя със следното:
„Надзорният орган обосновава това решение както пред органа за групов надзор, така и пред предприятието. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).“;
в)
параграф 7 се заменя със следното:
„7. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи обстоятелствата, при които може да бъде взето посоченото в параграф 1 от настоящия член решение.“;
49)
Член 217 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„В такъв случай надзорните органи обосновават споразумението помежду си както пред органа за групов надзор, така и пред крайното предприятие - майка, на ниво на Съюза. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи обстоятелствата, при които посоченото в параграф 1 от настоящия член решение може да бъде взето.“;
50)
Член 227 се заменя със следното:
„Член 227
Еквивалентност по отношение на свързани застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава
1. При изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователно или презастрахователно предприятие, което е предприятие, притежаващо дялово участие от застрахователно или презастрахователно предприятие от трета държава, в съответствие с член 233, застрахователното или презастрахователното предприятие от трета държава се третира, единствено за целите на изчислението, като свързано застрахователно или презастрахователно предприятие.
Когато обаче третата страна, в която се намира централното управление на това предприятие, изисква то да има лиценз и му налага режим за платежоспособност, най-малко еквивалентен на посочения в дял I, глава VI, държавите членки могат да предвидят, че изчислението взема предвид, по отношение на това предприятие, капиталовото изискване за платежоспособност и собствените средства, допустими за удовлетворяване на това изискване, както са предвидени от съответната трета държава.
2. Когато не е приет делегиран акт в съответствие с параграф 4 или параграф 5 от настоящия член, проверката на еквивалентността на режима на третата страна се осъществява от органа за групов надзор при поискване от страна на предприятието, притежаващо дялово участие, или по собствена инициатива. ЕОЗППО подпомага органа за групов надзор в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Органът за групов надзор, подпомаган от ЕОЗППО, се допитва до другите заинтересовани надзорни органи преди вземане на решение относно еквивалентността. Това решение се взема съгласно критериите, приети в съответствие с параграф 3. Органът за групов надзор не взема никакво решение във връзка с трета държава, което е в противоречие с решение, взето по-рано по отношение на същата трета държава, освен когато е необходимо да се отчетат значими промени в надзорния режим, посочен в дял I, глава VI и в надзорния режим на третата държава.
Ако надзорните органи изразят несъгласие с решението, взето в съответствие с алинея втора, те могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 в срок от три месеца след уведомяването за решението от страна на органа за групов надзор. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценяване дали режимът за надзор на трета държава е еквивалентен на определения в дял I, глава VI.
4. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 3, са изпълнени от трета държава, Комисията може, в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи, режимът за надзор на тази трета държава като еквивалентен спрямо изложеното в дял I, глава VI.
Тези делегирани актове биват редовно преразглеждани, за да вземат предвид всички значителни промени на режима за надзор, изложен в дял I, глава VI, и промените на режима за надзор на третата държава.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
5. Чрез дерогация от параграф 4 и дори, когато критериите, посочени в съответствие с параграф 3, не са изпълнени, Комисията може, за периода, посочен в параграф 6 в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи режимът за надзор на трета държава, прилаган към предприятия с централно управление в същата трета държава, като временно еквивалентен на посочения в дял I, глава VI, когато:
а)
може да се докаже, че съществува режим, който може да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 4, или такъв може да бъде приет и приложен от третата държава;
б)
режимът на платежоспособност на третата държава е риск-базиран и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност и прозрачност;
в)
правото на третата държава позволява по принцип сътрудничество и обмен на конфиденциална надзорна информация с ЕОЗППО и надзорните органи.
г)
третата държава притежава независима система за надзор; и
д)
третата държава е установила задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на надзорните органи.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
6. Първоначалният период на временна еквивалентност, посочена в параграф 5, е 10 години, освен ако преди изтичането на този период:
а)
този делегиран акт е отменен; или
б)
е приет делегиран акт в съответствие с параграф 4, в който надзорният режим на тази трета държава се счита за еквивалентен на предвиденото в дял I, глава VI;
Временната еквивалентност е обект на подновяване за допълнителни периоди от по 10 години, когато критериите, посочени в параграф 5, продължават да се спазват. Комисията приема всеки такъв делегиран акт в съответствие с член 301а и се подпомага от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Всеки делегиран акт, определящ временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно от Комисията. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези решения. Комисията информира Парламента за всички преразглеждания, които се провеждат, и да докладва на Европейския парламент относно своите заключения.
7. В случай че съгласно параграф 5 е приет делегиран акт, определящ режима за надзор на трета държава като временно еквивалентен, тази трета държава се счита за еквивалентна за целите на втората алинея от параграф 1.“;
51)
Член 231 се заменя със следното:
„Член 231
Вътрешен модел на групата
1. В случай на заявление за разрешение за изчисляване на консолидираното групово капиталово изискване за платежоспособност, както и на капиталовото изискване за платежоспособност на застрахователните и презастрахователните дружества от дадена група въз основа на вътрешен модел, подадено от застрахователно или презастрахователно предприятие и свързаните с него дружества, или съвместно от свързаните дружества на застрахователен холдинг, съответните надзорни органи си сътрудничат при вземането на решение дали да предоставят такова разрешение, както и при определянето на реда и условията (ако има такива), на които такова разрешение подлежи.
Посоченото в първа алинея заявление се подава пред органа за групов надзор.
Органът за групов надзор незабавно уведомява другите членове на колегиума на надзорните органи и им представя пълното заявление.
2. Съответните надзорни органи полагат усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решение относно заявлението в срок от шест месеца от датата, на която органът за групов надзор е получил пълното заявление.
3. Ако в рамките на шестмесечния срок, посочен в параграф 2, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, органът за групов надзор отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от посочения регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
ЕОЗППО взема своето решение в рамките на един месец. Ако шестмесечният срок е изтекъл или е било постигнато общо решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Ако, в съответствие с член 41, параграфи 2 и 3 и с член 44, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, предложеното от работната група решение бъде отхвърлено, окончателното решение се взема от органа за групов надзор. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи. Шестмесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от посочения регламент.
4. ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на посочения в параграф 2 процес на вземане на съвместно решение във връзка с посочените в параграф 1 заявления за разрешения с оглед на улесняване на вземането на съвместни решения.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. В случай че съответните надзорни органи са постигнали посоченото в параграф 2 общо решение, органът за групов надзор предава на заявителя документ, в който се излагат пълните мотиви.
6. Ако не е прието общо решение в срок от шест месеца от датата на получаване на пълното заявление от страна на групата, органът за групов надзор взема самостоятелно решение относно заявлението.
Органът за групов надзор надлежно взема предвид становищата и резервите на другите заинтересовани надзорни органи, изразени в рамките на този шестмесечен срок.
Органът за групов надзор предава на заявителя и на другите заинтересовани надзорни органи документ, в който се посочва неговото напълно обосновано решение.
Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
7. Когато някой от съответните надзорни органи счита, че рисковият профил на негово поднадзорно застрахователно или презастрахователно предприятие се отклонява значително от допусканията, стоящи в основата на одобрения на равнището на групата вътрешен модел, и докато предприятието не отстрани надлежно забележките на надзорния орган, този орган може да наложи съгласно член 37 добавяне на капитал към изчисленото чрез прилагане на този вътрешен модел капиталово изискване за платежоспособност на това застрахователно или презастрахователно предприятие.
При извънредни обстоятелства, когато такова добавяне на капитал не би било подходящо, надзорният орган може да изиска от съответното предприятие да изчислява своето капиталово изискване за платежоспособност на базата на стандартната формула, посочена в дял I, глава VI, раздел 4, подраздели 1 и 2. В съответствие с член 37, параграф 1, букви а) и в), надзорният орган може да наложи добавяне на капитал към капиталовото изискване за платежоспособност на това застрахователно или презастрахователно предприятие, изчислено чрез прилагане на стандартната формула.
Надзорният орган обосновава всяко посочено в алинеи първа и втора решение както пред органа за групов надзор и другите членове на колегиума на надзорните органи, така и пред застрахователното или презастрахователното предприятие.
ЕОЗППО може да издава насоки с цел осигуряване на последователно и съгласувано прилагане на настоящия параграф.“;
52)
В член 232, първи параграф уводната част се заменя със следното:
„Когато се определя дали консолидираното групово капиталово изискване за платежоспособност отразява по подходящ начин рисковия профил на групата, органът за групов надзор отделя специално внимание на всеки случай, в който обстоятелствата, посочени в член 37, параграф 1, букви от а) - г), могат да се проявят на равнището на групата, особено когато:“
53)
В член 232 третият параграф се заменя със следния текст:
„Член 37, параграфи 1-5, както и делегираните актове и техническите стандарти за изпълнение, приети в съответствие с член 37, параграфи 6, 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis.“
54)
В член 233, параграф 6 третата алинея се заменя със следното:
„Член 37, параграфи 1-5, както и делегираните актове и техническите стандарти за изпълнение, приети в съответствие с член 37, параграфи 6, 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis.“
55)
Член 234 се заменя със следното:
„Член 234
Делегирани актове, отнасящи се до членове 220-229 и 230-233
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи техническите принципи и методи, изложени в членове 220-229, както и прилагането на членове 230-233, отразяващи икономическото естество на специфични правни структури.“
56)
Член 237 се заменя със следното:
„Член 237
Дъщерни предприятия на застрахователно или презастрахователно предприятие: решение относно заявлението
1. При подадени заявления за получаване на разрешения за статут, подлежащ на правилата по членове 238 и 239, съответните надзорни органи работят заедно в рамките на колегиума на надзорните органи, като си сътрудничат по всички въпроси, при вземане на решение за предоставяне или отхвърляне на исканото разрешение и определяне на реда и условията (ако има такива), на които такова разрешение следва да подлежи.
Заявление от типа, посочен в първа алинея, се представя единствено пред надзорния орган, лицензирал дъщерното предприятие. Този надзорен орган незабавно уведомява членовете на колегиума на надзорните органи и им представя пълното заявление.
2. Съответните надзорни органи полагат усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решене относно заявлението в срок от три месеца от датата, на която всички надзорни органи в рамките на колегиума на надзорните органи са получили пълното заявление.
3. Ако в рамките на тримесечния срок, посочен в параграф 2, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, органът за групов надзор отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
ЕОЗППО взема своето решение в рамките на един месец. Ако тримесечният срок е изтекъл или е било постигнато съвместно решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Ако в съответствие с член 41, параграфи 2 и 3 и с член 44, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 предложеното от работната група решение бъде отхвърлено, окончателното решение се взема от органа за групов надзор. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи. Тримесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент.
4. ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на посочения в параграф 2 процес на вземане на съвместно решение във връзка с посочените в параграф 1 заявления за разрешения с оглед на улесняване на вземането на съвместни решения.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. В случай че съответните надзорни органи са взели съвместното решение, посочено в параграф 2, надзорният орган, издал лиценз на дъщерното предприятие, предава на заявителя решението, в което се излагат пълните мотиви. Съвместното решение се признава за окончателно и се прилага от надзорните органи в съответните държави членки.
6. Ако съответните надзорни органи не достигнат до общо решение в рамките на тримесечния срок, посочен в параграф 2, органът за групов надзор взема самостоятелно решение по отношение на заявлението.
В рамките на този срок органът за групов надзор надлежно разглежда следното:
а)
становищата и резервите на другите засегнати надзорни органи;
б)
резервите на другите надзорни органи в колегиума на надзорните органи.
Решението съдържа пълни мотиви, както и обяснение за всяко значително отклонение от резервите на другите засегнати надзорни органи. Органът за групов надзор предава препис от това решение на заявителя и на другите заинтересовани надзорни органи. Решението се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи.“;
57)
В член 238 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Колегиумът на надзорните органи прави всичко, което е в кръга на правомощията му, за да постигне съгласие относно предложението на надзорния орган, лицензирал дъщерното предприятие, или относно други възможни мерки.
Това съгласие се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи.“;
58)
В член 238 параграф 5 се заменя със следния текст:
„5. Ако надзорният орган и органът за групов надзор не достигнат до съгласие, един от надзорните органи може в срок един месец от предложението на надзорния орган да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговата подкрепа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член, и взема своето решение по случая в срок от един месец. Едномесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент. Ако посоченият в настоящата алинея едномесечен срок е изтекъл или в рамките на колегиума е било постигнато споразумение в съответствие с параграф 4 от настоящия член, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Надзорният орган, лицензирал дъщерното предприятие, отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19 от въпросния регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО.
Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
Решението съдържа пълните мотиви, на които то се основава.
Решението се представя на дъщерното предприятие и на колегиума на надзорните органи.“;
59)
В член 239 се добавя следният параграф:
„4. Всеки от двата надзорни органа може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговата подкрепа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, ако те не достигнат до съгласие:
а)
относно одобрението на плана за възстановяване, включително всяко удължаване на срока за възстановяване, в рамките на посочения в параграф 1 четиримесечен срок, или
б)
относно одобрението на предложените мерки в рамките на посочения в параграф 2 едномесечен срок,.
В тези случаи ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член, и взема своето решение по случая в срок от един месец.
Въпросът не се отнася до ЕОЗППО:
а)
след края на посочения в първа алинея съответно четиримесечен или едномесечен срок;
б)
след постигането на съгласие в колегиума в съответствие с параграф 1, алинея втора или параграф 2, алинея втора;
в)
в случай на извънредни ситуации, както е посочено в параграф 2.
Четиримесечният или едномесечният срок, съответно, се считат за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент.
Надзорният орган, лицензирал дъщерното предприятие, отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и взема своето окончателно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
Решението съдържа пълните мотиви, на които то се основава.
Решението се представя на дъщерното предприятие и на колегиума на надзорните органи.“;
60)
Член 241 се заменя със следното:
„Член 241
Дъщерни предприятия на застрахователно или презастрахователно предприятие: делегирани актове
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
критериите за оценяване на изпълнението на условията по член 236;
б)
критериите за оценяване коя ситуация следва да се счита за неотложна съгласно член 239, параграф 2;
в)
процедурите, които се прилагат от надзорните органи, когато обменят информация, упражняват правомощията си и изпълняват своите задължения в съответствие с членове 237-240.“;
61)
В член 242 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията извършва оценка на прилагането на дял III, по-конкретно във връзка със сътрудничеството между надзорните органи в рамките на колегиума на надзорните органи и неговата функционалност и надзорните практики за определяне на изисквания за добавяне на капитал, и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, придружен, ако е необходимо, от предложения за изменение на настоящата директива.“;
62)
В член 242, параграф 2 датата „31 октомври 2015 г.“ се заменя с датата „31 декември 2018 г.“;
63)
Член 244, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на дефинирането на значителната концентрация на риск за целите на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
5. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с надзора на концентрацията на риск, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за разпознаване на значителната концентрация на риск и за определяне на подходящи прагове за целите на параграф 3.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за формулярите и образците за докладване на подобни случаи на концентрация на риск за целите на параграф 2.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
64)
Член 245, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на дефинирането на значителни сделки в рамките на групата за целите на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
5. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с надзора на сделки в рамките на групата, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за разпознаването на значителни сделки в рамките на групата за целите на параграф 3.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, формулярите и образците за докладването на подобни сделки в рамките на групата за целите на параграф 2.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
65)
В член 247 параграфи 3 - 7 се заменят със следния текст:
„3. В определени случаи съответните надзорни органи могат по искане на някой от другите надзорни органи да вземат съвместно решение за дерогация от посочените в параграф 2 критерии, когато тяхното прилагане бъде счетено за неподходящо, като се имат предвид структурата на групата и относителното значение на дейностите на застрахователните и презастрахователните предприятия в различни държави, и да изберат друг надзорен орган за орган за групов надзор.
За целта всеки от съответните надзорни органи може да поиска обсъждане на целесъобразността на посочените в параграф 2 критерии. Подобно обсъждане не може да се провежда повече от веднъж годишно.
Съответните надзорни органи полагат всички усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решене относно избора на орган за групов надзор в срок от три месеца от получаването на искането за обсъждане. Преди да вземат решението си, съответните надзорни органи дават на групата възможност да изложи становището си.
Определеният орган за групов надзор предава на групата съвместното решение, като посочва пълните мотиви.
4. Ако в рамките на тримесечния срок, посочен в трета алинея на параграф 3, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, съответните надзорни органи отлагат своето съвместно решение и изчакват всяко решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и вземат своето съвместно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Съвместното решение се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи. Тримесечният срок се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от посочения регламент.
5. ЕОЗППО взема своето решение по случая в рамките на един месец съгласно параграф 4. Ако тримесечният срок е изтекъл или е било постигнато съвместно решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО. Определеният орган за групов надзор предава на групата и на колегиума на надзорните органи съвместното решение, като посочва пълните мотиви.
6. Ако не бъде достигнато общо решение, задачата на органа за групов надзор се изпълнява от надзорния орган, определен в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
7. Поне веднъж годишно ЕОЗППО информира Европейския парламент, Съвета и Комисията за всякакви значителни трудности при прилагането на параграфи 2, 3 и 6.
В случай че възникнат значителни трудности при прилагането на критериите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи тези критерии допълнително.“;
66)
Член 248 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Когато органът за групов надзор не изпълнява задачите, посочени в параграф 1, или когато членовете на колегиума на надзорните органи не си сътрудничат в необходимата съгласно този параграф степен, всеки от съответните надзорни органи може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член.“;
б)
в параграф 3, първа алинея се заменя със следното:
„3. Членство в колегиума на надзорните органи имат органът за групов надзор, надзорните органи на всички държави членки, в които се намират централните управления на всички дъщерни предприятия, и ЕОЗППО в съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
в)
в параграф 4 втора алинея се заменя със следното:
„В случай на разминаване на мненията относно координационните споразумения всеки член на колегиума на надзорните органи може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член. Органът за групов надзор взема своето окончателно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Органът за групов надзор предава решението на другите заинтересовани надзорни органи.“
г)
в параграф 5, втора алинея се заменя със следното:
„Без да се накърняват правата и задълженията, възложени от настоящата директива на органите за групов надзор и на други надзорни органи, координационните споразумения могат да възлагат допълнителни задачи на органа за групов надзор, на други надзорни органи или ЕОЗППО в случаи, в които това би довело до по-ефикасен групов надзор и не би препятствало надзорните дейности на членовете на колегиума на надзорните органи във връзка с техните собствени задължения.“;
д)
параграфи 6 и 7 се заменят със следното:
„6. ЕОЗППО издава насоки за оперативното функциониране на колегиумите на надзорните органи на базата на цялостни прегледи на работата на колегиумите за оценка на нивото на сближаване помежду им. Такива прегледи се извършват поне един път на три години. Държавите членки гарантират, че органът за групов надзор предава на ЕОЗППО информацията относно функционирането на колегиума на надзорните органи и всички затруднения, които са от значение за прегледите.
За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията между надзорните органи, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на оперативното действие на колегиумите на надзорните органи въз основа на насоките, посочени в алинея първа.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във втората алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
7. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията между надзорните органи, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на координацията на груповия надзор за целите на параграфи 1-6.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“
8. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а относно определението за „значим клон.“
67)
Член 249 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„С цел да се гарантира, че надзорните органи, включително органът за групов надзор, разполагат с достъп до едно и също количество относима информация, без да се нарушават техните съответни отговорности и независимо от това дали са установени в една и съща държава членка, те обменят такава информация с цел предоставяне на възможност за изпълнение и улесняване на надзорните задължения на другите органи съгласно настоящата директива. За тази цел съответните надзорни органи и органът за групов надзор предоставят незабавно един на друг всякаква информация веднага щом получат достъп до нея или обменят информация помежду си при поискване. Информацията, определена в тази алинея, включва, но не се ограничава само до информация за действия на групата и надзорните органи, както и информация, предоставена от групата.“;
б)
добавя се следният параграф:
„1а. Ако надзорният орган не е съобщил съществена информация или е било отхвърлено искане за сътрудничество, по-специално за обмен на съществена информация, или не са били предприети действия в рамките на две седмици, надзорните органи могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО.
Когато въпросът бъде отнесен до него ЕОЗППО може, без да се засягат разпоредбите на член 258 от ДФЕС, да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията и обмена на информация между надзорните органи, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
данните, които редовно трябва да бъдат събирани от органа за групов надзор и предоставяни на другите заинтересовани надзорни органи или да бъдат съобщавани на органа за групов надзор от другите заинтересовани надзорни органи;
б)
съществените или относими данни за надзора на равнище група с оглед на засилване на сближаването в областта на надзорното отчитане.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
4. За да се осигурят еднакви условия за прилагане във връзка с координацията и обмена на информация между надзорните органи, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и образците за предоставяне на информация на органа за групов надзор, както и на процедурите за сътрудничество и обмен на информация между надзорните органи, определени в настоящия член.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
68)
Член 250 се изменя, както следва:
„Член 250
Консултации между надзорните органи
1. Без да се засяга член 248, съответните надзорни органи, преди да вземат решение, което е от значение за надзорните задължения на други надзорни органи, се консултират помежду си в рамките на колегиума на надзорните органи относно следното:
а)
промени в структурата на акционерите, организационната или управленската структура на застрахователните и презастрахователните предприятия в дадена група, които промени изискват одобрение или разрешение от надзорните органи;
б)
решението за удължаване на срока за възстановяване по член 138, параграфи 3 и 4;
в)
сериозни санкции или изключителни мерки, предприети от надзорните органи, включително налагането съгласно член 37 на изискване за добавен капитал към капиталовото изискване за платежоспособност и налагане на всякакви ограничения върху използването на вътрешен модел за изчисляване на капиталовото изискване за платежоспособност съгласно дял I, глава VI, раздел 4, подраздел 3.
За целите на букви б) и в) от първа алинея винаги се взема мнението на органа за групов надзор.
Освен това съответните надзорни органи се консултират помежду си преди да вземат решение, което се основава на информация, получена от други надзорни органи.
2. Без да се засяга член 248, надзорният орган може да реши да не се консултира с другите надзорни органи в спешни случаи, или когато това допитване би могло да застраши ефективността на решението. В този случай надзорният орган уведомява незабавно другите съответни надзорни органи.“;
69)
В член 254, параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Държавите членки осигуряват достъп на техните надзорни органи, отговорни за упражняване на надзор над групата, до всякаква информация, полезна за целта на надзора, независимо от естеството на въпросното предприятие. Член 35, параграфи 1 - 5, се прилага mutatis mutandis.
Органът за групов надзор може да ограничи редовната надзорна отчетност с честота, по-малка от една година, на равнището на групата, в случаите когато всички застрахователни и презастрахователни предприятия в групата имат полза от ограничаването в съответствие с член 35, параграф 6, при отчитане на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на всички предприятия, които са членове на групата.
Органът за групов надзор може да освободи от отчитане елемент по елемент, на равнището на групата, в случаите когато всички застрахователни и презастрахователни предприятия в групата имат полза от освобождаването в съответствие с член 35, параграф 7, при отчитане на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на всички предприятия, които са членове на групата, и целта за финансова стабилност.“;
70)
В член 255, параграф 2 се добавят следните алинеи:
„Когато по искане, отправено към друг надзорен орган за извършване на проверка в съответствие с настоящия параграф, не са били предприети действия в рамките на две седмици, или когато надзорният орган е бил практически възпрепятстван да упражни правото си да участва съгласно алинея трета, отправилият искането орган може да отнесе въпроса до ЕОЗППО или да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, ЕОЗППО има право да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
71)
Член 256 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а уточняващи допълнително информацията, която трябва да бъде оповестена, и сроковете за годишното оповестяване на информацията по отношение на индивидуалния отчет за платежоспособността и финансовото състояние в съответствие с параграф 2, както и отчета за платежоспособността и финансовото състояние на равнището на групата в съответствие с параграф 1.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. За да се осигурят еднакви условия за прилагане във връзка с индивидуалния и груповия отчет за платежоспособността и финансовото състояние, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и образците и средствата за оповестяване на определения в настоящия член индивидуален и групов отчет за платежоспособността и финансовото състояние.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
72)
Добавя се следният член:
„Член 256а
Структура на групата
Държавите членки изискват от застрахователните и презастрахователните предприятия, застрахователните холдинги и смесените финансови холдингови дружества всяка година да оповестяват публично правната, управленческа и организационна структура, на равнището на групата, включително описание на всички дъщерни предприятия, материално свързани предприятия и значими клонове, принадлежащи към групата.“;
73)
В член 258 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на координацията на посочените в параграфи 1 и 2 от настоящия член принудителни мерки.“;
74)
Член 259 се заменя със следното:
„Член 259
Отчитане на ЕОЗППО
1. ЕОЗППО представя на Европейския парламент ежегоден доклад съгласно член 50 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2. ЕОЗППО докладва, inter alia,за приложимия и важен натрупан опит от надзорните дейности и сътрудничеството между надзорните органи в рамките на дял III, и по-конкретно за:
а)
процеса на определяне на орган за групов надзор, броя на органите за групов надзор и географското им разпределение;
б)
работата на колегиумите на надзорни органи, по-конкретно участието и ангажираността на надзорните органи, когато не са орган за групов надзор.
3. ЕОЗППО може, за целите на параграф 1 от настоящия член, също да докладва за главните поуки, извлечени от прегледите по член 248, параграф 6, по целесъобразност.“;
75)
Член 260 се заменя със следното:
„Член 260
Предприятие-майка извън Съюза: проверка на еквивалентността
1. В случая, посочен в член 213, параграф 2, буква в), съответните надзорни органи проверяват дали застрахователните и презастрахователните предприятия, чието предприятие-майка е с централно управление извън Съюза, подлежат на извършван от надзорен орган на трета държава надзор, еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял относно надзора на нивото на групата от застрахователни и презастрахователни предприятия, както е посочено в член 213, параграф 2, букви а) и б).
Когато не е приет делегиран акт съгласно параграф 2, 3 или 5 от настоящия член, проверката се извършва от надзорния орган, който би могъл да бъде органът за групов надзор, ако се прилагат изложените в член 247, параграф 2 критерии (наричан оттук нататък „действащ орган за групов надзор“), по искане на предприятието-майка или на което и да е от застрахователните или презастрахователните предприятия, лицензирани в Съюза, или по негова собствена инициатива. ЕОЗППО подпомага действащия орган за групов надзор в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
При извършването на това действащият орган за групов надзор, подпомаган от ЕОЗППО, се консултира с другите съответни надзорни органи, преди да вземе решение относно еквивалентността. Това решение се взема съгласно критериите, приети в съответствие с параграф 2. Действащият орган за групов надзор не взема никакво решение във връзка с трета държава, което е в противоречие с предишно решение, взето по отношение на същата трета държава, освен когато е необходимо да се отчетат значими промени в надзорния режим, посочен в дял I, и в надзорния режим на третата държава.
Ако надзорните органи изразят несъгласие с решението, взето в съответствие с алинея трета, те могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 в срок от три месеца след уведомяването за решението на действащия орган за групов надзор. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
2. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценка дали пруденциалният режим за групов надзор в трета държава е еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял.
3. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 2 от настоящия член, са изпълнени от трета държава, Комисията може, съгласно член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи пруденциалният режим на тази трета държава като еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял.
Подобен делегиран акт на Комисията се преразглежда редовно, за да отрази промените в предвидения в настоящия дял пруденциален режим за групов надзор и в пруденциалния режим за групов надзор в третата държава и всякакви други промени в регулирането, които биха могли да засегнат решението относно еквивалентността.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
4. Когато няма делегиран акт, приет от Комисията в съответствие с параграф 3 или 5 от настоящия член, се прилага член 262.
5. Чрез дерогация от параграф 3 и дори ако критериите, посочени в параграф 2, не са изпълнени, Комисията може, в съответствие с член 301а и за ограничен период, подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи пруденциалният режим на дадена трета държава, прилаган към предприятия, чието предприятие-майка е с централно управление извън Съюза на 1 януари 2014 г., като временно еквивалентен на посочения в дял I, ако същата трета държава отговаря най-малко на следните критерии:
а)
поела е ангажимент към Съюза за приемане и прилагане на пруденциален режим, който е в състояние да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 3, преди края на този ограничен период, и за участие в процеса по оценяване на еквивалентността;
б)
създала е работна програма с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
в)
отпуснала е достатъчно средства с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
г)
пруденциалният режим на третата държава е риск-базиран и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност, прозрачност и групов надзор;
д)
поети са писмени ангажименти за сътрудничество и обмен на поверителна информация във връзка с надзора с ЕОЗППО и надзорните органи, както е определено в член 13, параграф 10)
е)
налице е независима система за надзор;
ж)
установени са задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на нейните надзорни органи, по-специално по отношение на обмена на информация с ЕОЗППО и надзорните органи, както е определено в член 13, параграф 10.
Всеки делегиран акт за временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно, въз основа на докладите за напредъка на съответната трета държава, които се представят ежегодно на Комисията и се оценяват от нея. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези доклади за напредъка.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първата алинея.
Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които допълнително уточняват условията, посочени в първата алинея. Делегираните актове могат също така да включват правомощия на надзорните органи да налагат допълнителни изисквания за отчетност по време на периода на временна еквивалентност.
6. Посоченият в параграф 5 ограничен срок изтича на по-ранната от двете дати - 31 декември 2020 г. или датата, на която в съответствие с параграф 3 пруденциалният режим на третата държава е бил счетен за еквивалентен на посочения в настоящия дял.
Периодът може да бъде удължен с максимум една година, когато ЕОЗППО и Комисията имат нужда от това време, за да извършат оценка на еквивалентността за целите на параграф 3.
7. Когато е приет делегиран акт, определящ пруденциалният режим на дадена трета държава като временно еквивалентен, в съответствие с параграф 5, държавите членки прилагат член 261, освен ако няма застрахователно или презастрахователно предприятие, намиращо се в държава членка, чието салдо на счетоводния баланс превишава салдото на счетоводния баланс на предприятието-майка, намиращо се извън Съюза. В този случай задачите на органа за групов надзор се изпълняват от действащия орган за групов надзор.“;
76)
В член 262, параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. При липсата на еквивалентен надзор, посочен в член 260, или когато държава членка не прилага член 261 в случай на временна еквивалентност в съответствие с член 260, параграф 7, същата държава членка прилага към застрахователните и презастрахователните предприятия:
а)
членове 218-235 и членове 244-258 mutatis mutandis;
б)
един от предвидените в параграф 2 методи.“;
77)
В член 300 първа алинея се заменя със следното:
„Сумите, изразени в евро в настоящата директива, се преразглеждат на всеки пет години, като се увеличава базовата сума в евро с процентната промяна в хармонизираните индекси на потребителските цени на всички държави членки, както са публикувани от Комисията (Евростат), започвайки от 31 декември 2015 г. до датата на преразглеждането, като се закръгля до число, кратно на 100 000 EUR.“
78)
Член 301 се заменя със следното:
„Член 301
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по застрахователно и професионално пенсионно осигуряване, създаден с Решение на Комисията 2004/9/ЕО (33). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011, във връзка с член 4 от него.
„Член 301а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109а,111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б, се предоставя на Комисията за срок от четири години, считано от 23 май 2014 г.
Комисията изготвя доклад относно делегираното на правомощия не по-късно от шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощие се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109а, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 или 308б влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 301б
Преходни разпоредби във връзка с регулаторните технически стандарти
1. До 24 май 2016 г., когато за първи път приема регулаторните технически стандарти, предвидени в членове 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 и 249, Комисията спазва процедурата, посочена в член 301а. Всички изменения на тези делегирани актове или, след изтичането на преходния период, всички нови регулаторни технически стандарти се приемат в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
2. Делегирането на правомощия, посочено в параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. До 24 май 2016 г. ЕОЗППО може да представи на Комисията проекти на регулаторни технически стандарти за адаптиране към развитието на техническите аспекти на финансовите пазари на делегираните актове, предвидени в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б.
Тези проекти на регулаторни технически стандарти се ограничават до техническите аспекти на делегираните актове, посочени в първата алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
79)
В член 304 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, в срок до 31 декември 2020 г., доклад относно прилагането на посочения в параграф 1 от настоящия член подход и относно приетите съгласно параграф 1 практики на надзорните органи, придружаван, по целесъобразност, от съответни предложения. Докладът разглежда по-специално трансграничните последици от използването на въпросния подход с оглед на предотвратяването на регулаторен арбитраж от страна на застрахователни и презастрахователни предприятия.“;
80)
Добавя се следният раздел към дял VI, глава I:
„РАЗДЕЛ 3
ЗАСТРАХОВАНЕ И ПРЕЗАСТРАХОВАНЕ
Член 308а
Поетапно въвеждане
1. От 1 април 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия да вземат решение относно одобряването на:
а)
допълнителни собствени средства в съответствие с член 90;
б)
класификацията на позициите от собствените средства, посочени в член 95, трета алинея;
в)
специфичните параметри за предприятието в съответствие с член 104, параграф 7;
г)
пълния или частичен вътрешен модел в съответствие с членове 112 и 113;
д)
схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, създавани на тяхна територия в съответствие с член 211;
е)
допълнителните собствени средства на междинен застрахователен холдинг в съответствие с член 226, параграф 2;
ж)
вътрешния модел на групата в съответствие с член 230, член 231 и член 233, параграф 5;
з)
използването на подмодул на риска, свързан с акции и основаващ се на срока, в съответствие с член 304;
и)
използването на изравнителна корекция към относимата срочна структура на безрисковия лихвен процент в съответствие с членове 77б и 77в;
й)
по желание на държавите членки, използването на корекция за променливост за относимата срочна структура на безрисковия лихвен процент в съответствие с член 77г;
к)
използването на преходна мярка за безрискови лихвени проценти в съответствие с член 308в;
л)
използването на преходна мярка за техническите разпоредби в съответствие с член 308г.
2. От 1 април 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия за:
а)
определяне на нивото и обхвата на груповия надзор в съответствие с раздели 2 и 3 от дял III, глава I;
б)
определяне на органа за групов надзор в съответствие с член 247;
в)
установяване на колегиум на надзорните органи в съответствие с член 248.
3. От 1юли 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия за:
а)
решения за приспадане на всякакво участие съгласно член 228, алинея втора;
б)
определяне на избора на метод за изчисляване на платежоспособността на нивото на групата в съответствие с член 220;
в)
по целесъобразност, определяне на еквивалентността в съответствие с членове 227 и 260;
г)
разрешаване за застрахователните и презастрахователните предприятия да се прилагат членове 238 и 239, в съответствие с член 236;
д)
вземане на решенията, посочени в членове 262 и 263;
е)
по целесъобразност, определяне на прилагането на преходни мерки в съответствие с член 308б.
4. Държавите членки задължават съответните надзорни органи да разглеждат заявленията за одобрение или разрешение, подавани от застрахователни и презастрахователни предприятия, в съответствие с параграфи 2 и 3. Решенията, вземани от надзорните органи относно заявленията за одобрение или разрешение, не се прилагат преди 1 януари 2016 г.
Член 308б
Преходни мерки
1. Без да се засяга член 12, застрахователните и презастрахователните предприятия, които до 1 януари 2016 г. са преустановили сключването на нови застрахователни или презастрахователни договори и единствено администрират съществуващия си портфейл, за да преустановят дейността си, не са предмет на дялове I, II и III от настоящата директива до датите, определени в параграф 2, ако:
а)
предприятието е представило уверения на надзорния орган, че ще преустанови дейността си преди 1 януари 2019 г., или
б)
предприятието подлежи на мерки по оздравяване, определени в глава II от дял IV, и е бил назначен администратор.
2. За застрахователни или презастрахователни предприятия, попадащи в:
а)
параграф 1, буква а), се прилагат дялове I, II и III от настоящата директива от 1 януари 2019 г. или от по-ранна дата, когато надзорния орган не е удовлетворен от напредъка, постигнат за приключването на дейността на предприятието;
б)
параграф 1, буква б), се прилагат дялове I, II и III от настоящата директива от 1 януари 2021 г. или от по-ранна дата, когато надзорния орган не е удовлетворен от напредъка, постигнат за приключването на дейността на предприятието.
3. Застрахователните и презастрахователните предприятия подлежат на преходните мерки в параграфи 1 и 2 само ако са изпълнени следните условия:
а)
предприятието не е част от група или ако е, всички предприятия, които са част от групата, преустановяват сключването на нови застрахователни или презастрахователни договори;
б)
предприятието представя на надзорния орган годишен доклад, в който се посочва напредъка, постигнат за приключването на дейността му;
в)
предприятието е уведомило своя надзорен орган, че прилага преходните мерки.
Параграфи 1 и 2 не възпрепятстват което и да е предприятие да работи в съответствие с дялове I, II и III от настоящата директива.
4. Държавите членки съставят списък на съответните застрахователни и презастрахователни предприятия и предоставят този списък на всички други държави членки.
5. Държавите членки гарантират, че за срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия представят информацията по член 35, параграфи 1-4 на годишна основа или по-рядко, намалява с две седмици всяка финансова година, като започва не по-късно от 20 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до не по-късно от 14 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2019 г. или след това, но преди 1 януари 2020 г.
6. За срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия оповестяват информацията по член 51, намалява с две седмици всяка финансова година, като започва не по-късно от 20 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до не по-късно от 14 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2019 г.или след това, но преди 1 януари 2020 г.
7. За срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия представят информацията по член 35, параграфи 1-4 на тримесечна основа, намалява с една седмица всяка финансова година, като започва не по-късно от осем седмици в зависимост от това дали тримесечието свършва на 1 януари 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до 5 седмици в зависимост от това дали тримесечието свършва на 1 януари 2019 г. или след това, но преди 1 януари 2020 г.
8. Държавите членки гарантират, че параграфи 5, 6 и 7 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis за участващите застрахователни и презастрахователни предприятия, застрахователните холдингови дружества и смесените финансови холдингови дружества на равнището на групата съгласно членове 254 и 256, като крайните срокове, посочени в параграфи 5, 6 и 7, се удължават съответно с шест седмици.
9. Независимо от разпоредбите на член 94, основни собствени средства се включват в основните собствени средства от ред 1 за период до 10 години след 1 януари 2016 г., при условие че тези средства:
а)
са емитирани преди 1 януари 2016 г. или преди датата на влизане в сила на посочения в член 97 делегиран акт, което от двете настъпи по-рано;
б)
на 31 декември 2015 г. биха могли да бъдат използвани за достигане на наличната граница на платежоспособност до 50 % от границата на платежоспособност съгласно законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО, член 1 от Директива 2002/13/ЕО, член 27, параграф 3 от Директива 2002/83/ЕО и член 36, параграф 3 на Директива 2005/68/ЕО;
в)
в противен случай не биха могли да бъдат класифицирани в ред 1 или 2 в съответствие с член 94;
10. Без да се засягат разпоредбите на член 94, основни собствени средства се включват в основните собствени средства от ред 2 за период до 10 години след 1 януари 2016 г., при условие че тези средства:
а)
са емитирани преди 1 януари 2016 г. или преди датата на влизане в сила на посочения в член 97 делегиран акт, което от двете настъпи по-рано;
б)
на 31 декември 2015 г. биха могли да бъдат използвани за достигане на наличната граница на платежоспособност до 25 % от границата на платежоспособност съгласно законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО, член 1 от Директива 2002/13/ЕО, член 27, параграф 3 от Директива 2002/83/ЕО и член 36, параграф 3 на Директива 2005/68/ЕО;
11. По отношение на застрахователни и презастрахователни предприятия, които инвестират в търгуеми ценни книжа или други финансови инструменти, основани на „преопаковани“ заеми, издадени преди 1 януари 2011 г., изискванията, посочени в член 135, параграф 2, се прилагат само при условие че нови, свързани с тях експозиции са били добавени или заменени след 31 декември 2014 г.
12. Без да се засягат разпоредбите на член 100, на член 101, параграф 3 и на член 104, се прилага следното:
а)
до 31 декември 2017 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, по отношение на експозиции към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е държава членка, са същите като тези, които биха били приложени към тези експозиции, деноминирани и финансирани в техните национални валути;
б)
през 2018 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, се намаляват с 80 % спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка;
в)
през 2019 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, се намаляват с 50 % спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка;
г)
след 1 януари 2020 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, не се намаляват спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка.
13. Независимо от разпоредбите на член 100, на член 101, параграф 3 и на член 104, стандартните параметри, които се използват за акции, закупени от предприятието на или преди 1 януари 2016 г., при изчисляването на подмодула на риска, свързан с акции, посредством стандартна формула без опцията, посочена в член 304, се изчисляват като среднопретеглени стойности на:
а)
стандартния параметър, използван за изчисляване на подмодула на риска, свързан с акции, в съответствие с член 304, и
б)
стандартния параметър, използван за изчисляване на подмодула на риска, свързан с акции, в съответствие със стандартната формула без опцията, посочена в член 304;
Тежестта на параметъра, посочен в буква б) от първата алинея, се увеличава поне линейно в края на всяка година от 0 % през годината, започваща на 1 януари 2016 г., до 100 % на 1 януари 2023 г.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които определят допълнително критериите, които следва да се спазват, включително акциите, за които може да се прилага преходният период.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане на този преходен период, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за прилагане на настоящия параграф.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в четвърта алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
14. Независимо от член 138, параграф 3 и без да се засягат разпоредбите на параграф 4 от посочения член, когато застрахователните и презастрахователните предприятия спазват изискваната граница на платежоспособност, посочена в член 16а от Директива 73/239/ЕИО, член 28 от Директива 2002/83/ЕО или членове 37, 38 или 39 от Директива 2005/68/ЕО съответно, както се прилага в правото на държавата членка в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива, но не съответства на капиталовото изискване за платежоспособност по време на първата година от прилагането на настоящата директива, надзорният орган изисква от съответното застрахователно или презастрахователно предприятие да предприеме необходимите мерки, за да постигне равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия си профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност до 31 декември 2017 г.
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган на всеки три месеца доклад за напредъка, посочващ предприетите мерки и отбелязания напредък за установяване на равнището на допустими собствени средства за спазване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
Удължаването по първа алинея се отменя, когато докладът за напредъка показва, че между датата на установяване на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и датата на представяне на доклада за напредък няма съществен напредък в постигането на възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
15. Ако на 23 май 2014 г. държавите членки по произход са приложили разпоредбите, посочени в член 4 от Директива 2003/41/ЕО, тези държави членки по произход могат, до 31 декември 2019 г., да продължат да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети от тях в съответствие с членове 1-19, 27-30, 32-35 и 37-67 от Директива 2002/83/ЕО, които са в сила на последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО.
Комисията може да приема делегирани актове за изменение на преходния период, предписан в настоящия параграф, когато измененията на членове от 17 до 17в от Директива 2003/41/ЕО са били приети преди датата, посочена в настоящия параграф.
16. Държавите членки могат да разрешат на крайното застрахователно или презастрахователно предприятие-майка в рамките на период до 31 март 2022 г. да кандидатства за одобряване на вътрешен модел на групата, приложим за част от групата, когато и предприятието, и крайното предприятие-майка са разположени в една и съща държава членка и ако тази част представлява обособена част с рисков профил, значително различаващ се от останалата част от групата.
17. Без да се засяга член 218, параграфи 2 и 3, преходните разпоредби, посочени в параграфи 8 - 12 и 15 от настоящия член и в членове 308в, 308г и 308д, се прилагат mutatis mutandis на равнището на групата.
Без да се засяга член 218, параграфи 2, 3 и 4, преходните разпоредби, както е посочено в параграф 14 от настоящия член, се прилагат mutatis mutandis на равнището на групата и когато участващите застрахователни и презастрахователни предприятия или застрахователни и презастрахователни предприятия в една група спазват коригираната платежоспособност, посочени в член 9 от Директива 98/78/ЕО, но не спазват груповото капиталово изискване за платежоспособност.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на промените в груповата платежоспособност, когато преходните разпоредби, посочени в параграф 13 от настоящия член, са приложими, и които са свързани с:
а)
премахване на двойното използване на допустими собствени средства и на вътрешногруповото генериране на капитал, както е посочено в членове 222 и 223;
б)
оценката на активите и пасивите, както е посочено в член 224;
в)
прилагане на методите за изчисление за свързани застрахователни и презастрахователни предприятия, както е посочено в член 225;
г)
прилагане на методите за изчисление за междинни застрахователни холдинги, както е посочено в член 226;
д)
методите за изчисляване на груповата платежоспособност, както е посочено в членове 230 и 233;
е)
изчисляване на груповото капиталово изискване за платежоспособност, както е посочено в член 231;
ж)
определяне на добавянето на капитал, както е посочено в член 232;
з)
принципите за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователно холдингово дружество, установени в член 235.
Член 308в
Преходна мярка за безрискови лихвени проценти
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат, след предварително одобрение от съответния им надзорен орган, да прилагат преходна корекция към съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент по отношение на допустими застрахователни и презастрахователни задължения.
2. За всяка валута корекцията се изчислява като част от разликата между:
а)
лихвения процент, както е установен от застрахователното или презастрахователно предприятие в съответствие с законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които се приемат съгласно член 20 от Директива 2002/83/ЕО на последната дата на прилагане на тази директива;
б)
ефективния годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на допустимите застрахователни и презастрахователни задължения дава стойност, която е равна на стойността на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на допустимите застрахователни и презастрахователни задължения, при което стойността на парите във времето се взема предвид, като се използва съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77, параграф 2.
В случаите, когато държавите членки са приели законови, подзаконови и административни разпоредби в съответствие с член 20, параграф 1, точка Б, буква а), подточка ii) от Директива 2002/83/ЕО, лихвеният процент, посочен в буква а) от първа алинея от настоящия параграф, се определя с помощта на методите, използвани от застрахователното или презастрахователното предприятие на последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО.
Частта, посочени в първа алинея, намалява линейно в края на всяка година от 100 % през годината, считано от 1 януари 2016 г., на 0 % на 1 януари 2032 г.
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат корекцията за променливост, посочена в член 77г, съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в буква б), е коригираната съответна срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77г.
3. Допустимите застрахователни и презастрахователни задължения обхващат само застрахователните или презастрахователните задължения, които отговарят на следните изисквания:
а)
договорите, които пораждат застрахователните и презастрахователните задължения, са сключени преди първата дата на прилагане на настоящата директива, с изключение на подновяване на договори на или след тази дата;
б)
до последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО, техническите резерви за застрахователни и презастрахователни задължения са били определени в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приети съгласно член 20 от посочената Директива на последната дата на прилагането ѝ;
в)
член 77б не се прилага към застрахователни и презастрахователни задължения.
4. Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат параграф 1:
а)
не включват допустимите застрахователни и презастрахователни задължения при изчисляването на корекцията за променливост, посочена в член 77г;
б)
не прилагат член 308г;
в)
като част от доклада за тяхната платежоспособност и финансово състояние, посочен в член 51, оповестяват публично, че прилагат преходната срочна структура на безрисковия лихвен процент и количественото измерване на въздействието от неприлагането на настоящата преходна мярка върху финансовото им положение.
Член 308г
Преходна мярка относно техническите резерви
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат, след предварително одобрение от съответния им надзорен орган, да прилагат преходно приспадане на техническите резерви. Това приспадане може да се прилага на равнището на хомогенни рискови групи, посочени в член 80.
2. Преходното приспадане съответства на част от разликата между следните две суми:
а)
техническите резерви след приспадането на сумите, възстановими от презастрахователни договори и от схеми със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, изчислени в съответствие с член 76 на първата дата на прилагане на настоящата директива;
б)
техническите резерви след приспадането на сумите, възстановими от презастрахователни договори, изчислени в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приети съгласно член 15 от Директива 73/239/ЕИО, член 20 от Директива 2002/83/ЕО и член 32 от Директива 2005/68/ЕО в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива.
Максималният дял на приспадане се намалява линейно в края на всяка година от 100 % през годината, считано от 1 януари 2016 г., до 0 % на 1 януари 2032 г.
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат на първата дата на прилагане на настоящата директива корекцията за променливост, посочена в член 77г, сумата, посочена в буква а), се изчислява с корекцията за променливост към тази дата.
3. След предварително одобрение от надзорния орган или по негова инициатива, сумите на техническите резерви, включително, където е приложимо, сумата на корекцията за променливост, използвана за изчисляване на преходното приспадане, посочено в параграф 2, букви а) и б), може да бъдат преизчислени на всеки 24 месеца или по-често, когато рисковият профил на предприятието е съществено изменен.
4. Приспадането, посочено в параграф 2, може да бъде ограничено от надзорния орган, ако неговото прилагане би могло да доведе до намаляване на изискванията за финансовите ресурси, които се прилагат по отношение на предприятието, в сравнение с тези, изчислени в съответствие със законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно Директива 73/239/ЕИО, Директива 2002/83/ЕО и Директива 2005/68/ЕО в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива.
5. Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат параграф 1:
а)
не прилагат член 308в;
б)
когато те не биха отговаряли на капиталовото изискване за платежоспособност без прилагане на преходното приспадане, представят ежегодно доклад на съответния им надзорен орган, в който са посочени взетите мерки и отбелязания напредък за възстановяване в края на преходния период, определен в параграф 2, на равнище на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на техния рисковия профил за възстановяване на спазването на капиталовото изискване за платежоспособност;
в)
като част от доклада за тяхната платежоспособност и финансово състояние, посочен в член 51, оповестяват публично, че прилагат преходното приспадане за техническите резерви, както и количественото измерване на въздействието от неприлагането на това преходно приспадане върху финансовото им положение.
Член 308д
План за постепенно въвеждане на преходните мерки относно безрисковите лихвени проценти и относно техническите резерви
Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат преходните мерки, посочени в членове 308в или 308г, информират надзорния орган веднага след като установят, че не биха спазили капиталовото изискване, без да прилагат тези преходни мерки. Надзорният орган изисква от съответното застрахователно или презастрахователно предприятие да предприеме необходимите мерки, за да гарантира спазването на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период.
В рамките на два месеца от установяването на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност без прилагане на тези преходни мерки, съответното застрахователно или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган план за постепенно въвеждане, определящ планираните мерки за установяване на равнище на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия му профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период. Съответното застрахователно или презастрахователно предприятие може да актуализира плана за постепенно въвеждане по време на преходния период.
Съответните застрахователни или презастрахователни предприятия представят ежегодно доклад на съответния им надзорен орган, в който се посочват предприетите мерки и отбелязания напредък за гарантиране на спазване на капиталовото изискване в края на преходния период. Надзорните органи отменят одобрението за прилагането на преходната мярка, когато този доклад за напредъка показва, че спазването на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период е нереалистично.“;
81)
Член 309, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
първата алинея се заменя със следното:
„1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагането на членове 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26-32, 34-49, 51-55, 67, 68, 71, 72, 74-85, 87-91, 93-96, 98, 100-110, 112, 113, 115-126, 128, 129, 131-134, 136-142, 144, 146, 148, 162-167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210-233, 235-240, 243-258, 260-263, 265, 266, 303 и 304 и приложения III и IV, до 31 март 2015 година. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Независимо от алинея втора, държавите членки прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 308а, считано от 1 април 2015 г.“;
82)
Вмъква се следният член:
„Член 310а
Персонал и ресурси на ЕОЗППО
ЕОЗППО извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящата директива, и представя доклад във връзка с това пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“;
83)
Член 311 се заменя със следното:
„Член 311
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 308а се прилага от 1 април 2015 г.
Членове 1, 2, 3, 5-9, 11, 12, 15, 16, 17, 19-22, 24, 25, 33, 57-66, 69, 70, 73, 145, 147, 149-161, 168-171, 174-177, 179-184, 186-189, 191, 193-209, 267-300, 302, 305-308, 308б и приложения I и II, V, VI и VII се прилагат от 1 януари 2016 година.
Комисията може да приема делегирани актове, регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение преди датата, посочена в параграф 3.“;
84)
В приложение III, част А точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на общозастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001 на Съвета (1).;
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва общозастрахователна дейност и като алтернатива на формите на общозастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003 на Съвета (34).
85)
В приложение III, част Б, точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на животозастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001.;
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва животозастрахователна дейност и като алтернатива на формите на животозастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003.“
86)
В приложение III, част В точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на презастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001.
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва презастрахователна дейност и като алтернатива на формите на презастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003.“;
87)
В таблицата за съответствие в приложение VII, в колона „Настоящата директива“ се вмъква член 13, параграф 27 като съответстващ на член 5, буква г) от Директива 73/239/ЕИО.
Член 3
Изменения на Регламент (ЕО) № 1060/2009
В Регламент (ЕО) № 1060/2009 член 2, параграф 3 се заличава.
Член 4
Изменения на Регламент (ЕС) № 1094/2010
Регламент (ЕС) № 1094/2010 се изменя, както следва:
1)
В член 13 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Европейският парламент или Съветът могат да направят възражение срещу регулаторен технически стандарт в срок от три месеца от датата на която са нотифицирани за регулаторния технически стандарт, приет от Комисията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
Когато Комисията приема регулаторен технически стандарт, еднакъв с проекта на регулаторен технически стандарт, представен от Органа, срокът, в рамките на който Европейският парламент и Съветът могат да направят възражение, е един месец от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с един месец. Този удължен срок може да бъде допълнително удължен с един месец по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“;
2)
В член 17, параграф 2 втората алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат правомощията, определени в член 35, компетентният орган незабавно предоставя на Органа цялата информация, която Органът счете за необходима за целите на разследването, включително по отношение на това как посочените в член 1, параграф 2 актове се прилагат в съответствие със законодателството на Съюза.“
Член 5
Изменения на Регламент (ЕС) № 1095/2010
Регламент (ЕС) № 1095/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 13, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Европейският парламент или Съветът могат да направят възражение срещу регулаторен технически стандарт в срок от три месеца от датата на която са нотифицирани за регулаторния технически стандарт, приет от Комисията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
Когато Комисията приема регулаторен технически стандарт, еднакъв с проекта на регулаторен технически стандарт, представен от Органа, срокът, в рамките на който Европейският парламент и Съветът могат да направят възражение, е един месец от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с един месец. Този удължен срок може да бъде допълнително удължен с един месец по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
2)
В член 17, параграф 2 втората алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат правомощията, определени в член 35, компетентният орган незабавно предоставя на Органа цялата информация, която Органът счете за необходима за целите на разследването, включително по отношение на това как посочените в член 1, параграф 2 актове се прилагат в съответствие със законодателството на Съюза.“
Член 6
Преразглеждане
До 1 януари 2017 г. и ежегодно след това Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета доклад, посочващ дали ЕНО са предали проектите на регулаторни технически стандарти и проектите на технически стандарти за изпълнение, предвидени в Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО, дали предаването на проектите на регулаторни технически стандарти и проектите на технически стандарти е задължително или по желание, заедно с предложения, когато е целесъобразно.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагането на член 1, параграф 1 и член 2, параграфи 1, 3, 6 - 11, 13, 14, 17-23, 32, 34, 36, 38 - 44, 46 - 54, 56 - 59, 65 - 70, 72, 75, 76, 80, 81, 84, 85 и 86 до 31 март 2015 година. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
2. Те прилагат мерките, посочени в параграф 1 от 1 януари 2016 година.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, регулирана с настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуване ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2, параграфи 25, 43 и 82 се прилагат от 31 март 2015 г.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
DIRECTIVA 2014/51/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 16 aprilie 2014
de modificare a Directivelor 2003/71/CE și 2009/138/CE și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010 în ceea ce privește competențele Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale) și ale Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 50, 53, 62 și 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Criza financiară din anii 2007 și 2008 a evidențiat lacune ample la nivelul supravegherii financiare, atât în cazuri speciale, cât și în ceea ce privește sistemul financiar în ansamblul său. Sistemele de supraveghere cu bază națională s-au dovedit a fi depășite în raport cu globalizarea financiară și cu gradul de integrare și de interconectare a piețelor financiare europene, în care activitatea unui număr mare de instituții financiare este transfrontalieră. Criza a adus în prim-plan deficiențe în domeniul cooperării, al coordonării, al aplicării coerente a dreptului Uniunii și al încrederii între autoritățile naționale competente.
(2)
În mai multe rezoluții adoptate înaintea și în timpul crizei financiare, Parlamentul European a solicitat adoptarea de măsuri care să asigure un grad mai ridicat de integrare a supravegherii europene pentru a garanta condiții de concurență cu adevărat echitabile pentru toți actorii la nivelul Uniunii, precum și ca această supraveghere să reflecte integrarea sporită a piețelor financiare din cadrul Uniunii, în particular în Rezoluția sa din 13 aprilie 2000 referitoare la Comunicarea Comisiei privind punerea în aplicare a cadrului pentru piețele financiare: plan de acțiune, Rezoluția sa din 21 noiembrie 2002 referitoare la normele de supraveghere prudențială în Uniunea Europeană, Rezoluția sa din 11 iulie 2007 referitoare la politica serviciilor financiare (2005-2010) - Cartea Albă, Rezoluția sa din 23 septembrie 2008 conținând recomandări către Comisie privind fondurile speculative („hedge funds”) și fondurile de capital privat („private equity”), Rezoluția sa din 9 octombrie 2008 conținând recomandări către Comisie privind urmărirea rezultatelor procesului Lamfalussy: o viitoare structură de supraveghere, precum și în pozițiile sale din 22 aprilie 2009 cu privire la propunerea modificată de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind inițierea și exercitarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) și din 23 aprilie 2009 referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit.
(3)
În noiembrie 2008, Comisia a însărcinat un grup la nivel înalt condus de Jacques de Larosière să facă recomandări privind modul de consolidare a mecanismelor europene de supraveghere pentru a-i proteja mai bine pe cetățenii Uniunii și pentru a le reda încrederea în sistemul financiar. În raportul său final prezentat la 25 februarie 2009 (denumit în continuare „raportul de Larosière”), grupul la nivel înalt a recomandat consolidarea cadrului de supraveghere pentru a se reduce pe viitor riscul apariției crizelor financiare și gravitatea acestora. Acesta a sugerat reforme profunde ale structurii de supraveghere a sectorului financiar în Uniune. Raportul de Larosière a recomandat, de asemenea, crearea unui Sistem european de supraveghere financiară, care să cuprindă trei autorități europene de supraveghere - una pentru sectorul bancar, una pentru sectorul valorilor mobiliare și una pentru sectorul asigurărilor și pensiilor ocupaționale - și crearea unui Comitet european pentru risc sistemic.
(4)
Stabilitatea financiară este o condiție indispensabilă pentru ca economia reală să asigure crearea de locuri de muncă, acordarea de credite și creșterea economică. Criza financiară a pus în evidență deficiențe grave în domeniul supravegherii financiare, care nu a reușit să anticipeze evoluțiile macroprudențiale negative sau să prevină acumularea de riscuri excesive în sistemul financiar.
(5)
În concluziile ședinței sale din 18 și 19 iunie 2009, Consiliul European a recomandat instituirea unui sistem european al supraveghetorilor financiari, care să cuprindă trei noi autorități europene de supraveghere. Consiliul European a recomandat, de asemenea, ca sistemul să vizeze îmbunătățirea calității și consecvenței supravegherii naționale, consolidarea controlului grupurilor transfrontaliere, constituind un cadru de reglementare unic la nivel european aplicabil tuturor instituțiilor financiare de pe piața internă. Acesta a subliniat faptul că autoritățile europene de supraveghere (AES) ar trebui, de asemenea, să aibă competențe de supraveghere în ceea ce privește agențiile de rating de credit și a invitat Comisia să elaboreze propuneri concrete cu privire la modul în care Sistemul european al supraveghetorilor financiari (SESF) ar putea juca un rol important în situații de criză.
(6)
În 2010, Parlamentul European și Consiliul au adoptat trei regulamente de înființare a AES: Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (4) de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană), Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (5) de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale) (AEAPO) și Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6) de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe) (AEVMP), ca parte din SESF.
(7)
Pentru ca SESF să funcționeze eficient, sunt necesare modificări ale actelor legislative ale Uniunii în domeniile de activitate ale celor trei AES. Aceste modificări se referă la definirea sferei anumitor competențe ale AES, la integrarea anumitor competențe în procesele existente prevăzute în actele legislative relevante ale Uniunii și la garantarea unei funcționări armonioase și eficiente a AES în contextul SESF.
(8)
Crearea celor trei AES ar trebui, așadar, să fie însoțită de elaborarea unui cadru de reglementare unic care să asigure armonizarea coerentă și aplicarea uniformă și să contribuie astfel la funcționarea și mai eficace a pieței interne și la punerea în aplicare mai eficace a supravegherii la nivel micro. Regulamentele de înființare a SESF prevăd că AES pot elabora proiecte de standarde tehnice în domeniile specifice prevăzute în legislația relevantă, care să fie înaintate Comisiei spre adoptare în conformitate cu articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prin intermediul actelor delegate sau al actelor de punere în aplicare. Directiva 2010/78/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7) a identificat un prim set de domenii, iar prezenta directivă ar trebui să identifice o nouă serie de domenii, mai precis pentru Directivele 2003/71/CE și 2009/138/CE ale Parlamentului European și Consiliului (8), pentru Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (9) și pentru Regulamentele (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010.
(9)
Actele legislative relevante ar trebui să stabilească domeniile în care AES sunt abilitate să elaboreze proiecte de standarde tehnice și modul de adoptare a acestor standarde. Actele legislative relevante ar trebui să prevadă elementele, condițiile și specificațiile în conformitate cu articolul 290 din TFUE în cazul actelor delegate.
(10)
Identificarea domeniilor adecvate în care ar trebui elaborate standarde tehnice ar trebui să conducă la un echilibru corespunzător între crearea unui set unic de norme armonizate și evitarea complicării inutile a reglementării și a punerii în aplicare. Domeniile selectate ar trebui să fie doar cele în care normele tehnice coerente vor contribui semnificativ și eficient la îndeplinirea obiectivelor actelor legislative relevante, asigurând luarea deciziilor de politică de către Parlamentul European, Consiliu și Comisie în conformitate cu procedurile lor uzuale.
(11)
Aspectele care fac obiectul standardelor tehnice ar trebui să fie de natură pur tehnică, în cazul în care elaborarea acestora necesită competențele unor experți în domeniul supravegherii. Standardele tehnice de reglementare adoptate ca acte delegate în temeiul articolului 290 din TFUE ar trebui să dezvolte în continuare, să specifice și să determine condițiile de armonizare consecventă a normelor incluse în actele legislative adoptate de Parlamentul European și de Consiliu, completând sau modificând anumite elemente neesențiale ale acestora. Pe de altă parte, standardele tehnice de punere în aplicare adoptate ca acte de punere în aplicare în temeiul articolului 291 din TFUE ar trebui să stabilească condițiile pentru punerea în aplicare uniformă a actelor legislative. Standardele tehnice nu ar trebui să implice opțiuni în privința politicilor.
(12)
În cazul standardelor tehnice de reglementare, este oportun să se aplice procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 și Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, după caz. Ar trebui să se adopte standarde tehnice de punere în aplicare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 și Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, după caz.
(13)
Standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare ar trebui să contribuie la crearea unui cadru de reglementare unic pentru dreptul în materia serviciilor financiare, așa cum se subliniază și în concluziile Consiliului European din iunie 2009. În măsura în care anumite cerințe din actele legislative ale Uniunii nu sunt complet armonizate și în conformitate cu principiul preventiv privind supravegherea, standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare care dezvoltă, precizează și determină condițiile de aplicare a acestor cerințe nu ar trebui să împiedice statele membre să solicite informații suplimentare sau să impună cerințe mai stricte. Standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare ar trebui, așadar, să permită statelor membre să solicite informații suplimentare sau să impună cerințe mai stricte în anumite domenii, atunci când actele legislative respective o permit.
(14)
În conformitate cu Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010, înainte de transmiterea către Comisie a standardelor tehnice de reglementare sau de punere în aplicare, AES ar trebui să desfășoare, dacă este cazul, consultări publice deschise cu privire la acestea și să analizeze potențialele costuri și beneficii asociate.
(15)
Ar trebui ca standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare să poată prevedea măsuri tranzitorii care să facă obiectul unor termene-limită adecvate în cazul în care costurile punerii în aplicare imediate ar fi excesive comparativ cu beneficiile implicate.
(16)
La momentul adoptării prezentei directive, activitatea legată de pregătirea și consultarea cu privire la primul set de măsuri de punere în aplicare a normelor-cadru în conformitate cu Directiva 2009/138/CE este în plină desfășurare. În interesul finalizării rapide a măsurilor în cauză este oportun să se permită Comisiei, pentru o perioadă de tranziție, să adopte unele dintre standardele tehnice de reglementare prevăzute în prezenta directivă, în conformitate cu procedura de adoptare a actelor delegate. Modificările acestor acte delegate sau, după expirarea perioadei de tranziție, orice standarde tehnice de reglementare de punere în aplicare a Directivei 2009/138/CE ar trebui adoptate în conformitate cu articolele 10 și 14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(17)
În plus, este oportun ca AEAPO să propună actualizări ale actelor delegate sub forma unor standarde tehnice de reglementare după expirarea perioadei de tranziție de doi ani. Respectivele actualizări ar trebui să se limiteze la aspectele tehnice ale actelor delegate relevante și nu ar trebui să implice decizii strategice sau opțiuni de politică.
(18)
Atunci când AEAPO pregătește și elaborează standardele tehnice de reglementare pentru a adapta actele delegate la evoluțiile tehnice de pe piețele financiare, Comisia ar trebui să se asigure transmisia simultană, adecvată și în timp util a informațiilor cu privire la domeniul de aplicare al acestor proiecte de standarde tehnice de reglementare către Parlamentul European și Consiliu.
(19)
Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010 prevăd un mecanism de soluționare a dezacordurilor dintre autoritățile naționale de supraveghere. În cazul în care o autoritate de supraveghere nu este de acord cu procedura sau conținutul unei acțiuni sau cu lipsa de acțiune a unei alte autorități de supraveghere în domeniile specificate în acte legislative ale Uniunii în conformitate cu regulamentele menționate, iar actul legislativ relevant impune cooperarea, coordonarea sau luarea unor decizii în comun de către autoritățile naționale de supraveghere din mai multe state membre, AES vizate ar trebui, la solicitarea uneia dintre autoritățile de supraveghere implicate, să poată sprijini autoritățile respective în efortul lor de a ajunge la un acord în termenul-limită stabilit de AES, care ar trebui să țină seama de orice alte termene-limită relevante prevăzute de legislația în vigoare, precum și de urgența și complexitatea dezacordului respectiv. În eventualitatea persistenței dezacordului respectiv, AES ar trebui să fie în măsură să soluționeze problema.
(20)
Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010 impun să se specifice în legislația sectorială cazurile în care se poate aplica mecanismul de soluționare a dezacordurilor dintre autoritățile naționale de supraveghere. Prezenta directivă ar trebui să identifice o primă serie de astfel de cazuri în sectorul asigurărilor și reasigurărilor, fără a împiedica adăugarea de noi cazuri în viitor. Prezenta directivă nu ar trebui să împiedice AES să acționeze în baza altor competențe sau să îndeplinească sarcini specificate în Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010, printre acestea numărându-se sarcina medierii facultative și sarcina de a contribui la aplicarea consecventă, eficientă și efectivă a dreptului Uniunii. Pe lângă aceasta, în acele domenii în care dreptul în cauză prevede deja o formă facultativă de mediere sau când există termene-limită pentru luarea în comun a deciziilor de către una sau mai multe autorități naționale de supraveghere, sunt necesare modificări pentru a garanta claritatea procesului de luare în comun a deciziilor și a reduce la minimum perturbarea acestuia, dar și pentru a asigura capacitatea AES de a soluționa dezacordurile, dacă este necesar. Procedura obligatorie de soluționare a dezacordurilor este menită să gestioneze situații în care autoritățile naționale de supraveghere nu pot să rezolve singure chestiuni procedurale sau de fond legate de respectarea dreptului Uniunii.
(21)
Prezenta directivă ar trebui, așadar, să identifice situațiile în care poate să apară necesitatea soluționării unor chestiuni procedurale sau de fond legate de respectarea legislației Uniunii, chestiuni care nu pot fi soluționate de autoritățile naționale de supraveghere pe cont propriu. În asemenea situații, una dintre autoritățile naționale de supraveghere implicate ar trebui să poată ridica problema pe lângă AES vizată. AES respectivă ar trebui să acționeze în conformitate cu regulamentul său de înființare și cu prezenta directivă. Ea ar trebui să aibă capacitatea de a cere autorităților naționale de supraveghere implicate să ia măsuri specifice sau să nu ia măsuri pentru a soluționa problema și să garanteze respectarea legislației Uniunii, măsurile întreprinse de AES având efecte obligatorii asupra autorităților naționale de supraveghere vizate. În cazurile în care actul legislativ relevant al Uniunii lasă la latitudinea statelor membre posibilitatea de a acționa, deciziile luate de o AES nu ar trebui să înlocuiască exercitarea acestor prerogative de către autoritățile naționale de supraveghere, în cazul în care exercitarea respectivă este în conformitate cu dreptul Uniunii.
(22)
Directiva 2009/138/CE prevede adoptarea în comun a deciziilor în ceea ce privește aprobarea cererilor de utilizare a unui model intern la nivel de grup și de filială, aprobarea cererilor de introducere a unei filiale sub incidența articolelor 238 și 239 din directiva respectivă și identificarea unui supraveghetor de grup după alte criterii decât cele prevăzute la articolul 247 din directiva menționată. În toate aceste domenii, este necesară o modificare prin care să se precizeze clar că, în cazul unui dezacord, AEAPO poate soluționa dezacordul recurgând la procedura stabilită în Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. Prin această abordare devine clar faptul că, deși AEAPO nu ar trebui să înlocuiască exercitarea competențelor discreționare de către autoritățile de supraveghere, ar trebui să fie posibil ca dezacordurile să fie soluționate, iar cooperarea să fie consolidată înainte de luarea de către autoritatea națională de supraveghere sau de emiterea unei decizii definitive la adresa unei instituții. AEAPO ar trebui să soluționeze dezacordurile asigurând medierea între opiniile contrare ale autorităților naționale de supraveghere.
(23)
Noul sistem de supraveghere instituit de SESF va solicita autorităților naționale de supraveghere să coopereze îndeaproape cu AES. Modificările aduse actelor legislative relevante ar trebui să garanteze că nu există obstacole juridice în calea îndeplinirii obligațiilor de schimb de informații incluse în Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010, precum și că furnizarea de date nu dă naștere unei sarcini administrative inutile.
(24)
Întreprinderile de asigurare și reasigurare ar trebui să fie obligate să furnizeze doar autorităților lor naționale de supraveghere astfel de informații care sunt relevante în scopul supravegherii, luând în considerare obiectivele supravegherii astfel cum sunt prevăzute în Directiva 2009/138/CE. Informațiile privind lista completă de active, enumerate element cu element, și alte informații care trebuie furnizate mai frecvent decât anual ar trebui să fie obligatorii numai atunci când cunoștințele suplimentare dobândite de către autoritățile de supraveghere în scopul monitorizării situației financiare a întreprinderilor sau analiza eventualelor efecte asupra deciziilor lor privind stabilitatea financiară sunt mai importante decât povara asociată cu calcularea și transmiterea acestor informații. După evaluarea naturii, amplorii și complexității riscurilor inerente activității întreprinderii, autoritățile naționale de supraveghere ar trebui să poată permite limitări privind frecvența și amploarea informațiilor care trebuie raportate sau poate scuti de obligația de raportare a activelor element cu element exclusiv atunci când întreprinderea nu depășește anumite praguri. Ar trebui să se garanteze faptul că cele mai mici întreprinderi sunt eligibile pentru limitări și scutiri și că totalul acestor întreprinderi nu depășește 20 % din piața asigurărilor de viață și a altor asigurări și piața reasigurărilor dintr-un stat membru.
(25)
Pentru a garanta că informațiile raportate de întreprinderile de asigurare și reasigurare participante și societățile holding de asigurare la nivel de grup sunt corecte și complete, autoritățile naționale de supraveghere nu ar trebui să permită limitări cu privire la informațiile care trebuie raportate sau la scutirile de la obligația de raportare a activelor element cu element de către întreprinderile care aparțin unui grup, cu excepția cazului în care autoritatea națională de supraveghere este convinsă că raportarea ar fi neoportună, dată fiind natura, amploarea și complexitatea riscurilor inerente activității grupului.
(26)
În domeniile în care Comisia este în prezent abilitată prin Directiva 2009/138/CE să adopte măsuri de punere în aplicare, în cazul în care măsurile respective sunt acte fără caracter legislativ cu aplicare generală, destinate să completeze sau să modifice anumite elemente neesențiale ale directivei respective în sensul articolului 290 din TFUE, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul respectiv sau standarde tehnice de reglementare în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(27)
Pentru a garanta că se aplică același tratament tuturor întreprinderilor de asigurare și reasigurare la calcularea cerinței de capital de solvabilitate în conformitate cu Directiva 2009/138/CE pe baza formulei standard sau pentru a ține seama de evoluția pieței, Comisia ar trebui împuternicită să adopte acte delegate în legătură cu calcularea cerinței de capital de solvabilitate (CCS) pe baza formulei standard.
(28)
Atunci când riscurile nu sunt suficient acoperite de un submodul, AEAPO ar trebui împuternicită să dezvolte proiecte de standarde tehnice de reglementare în legătură cu limitele cantitative și criteriile de eligibilitate a activelor pentru CCS pe baza formulei standard.
(29)
Pentru a permite întreprinderilor de asigurare și de reasigurare să calculeze consecvent rezervele tehnice în conformitate cu Directiva 2009/138/CE, este nevoie ca un organism central să deducă, să publice și să actualizeze regulat anumite informații tehnice referitoare la structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc, ținând seama de observațiile de pe piața financiară. Modul în care se obține structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc ar trebui să fie transparent. Aceste activități, dat fiind caracterul lor tehnic și legat de asigurări, ar trebui să fie efectuate de AEAPO.
(30)
Structura temporală a ratei dobânzilor fără risc ar trebui să evite volatilitatea artificială a rezervelor tehnice și a fondurilor proprii eligibile și să ofere stimulente pentru o bună gestionare a riscurilor. Alegerea punctelor de plecare pentru extrapolarea ratelor dobânzilor fără risc ar trebui să permită întreprinderilor să asigure concordanța dintre obligațiuni și fluxurile de trezorerie care sunt reduse cu rate neextrapolate în calcularea celei mai bune estimări. În condiții de piață similare cu cele de la data intrării în vigoare a prezentei directive, punctul de plecare pentru extrapolarea ratelor dobânzilor fără risc, în special pentru euro, ar trebui să fie la o scadență de 20 de ani. În condiții de piață similare cu cele de la data intrării în vigoare a prezentei directive, partea extrapolată a structurii temporale a ratei dobânzilor fără risc, în special pentru euro, ar trebui să conveargă către cursul la termen final astfel încât, pentru scadențele de 40 de ani de la punctul de plecare al extrapolării, cursurile la termen extrapolate să nu difere cu mai mult de trei puncte de bază de cursul la termen final. Pentru alte monede decât euro, caracteristicile piețelor obligațiunilor și ale operațiunilor de swap locale ar trebui luate în considerare pentru stabilirea punctului de plecare pentru extrapolarea ratelor dobânzilor fără risc și perioada de convergență adecvată către cursul la termen final.
(31)
Atunci când întreprinderile de asigurare și reasigurare dețin obligațiuni sau alte active cu caracteristici similare în ceea ce privește fluxurile de trezorerie la scadență, acestea nu sunt expuse riscului de modificare a spreadurilor pentru activele respective. Pentru a evita efectele modificărilor de spreaduri ale activelor asupra valorii fondurilor proprii a respectivelor întreprinderi, acestea ar trebui să poată ajusta structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc pentru calcularea celei mai bune estimări în concordanță cu evoluția spreadurilor la active. Aplicarea unei astfel de ajustări de echilibrare ar trebui să facă obiectul uni aprobări din partea autorităților de supraveghere, iar cerințele stricte privind activele și pasivele ar trebui să garanteze că întreprinderile de asigurare și reasigurare își pot menține activele la scadență. În special fluxurile de trezorerie ale activelor și pasivelor ar trebui să corespundă, iar activele ar trebui înlocuite în scopul menținerii acestei corespondențe numai atunci când fluxurile de trezorerie prevăzute au suferit modificări substanțiale, precum în cazul devalorizării sau nerambursării unei obligațiuni. Întreprinderile de asigurare și reasigurare ar trebui să facă public impactul unei ajustări de echilibrare asupra poziției lor financiare pentru a asigura o transparență corespunzătoare.
(32)
Pentru a preveni un comportament prociclic al investitorilor, întreprinderile de asigurare și reasigurare ar trebui să poată ajusta structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc pentru calcularea celei mai bune estimări a rezervelor tehnice pentru a diminua efectul unor spreaduri exagerate ale obligațiunilor. O astfel de primă de volatilitate ar trebui să se bazeze pe portofolii de referință pentru monedele relevante ale acelor întreprinderi și, dacă este necesar, pentru a asigura reprezentativitate, asupra portofoliilor de referință pentru piețele naționale ale asigurărilor. Întreprinderile de asigurare și reasigurare ar trebui să facă public impactul primei de volatilitate asupra poziției lor financiare pentru a asigura o transparență corespunzătoare.
(33)
Având în vedere importanța reducerilor pentru calcularea rezervelor tehnice, Directiva 2009/138/CE ar trebui să asigure condiții uniforme pentru alegerea ratelor de reducere de către întreprinderile de asigurare și reasigurare. În vederea asigurării unor astfel de condiții uniforme, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei pentru a stabili structurile temporale relevante ale ratelor dobânzilor fără risc pentru a calcula cea mai bună estimare, spreadurile esențiale pentru calcularea primei de echilibrare și prima de volatilitate. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (10). Respectivele acte de punere în aplicare ar trebui să utilizeze informațiile tehnice provenite și publicate de către AEAPO. Procedura de consultare ar trebui utilizată pentru adoptarea respectivelor acte de punere în aplicare.
(34)
Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile atunci când, în cazuri justificate corespunzător privind structurile temporale relevante ale ratelor dobânzilor fără risc, acestea sunt necesare din motive imperioase de urgență.
(35)
Pentru a diminua potențiale efecte prociclice nedorite, termenul pentru restaurarea respectării CCS ar trebui extins în mod excepțional în situații nefavorabile, inclusiv în cazul unor prăbușiri puternice pe piețele financiare, al persistenței unor rate mici ale dobânzii și al dezastrelor de mare impact care afectează întreprinderile de asigurare și reasigurare care dețin o cotă semnificativă pe piață sau au legătură cu liniile de activitate afectate. AEAPO ar trebui să fie responsabilă cu declararea existenței unor situații nefaste excepționale, iar Comisia ar trebui să fie abilitată să adopte măsuri prin intermediul unor acte delegate și al unor acte de punere în aplicare care să specifice criteriile și procedurile relevante.
(36)
În contextul primei de echilibrare la structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc prevăzută în conformitate cu prezenta directivă, cerința ca portofoliul de obligații de asigurare sau reasigurare căruia i se aplică prima de echilibrare și portofoliul de active alocat să fie identificate, organizate și gestionate separat de alte activități ale întreprinderilor și ca respectivele active să nu poată fi folosite pentru a acoperi pierderile provenite din alte activități ale întreprinderilor ar trebui înțeleasă în sens economic. Aceasta nu ar trebui să implice o obligație pentru statele membre de a defini conceptul juridic de fonduri restricționate în legislațiile naționale. Întreprinderile care utilizează o primă de echilibrare ar trebui să identifice, să organizeze și să gestioneze portofoliul de active și obligațiuni separat de altă părți ale activității și, prin urmare, nu ar trebui să li se permită să compenseze riscurile care apar în alte părți ale activității utilizând portofoliul de active alocat. Deși acest lucru permite o gestionare eficientă a portofoliului, transferabilitatea redusă și diversificarea între portofoliul alocat și restul nevoilor întreprinderii trebuie să se reflecte în ajustarea fondurilor proprii și a cerinței de capital de solvabilitate, în scopul primei de echilibrare.
(37)
Spreadul portofoliului de referință menționat în prezenta directivă ar trebui determinat în mod transparent, utilizând indici relevanți atunci când este posibil.
(38)
Pentru a garanta aplicarea transparentă a primei de volatilitate, a primei de echilibrare și a măsurilor tranzitorii privind ratele dobânzilor fără risc și rezervele tehnice prevăzute în conformitate cu prezenta directivă, întreprinderile de asigurare și reasigurare ar trebui să facă public impactul neaplicării acestor măsuri asupra poziției lor financiare, inclusiv în ceea ce privește valoarea rezervelor tehnice, CCS, cerința de capital minim (CCM) în conformitate cu Directiva 2009/138/CE, valoarea fondurilor proprii de bază și valoarea fondurilor proprii eligibile pentru acoperirea CCM și CCS.
(39)
Statele membre ar trebui să poată, în legislația lor națională, să acorde autorităților lor naționale de supraveghere capacitatea de a permite și, în circumstanțe excepționale, de a respinge utilizarea primei de volatilitate.
(40)
Pentru a asigura furnizarea armonizată a anumitor inputuri tehnice la CCS utilizând formula standard, de exemplu, pentru a permite abordări armonizate de utilizare a ratingului, ar trebui ca AEAPO să aibă anumite sarcini specifice. Recunoașterea agențiilor de rating de credit ar trebui aliniată la și ar trebui să fie consecventă cu Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (11) și Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (12). Ar trebui evitate suprapunerile cu Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 și, în acest scop, rolul Comitetului comun al autorităților europene de supraveghere stabilit în Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010 se justifică. AEAPO ar trebui să valorifice cât mai bine competența și experiența de care dispune AEVMP. Modul detaliat de exercitare a acestor sarcini ar trebui specificat în măsurile care se adoptă prin actul delegat sau prin actele de punere în aplicare.
(41)
Listele administrațiilor regionale și ale autorităților locale publicate de AEAPO nu ar trebui să fie mai detaliate decât este necesar pentru a garanta că unor astfel de guverne sau autorități li se acordă același tratament numai când riscurile de expunere sunt același ca și în cazul guvernelor centrale.
(42)
Pentru a asigura o abordare armonizată, în cadrul Directivei 2009/138/CE, pentru a stabili când anume este permisă prelungirea perioadei de redresare în cazurile de încălcare a CCS, este necesar să se precizeze condițiile care constituie o „situație nefastă excepțională”. AEAPO ar trebui să fie responsabilă cu declararea existenței unor astfel de situații nefavorabile excepționale, iar Comisia ar trebui să fie abilitată să adopte măsuri prin intermediul unor acte delegate și al unor acte de punere în aplicare care să specifice criteriile și procedurile relevante în eventualitatea unor astfel de situații nefavorabile excepționale.
(43)
Pentru a asigura consecvența transsectorială și pentru a elimina divergențele dintre interesele întreprinderilor care transformă împrumuturile în titluri de valoare tranzacționabile și alte instrumente financiare (emitenți sau sponsori) și interesele întreprinderilor de asigurare și de reasigurare care investesc în respectivele titluri de valoare sau instrumente, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsuri prin intermediul unui act delegat, în contextul investițiilor în credite „reambalate”, conform Directivei 2009/138/CE, prin care să se precizeze nu doar cerințele, ci și consecințele nerespectării acestor cerințe.
(44)
Pentru a asigura o mai mare convergență a procedurilor de aprobare de către autoritățile de supraveghere, prevăzute în Directiva 2009/138/CE, în ceea ce privește parametrii specifici întreprinderii, politicile de schimbare a modelelor, societățile vehicule investiționale, precum și stabilirea și eliminarea majorărilor de capital, Comisia ar trebui să fie împuternicită să ia măsuri prin intermediul unui act delegat pentru specificarea procedurii relevante în aceste domenii.
(45)
Elaborarea de către Asociația internațională a autorităților de supraveghere a asigurărilor a unui standard de solvabilitate global, bazat pe riscuri, este în plină desfășurare și continuă să încurajeze consolidarea coordonării în materie de supraveghere și cooperare la nivel internațional. Dispozițiile din Directiva 2009/138/CE cu privire la actele delegate ale Comisiei care stabilesc echivalența regimurilor prudențiale și de solvabilitate în țările terțe sunt consecvente cu obiectivele de încurajare a convergenței internaționale către introducerea unor regimuri prudențiale și de solvabilitate bazate pe riscuri. Deoarece unele țări terțe ar putea avea nevoie de o perioadă mai lungă pentru a se adapta și a implementa regimuri prudențiale și de solvabilitate care să satisfacă toate criteriile pentru a fi recunoscute ca echivalente, este necesar să se specifice condițiile referitoare la modul în care trebuie tratate astfel de regimuri din țările terțe pentru ca acestea din urmă să poată fi recunoscute ca echivalente temporar. Actele delegate ale Comisiei care stabilesc echivalența temporară ar trebui, după caz, să ia în considerare evoluțiile internaționale. În cazul în care Comisia stabilește că regimul prudențial de supraveghere a grupurilor dintr-o țară terță este temporar echivalent, ar trebui să se permită raportarea suplimentară în scopuri de supraveghere pentru a garanta protecția deținătorilor de polițe și a beneficiarilor din Uniune.
(46)
Având în vedere caracterul special al pieței asigurărilor, cu scopul de a asigura condiții echitabile de concurență pentru întreprinderile de asigurare și reasigurare din țările terțe, indiferent dacă întreprinderea-mamă este stabilită în Uniune sau nu, Comisia ar trebui să poată stabili că o țară terță este temporar echivalentă în scopul calculării cerințelor de solvabilitate a grupului și fondurilor proprii eligibile pentru a satisface aceste cerințe.
(47)
Pentru a garanta că părțile interesate sunt informate în mod corespunzător cu privire la structura grupurilor de asigurare și reasigurare, este necesar ca informațiile cu privire la structura lor juridică și la structura organizațională și administrativă să fie făcute publice. Aceste informații ar trebui să includă cel puțin informații referitoare la denumirea juridică, tipul activității și țara în care se află filialele, întreprinderile afiliate la nivel material și sucursalele semnificative.
(48)
Deciziile Comisiei cu privire la faptul că regimul prudențial sau de solvabilitate al unei țări terțe este sau nu echivalent în totalitate sau temporar ar trebui să ia în considerarea, după caz, existența, durata și caracterul măsurilor tranzitorii în regimurile acelei țări.
(49)
Pentru a permite societății cooperative europene (SCE), înființată prin Regulamentul (CE) nr. 1435/2003 al Consiliului (13), să ofere servicii de asigurare și reasigurare, este necesar să se completeze lista formelor juridice permisibile de întreprinderi de asigurare și reasigurare, prevăzută în Directiva 2009/138/CE, astfel încât să fie inclusă și societatea cooperativă europeană.
(50)
Ar trebui adaptate valorile în euro ale pragului cerinței de capital minim pentru întreprinderile de asigurare și reasigurare. Această adaptare rezultă din ajustarea periodică a actualelor praguri privind cerințele de capital ale acestor întreprinderi pentru a ține seama de inflație.
(51)
Calcularea CCS pentru asigurările de sănătate ar trebui să reflecte sistemele naționale de egalizare și, de asemenea, ar trebui să țină cont de modificările legislației naționale în materie de sănătate, întrucât acestea reprezintă o parte fundamentală a sistemului de asigurări de pe respectivele piețe naționale din domeniul sănătății.
(52)
Anumite competențe de executare stabilite în conformitate cu articolul 202 din Tratatul de instituire a Comunității Europene ar trebui înlocuite cu dispoziții adecvate, în conformitate cu articolul 290 din TFUE.
(53)
Alinierea procedurilor de comitologie la TFUE și, în cazul de față, la articolul 290, ar trebui să se facă în funcție de situație. Pentru a ține seama de evoluțiile tehnice de pe piețele financiare și pentru a specifica cerințele prevăzute de directivele modificate prin prezenta directivă, Comisia ar trebui să fie abilitată să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE. Mai exact, actele delegate ar trebui adoptate cu privire la detalii privind cerințele în materie de guvernanță, evaluarea, guvernanța, informațiile comunicate în scopuri de supraveghere și cele destinate publicului, determinarea și clasificarea fondurilor proprii, formula standard pentru calculul CCS (inclusiv orice schimbare importantă în domeniul majorărilor de capital) și alegerea metodelor și ipotezelor pentru calculul rezervelor tehnice.
(54)
În Declarația nr. 39 cu privire la articolul 290 din TFUE, anexată la Actul final al Conferinței interguvernamentale care a adoptat Tratatul de la Lisabona, Conferința a luat act de intenția Comisiei de a consulta în continuare experții desemnați de statele membre pentru elaborarea proiectelor de acte delegate în domeniul serviciilor financiare, în conformitate cu practicile consacrate.
(55)
Parlamentul European și Consiliul ar trebui să aibă la dispoziție trei luni de la data notificării pentru a formula obiecții la un act delegat. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, această perioadă ar trebui să poată fi prelungită cu trei luni pentru domeniile referitor la care există preocupări majore. De asemenea, ar trebui să fie posibil ca Parlamentul European și Consiliul să informeze celelalte instituții cu privire la intenția lor de a nu prezenta obiecții. Aprobarea rapidă a actelor delegate este adecvată în special atunci când se impune respectarea termenelor limită, de exemplu atunci când actul de bază prevede un anumit calendar de care Comisia trebuie să țină cont în adoptarea actelor delegate.
(56)
Ținând cont de criza financiară și de mecanismele prociclice care au contribuit la declanșarea acesteia și la agravarea efectelor sale, Consiliul pentru Stabilitate Financiară, Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară și G20 au emis recomandări pentru atenuarea efectelor prociclice ale reglementărilor financiare. Aceste recomandări au o relevanță directă pentru întreprinderile de asigurare și de reasigurare, în calitatea lor de componente importante ale sistemului financiar.
(57)
Pentru a realiza o aplicare coerentă a prezentei directive și a asigura supravegherea macroprudențială în Uniune, este oportun ca Comitetul european pentru risc sistemic (CERS), instituit de Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (14), să elaboreze principii adaptate economiei Uniunii.
(58)
Criza financiară a evidențiat faptul că instituțiile financiare au subestimat pe scară largă nivelul riscului de credit al contrapartidei asociat instrumentelor financiare derivate extrabursiere (OTC). Acest fapt a determinat G20 să solicite, în septembrie 2009, compensarea unui număr mai mare de OTC prin intermediul unei contrapartide centrale. În plus, G20 a solicitat aplicarea unor cerințe de capital mai ridicate în cazul OTC care nu au putut fi compensate la nivel central pentru a reflecta în mod adecvat riscurile mai mari asociate acestora.
(59)
Calcularea formulei standard pentru CCS ar trebui să trateze expunerile la contrapartidele centrale calificate în mod consecvent cu tratamentul aplicat unor astfel de expuneri în cerințele de capital pentru instituțiile de credit și instituțiile financiare astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în special cu privire la diferențele de tratament dintre contrapartidele centrale calificate și alte contrapartide.
(60)
Pentru a garanta că obiectivul Uniunii de creștere sustenabilă pe termen lung și obiectivele Directivei 2009/138/CE de a-i proteja în principal pe deținătorii de polițe și de a garanta totodată stabilitate financiară va fi îndeplinit în continuare, Comisia ar trebui să reevalueze adecvarea metodelor, a ipotezelor și a parametrilor standard utilizați pentru calculul formulei standard pentru CCS în termen de cinci ani de la aplicarea Directivei 2009/138/CE. Această reevaluare ar trebui să se bazeze în special pe experiența generală a întreprinderilor de asigurare și reasigurare de utilizare a formulei standard pentru CCS în cursul perioadei de tranziție. Reevaluarea ar trebui totodată să țină seama de performanța tuturor claselor de active și a tuturor instrumentelor financiare, de comportamentul investitorilor în legătură cu activele și instrumentele financiare în cauză, precum și de evoluțiile în materie de stabilire a standardelor internaționale pentru serviciile financiare. Poate fi necesar ca revizuirea parametrilor standard pentru anumite clase de active, precum titlurile de valoare cu venit fix și infrastructura pe termen lung, să constituie o prioritate.
(61)
Pentru a permite tranziția armonioasă la un nou regim în temeiul Directivei 2009/138/CE, este necesar să se prevadă perioade tranzitorii specifice și perioade de introducere treptată. Măsurile tranzitorii trebuie să vizeze evitarea perturbărilor pieței și limitarea interferențelor la nivelul produselor existente, garantându-se în același timp disponibilitatea produselor de asigurări. Măsurile tranzitorii ar trebui să încurajeze întreprinderile să respecte cât mai curând posibil cerințele specifice ale noului regim.
(62)
Este necesar să se prevadă un regim tranzitoriu pentru activitățile de furnizare de pensii ocupaționale desfășurate de întreprinderile de asigurare în temeiul articolului 4 din Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului (15) atunci când Comisia realizează revizuirea prezentei directive. Regimul tranzitoriu ar trebui să înceapă de îndată ce amendamentele la Directiva 2003/41/CE au intrat în vigoare.
(63)
În pofida aplicării anticipate a Directivei 2009/138/CE, în special în scopul evaluărilor legate de aprobarea modelelor interne, fondurile proprii auxiliare, clasificarea fondurilor proprii, parametrii specifici întreprinderii, vehiculele investiționale, submodulul „risc aferent devalorizării acțiunilor” în funcție de durată și dispoziția tranzitorie privind calculul celei mai bune estimări cu privire la obligațiile de asigurare și reasigurare corespunzătoare primelor plătite în cazul contractelor existente, Directivele 64/225/CEE (16), 73/239/CEE (17), 73/240/CEE (18), 76/580/CEE (19), 78/473/CEE (20), 84/641/CEE (21), 87/344/CEE (22), 88/357/CEE (23) și 92/49/CEE (24) ale Consiliului, precum și Directivele 98/78/CE (25), 2001/17/CE (26), 2002/83/CE (27) și 2005/68/CE (28) ale Parlamentului European și ale Consiliului (denumite, în mod colectiv, „Solvabilitate I”), astfel cum sunt modificate de actele enumerate în partea A din anexa VI la Directiva 2009/138/CE, ar trebui să se aplice în continuare până la sfârșitul anului 2015.
(64)
În conformitate cu declarația politică comună a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative, din 28 septembrie 2011, statele membre s-au angajat să anexeze, în cazuri justificate, la notificarea măsurilor lor de transpunere, unul sau mai multe documente care explică relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă și Directiva 2009/138/CE, organul legislativ consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată.
(65)
Având în vedere că obiectivele prezentei directive, și anume îmbunătățirea funcționării pieței interne prin garantarea unui nivel ridicat, eficient și consecvent de reglementare și supraveghere prudențială, protejarea deținătorilor de polițe și a beneficiarilor și, implicit, a întreprinderilor și a consumatorilor, protejarea integrității, eficienței și bunei funcționări a piețelor financiare, menținerea stabilității sistemului financiar și consolidarea coordonării internaționale în materie de supraveghere, nu se pot realiza în mod satisfăcător de către statele membre și mai degrabă, ținând cont de amploarea acțiunii, pot fi mai bine realizate la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în acest sens, în conformitate cu principiul subsidiarității consacrat la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivele în cauză.
(66)
Directivele 2003/71/CE și 2009/138/CE și Regulamentele (CE) nr. 1060/2009, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010 ar trebui, așadar, să fie modificate în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Modificări aduse Directivei 2003/71/CE
Directiva 2003/71/CE se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 5 alineatul (4), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul în care condițiile definitive ale ofertei nu sunt incluse în prospectul de bază sau într-un supliment, acestea se pun la dispoziția investitorilor, se depun la autoritatea competentă din statul membru de origine și se comunică de către autoritatea competentă respectivă autorității competente din statul membru sau statele membre gazdă de îndată ce este posibil după ce o ofertă publică este făcută și, dacă se poate, înainte de lansarea ofertei publice sau de admiterea la tranzacționare. Autoritatea competentă a statului membru gazdă comunică AEVMP aceste condiții definitive. Condițiile definitive conțin numai informații referitoare la nota privind valorile mobiliare și nu sunt folosite pentru completarea prospectului de bază. În astfel de cazuri se aplică articolul 8 alineatul (1) litera (a).”
2.
La articolul 11, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește prezentul articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care să specifice informațiile care urmează să fie introduse prin trimitere.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte comune de standarde tehnice de reglementare până la 1 iulie 2015.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.”
3.
La articolul 13, alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
„(7) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește aprobarea prospectelor, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica procedurile de aprobare a prospectului și condițiile în care termenele pot fi adaptate.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte comune de standarde tehnice de reglementare până la 1 iulie 2015.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.”
4.
La articolul 14, alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
„(8) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește prezentul articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care să specifice dispozițiile referitoare la publicarea prospectului de la alineatele (1)-(4).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte comune de standarde tehnice de reglementare până la 1 iulie 2015.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.”
5.
La articolul 15, alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
„(7) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește prezentul articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare cu scopul de a specifica dispozițiile referitoare la difuzarea comunicărilor cu caracter promoțional care anunță intenția de a face oferte publice de valori mobiliare sau admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată, în special înainte ca prospectul să fie pus la dispoziția publicului sau înainte de deschiderea subscrierii, precum și de a specifica dispozițiile prevăzute la alineatul (4).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte comune de standarde tehnice de reglementare până la 1 iulie 2015.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.”
6.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 31a
Personalul și resursele AEVMP
AEVMP evaluează necesitățile de personal și de resurse rezultate din asumarea competențelor și atribuțiilor sale în temeiul prezentei directive și prezintă un raport în legătură cu acestea Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.”
Articolul 2
Modificări aduse Directivei 2009/138/CE
Directiva 2009/138/CE se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 13 se modifică după cum urmează:
(a)
după punctul 32 se introduce următorul punct:
„32a.
«contraparte centrală calificată» înseamnă o contraparte care fie a fost autorizată în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (29), fie a fost recunoscută în conformitate cu articolul 25 din regulamentul respectiv;
(b)
se adaugă următorul punct:
„40.
«instituție de evaluare externă a creditului» sau «ECAI» înseamnă o agenție de rating de credit înregistrată sau certificată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (30) sau o bancă centrală care acordă ratinguri de credit scutite de aplicarea prezentului regulament.
2.
La articolul 17, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a cu privire la lista formelor enumerate în anexa III, cu excepția punctelor 28 și 29 din părțile A, B și C.”
3.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 25a
Notificarea și publicarea autorizațiilor sau retragerilor de autorizații
Fiecare autorizație sau retragere a unei autorizații se notifică Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Asigurări și Pensii Ocupaționale) (AEAPO) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (31). Denumirea fiecărei întreprinderi de asigurare sau de reasigurare autorizate se înscrie pe o listă. AEAPO publică lista respectivă pe site-ul său internet și asigură actualizarea sa.
4.
La articolul 29, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Actele delegate și standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare adoptate de Comisie respectă principiul proporționalității, garantând astfel aplicarea proporțională a prezentei directive, în special în cazul întreprinderilor de asigurare mici.
Proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate de AEAPO în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare prezentate în conformitate cu articolul 15 din regulamentul respectiv și ghidurile și recomandările emise în conformitate cu articolul 16 din regulamentul respectiv respectă principiul proporționalității, garantând astfel aplicarea proporțională a prezentei directive, în special în cazul întreprinderilor de asigurare mici.”
5.
La articolul 31, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Fără a aducere atingere articolului 35, articolului 51, articolului 254 alineatul (2) și articolului 256, Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a cu privire la alineatul (2) de la prezentul articol, prin care se precizează aspectele cheie cu privire la care se publică date statistice agregate, precum și cuprinsul și data publicării informațiilor.
(5) Pentru a asigura condiții uniforme legate de aplicarea alineatului (2) de la prezentul articol și fără a aduce atingere articolului 35, articolului 51, articolului 254 alineatul (2) și articolului 256, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a specifica machetele și structura informațiilor publicate conform prezentului articol.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 30 septembrie 2015.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
6.
La articolul 33 se adaugă următoarele paragrafe:
„În cazul în care o autoritate de supraveghere a informat autoritățile de supraveghere dintr-un stat membru gazdă că intenționează să desfășoare verificări la fața locului în conformitate cu primul paragraf și în cazul în care autorității de supraveghere respective i se interzice să își exercite dreptul de a desfășura verificările la fața locului sau în cazul în care autoritățile de supraveghere respective nu își pot exercita în practică dreptul de participare în conformitate cu al doilea paragraf, autoritățile de supraveghere pot înainta chestiunea AEAPO, solicitând asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul menționat.
În conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, AEAPO poate participa la inspecțiile la fața locului în cazul în care acestea sunt organizate în comun de către două sau mai multe autorități de supraveghere.”
7.
Articolul 35 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Statele membre impun întreprinderilor de asigurare și de reasigurare să transmită autorităților de supraveghere informațiile necesare pentru desfășurarea acțiunilor de supraveghere, ținând cont de obiectivele supravegherii precizate în articolele 27 și 28. Astfel de informații conțin cel puțin informațiile necesare pentru următoarele acțiuni, în timpul desfășurării proceselor menționate la articolul 36:”;
(b)
alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Fără a aduce atingere articolului 129 alineatul (4), în cazul în care perioadele predefinite menționate la alineatul (2) litera (a) punctul (i) sunt mai mici de un an, autoritățile de supraveghere în cauză pot limita raportarea periodică de supraveghere, dacă:
(a)
transmiterea informațiilor respective ar fi foarte costisitoare în raport cu natura, amploarea și complexitatea riscurilor inerente activităților întreprinderii;
(b)
informațiile sunt raportate cel puțin anual.
Autoritățile de supraveghere nu limitează raportarea periodică de supraveghere cu o periodicitate de mai puțin de un an dacă întreprinderile de asigurare sau de reasigurare fac parte dintr-un grup, în sensul articolului 212 alineatul (1) litera (c), exceptând cazul când întreprinderea poate demonstra într-un mod considerat satisfăcător de autoritatea de supraveghere că raportarea periodică de supraveghere cu o periodicitate de mai puțin de un an este inadecvată, prin prisma naturii, a amplorii și a complexității riscurilor inerente activității grupului.
Limitarea raportării periodice de supraveghere se acordă doar întreprinderilor care nu reprezintă mai mult de 20 % din piața de asigurări și reasigurări de viață și, respectiv, generale a unui stat membru, în cazul în care cota de piață pentru asigurările generale se bazează pe prime brute subscrise, iar pentru asigurările de viață pe rezerve tehnice brute.
Autoritățile de supraveghere dau prioritate celor mai mici întreprinderi atunci când determină eligibilitatea întreprinderilor pentru asemenea limitări.
(7) Autoritățile de supraveghere respective pot limita raportarea de supraveghere periodică sau pot excepta întreprinderile de asigurări și reasigurări de obligația raportării rubrică cu rubrică, în cazul în care:
(a)
transmiterea informațiilor respective ar fi foarte costisitoare în raport cu natura, amploarea și complexitatea riscurilor inerente activităților întreprinderii;
(b)
transmiterea informațiilor respective nu este necesară pentru supravegherea eficace a întreprinderii;
(c)
exceptarea nu subminează stabilitatea sistemelor financiare vizate din Uniune; și
(d)
întreprinderea poate furniza informațiile respective ad hoc.
Autoritățile de supraveghere nu exceptează de obligația de raportare rubrică cu rubrică întreprinderile de asigurări sau reasigurări care fac parte dintr-un grup, în sensul articolului 212 alineatul (1) litera (c), decât dacă întreprinderea poate demonstra într-un mod considerat convingător de autoritatea de supraveghere că raportarea rubrică cu rubrică este inadecvată, prin prisma naturii, a amplorii și a complexității riscurilor inerente activității grupului și ținând cont de obiectivul stabilității financiare.
Exceptarea de la obligația raportării rubrică cu rubrică se acordă doar întreprinderilor care nu reprezintă mai mult de 20 % din piața de asigurări sau reasigurări de viață și, respectiv, generale a unui stat membru, în cazul în care cota de piață pentru asigurările generale se bazează pe prime brute subscrise, iar pentru asigurările de viață pe rezerve tehnice brute.
Autoritățile de supraveghere dau prioritate celor mai mici întreprinderi atunci când determină eligibilitatea întreprinderilor pentru asemenea exceptări.
(8) În sensul alineatelor (6) și (7) și în cadrul procesului de supraveghere, autoritățile de supraveghere evaluează dacă transmiterea informațiilor respective ar fi foarte costisitoare în raport cu natura, amploarea și complexitatea riscurilor aferente activităților întreprinderii, ținând cont cel puțin de:
(a)
volumul primelor, rezervelor tehnice și activelor întreprinderii;
(b)
volatilitatea daunelor și a beneficiilor acoperite de întreprindere;
(c)
riscurile de piață generate de investițiile întreprinderii;
(d)
nivelul concentrărilor de risc;
(e)
numărul total de clase de asigurări de viață și generale pentru care se acordă autorizație;
(f)
efectele posibile ale gestionării activelor întreprinderii asupra stabilității financiare;
(g)
sistemele și structurile întreprinderii de furnizare de informații destinate supravegherii și politica scrisă menționată la alineatul (5);
(h)
caracterul corespunzător al sistemului de guvernanță al întreprinderii;
(i)
nivelul fondurilor proprii care acoperă cerința de capital de solvabilitate și cerința de capital minim;
(j)
faptul că întreprinderea este o întreprindere de asigurări sau reasigurări captivă care acoperă exclusiv riscurile asociate grupului industrial sau comercial căruia îi aparține.
(9) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se precizează informațiile menționate la alineatele (1)-(4) de la prezentul articol și termenele de transmitere a acestor informații, pentru a asigura, în măsura corespunzătoare, convergența raportării de supraveghere.
(10) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru raportarea periodică de supraveghere în ceea ce privește machetele aferente transmiterii de informații către autoritățile de supraveghere menționate la alineatele (1) și (2).
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(11) Pentru a susține aplicarea coerentă și consecventă a alineatelor (6) și (7), AEAPO emite ghiduri în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 pentru a aduce precizări suplimentare în legătură cu metodele utilizate pentru a determina cotele de piață menționate la al treilea paragraf al alineatelor (6) și (7).”
8.
Articolul 37 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(i)
litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
autoritatea de supraveghere concluzionează că profilul de risc al întreprinderii de asigurare sau de reasigurare deviază în mod semnificativ de la ipotezele care stau la baza cerinței de capital de solvabilitate calculată pe baza unui model intern sau a unui model intern parțial în conformitate cu capitolul VI secțiunea 4 subsecțiunea 3, deoarece anumite riscuri cuantificabile nu pot fi evidențiate în mod suficient, iar adaptarea modelului pentru a reflecta mai bine profilul de risc dat a eșuat în cadrul unei perioade de timp pertinente.”;
(ii)
se adaugă următoarea literă:
„(d)
întreprinderea de asigurare sau de reasigurare aplică prima de echilibrare menționată la articolul 77b, prima de volatilitate menționată la articolul 77d sau măsurile tranzitorii menționate la articolele 308c și 308d și autoritatea de supraveghere ajunge la concluzia că profilul de risc al întreprinderii respective se abate în mod semnificativ de la ipotezele care stau la baza ajustărilor și măsurilor tranzitorii respective.”;
(b)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În cazurile prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b), majorarea de capital se calculează în așa fel încât să se asigure respectarea de către întreprindere a dispozițiilor articolului 101 alineatul (3).
În cazurile prevăzute la alineatul (1) litera (c), majorarea de capital este proporțională cu riscurile semnificative generate de deficiențele care au condus la decizia autorității de supraveghere de a impune majorarea.
În cazurile menționate la alineatul (1) litera (d), majorarea de capital este proporțională cu riscurile materiale care decurg din abaterea menționată la alineatul respectiv.”;
(c)
alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare cu privire la circumstanțele în care se pot impune majorări de capital.
(7) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare cu privire la metodologiile de calculare a majorărilor de capital.
(8) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare în ceea ce privește prezentul articol, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile în ceea ce privește deciziile legate de stabilirea, calcularea și eliminarea majorărilor de capital.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 septembrie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
9.
La articolul 38 alineatul (2) se adaugă următoarele paragrafe:
„În cazul în care o autoritate de supraveghere a informat autoritatea competentă a statului membru al furnizorului de servicii că intenționează să efectueze verificări la fața locului în conformitate cu prezentul paragraf sau în cazul în care efectuează verificări la fața locului în conformitate cu primul paragraf și în cazul în care autoritatea de supraveghere respectivă este practic pusă în imposibilitatea să își exercite dreptul de a efectua verificările la fața locului, autoritatea de supraveghere poate înainta chestiunea AEAPO, solicitând asistență din partea acesteia în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa conform competențelor care îi sunt conferite prin articolul respectiv.
În conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, AEAPO are dreptul de a participa la inspecțiile la fața locului în cazul în care acestea sunt organizate în comun de către două sau mai multe autorități de supraveghere.”
10.
Articolul 44 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
„În cazul în care întreprinderile de asigurare sau de reasigurare aplică prima de echilibrare menționată la articolul 77b sau prima de volatilitate menționată la articolul 77d, ele întocmesc un plan de lichiditate cu proiecții ale fluxurilor de trezorerie de intrare și de ieșire legate de activele și pasivele acoperite de respectivele prime.”;
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(2a) În ceea ce privește managementul activelor și pasivelor, întreprinderile de asigurări și reasigurări evaluează periodic:
(a)
senzitivitatea rezervelor lor tehnice și a fondurilor lor proprii eligibile la ipotezele care stau la baza extrapolării structurii temporale a ratei dobânzilor fără risc menționate la articolul 77a;
(b)
în cazul în care se aplică prima de echilibrare menționată la articolul 77b:
(i)
senzitivitatea rezervelor lor tehnice și a fondurilor proprii eligibile la ipotezele care stau la baza calculului primei de echilibrare, inclusiv a calculului marjei de credit istorice menționate la articolul 77c alineatul (1) litera (b), și efectul posibil al unei vânzări forțate de active asupra fondurilor proprii eligibile;
(ii)
senzitivitatea rezervelor tehnice și a fondurilor proprii eligibile la modificările structurii portofoliului de active alocat;
(iii)
impactul reducerii primei de echilibrare la zero;
(c)
în cazul în care se aplică prima de volatilitate menționată la articolul 77d:
(i)
senzitivitatea rezervelor lor tehnice și a fondurilor lor proprii eligibile la ipotezele care stau la baza calculului primei de volatilitate și efectul posibil al unei vânzări forțate de active asupra fondurilor lor proprii eligibile;
(ii)
impactul reducerii primei de volatilitate la zero.
Întreprinderile de asigurări și reasigurări transmit anual evaluările menționate la primul paragraf literele (a), (b) și (c) autorității de supraveghere, în cadrul informațiilor transmise în conformitate cu articolul 35. Atunci când reducerea primei de echilibrare sau a primei de volatilitate la zero ar avea drept rezultat nerespectarea cerinței de capital de solvabilitate, întreprinderea transmite, de asemenea, o analiză a măsurilor pe care le-ar putea aplica într-o astfel de situație pentru a restabili nivelul de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru a reduce profilul de risc astfel încât să asigure din nou respectarea cerinței de capital de solvabilitate.
În cazul în care se aplică prima de volatilitate menționată la articolul 77d, politicile scrise privind managementul riscului menționat la articolul 41 alineatul (3) cuprinde o politică privind criteriile de aplicare a primei de volatilitate.”;
(c)
se adaugă următorul alineat:
„(4a) Pentru a evita bazarea excesivă pe instituții de evaluare externă a creditului, atunci când folosesc o evaluare externă a ratingului de credit la calcularea rezervelor tehnice și a cerinței de capital de solvabilitate, întreprinderile de asigurări și reasigurări evaluează caracterul adecvat al acestor evaluări de credit externe în cadrul managementului riscului prin utilizarea unor evaluări suplimentare de câte ori este practic posibil pentru a evita orice dependență automată de evaluări externe.
Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului alineat, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile pentru verificarea evaluărilor externe ale creditului.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la al doilea paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
11.
La articolul 45 se introduce următorul alineat:
„(2a) În cazul în care întreprinderea de asigurare sau de reasigurare aplică prima de echilibrare menționată la articolul 77b, prima de volatilitate menționată la articolul 77d sau măsurile tranzitorii menționate la articolele 308c și 308d, ele efectuează o evaluare a conformității cu cerințele de capital menționate la alineatul (1) litera (b) luând și, respectiv, neluând în calcul respectivele prime și măsuri tranzitorii.”
12.
Articolul 50 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 50
Acte delegate și standarde tehnice de reglementare
(1) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare cu privire la următoarele elemente:
(a)
elementele sistemelor prevăzute la articolele 41, 44, 46 și 47 și, în special, domeniile care trebuie acoperite de managementul active-pasive și de politicile de investiții ale întreprinderilor de asigurare și de reasigurare, prevăzute la articolul 44 alineatul (2);
(b)
funcțiile prevăzute la articolele 44, 46, 47 și 48.
(2) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește prezenta secțiune, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza următoarele:
(a)
cerințele stabilite la articolul 42 și funcțiile care fac obiectul acestora;
(b)
condițiile pentru externalizare, în special către furnizori de servicii din țări terțe.
Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(3) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește evaluarea menționată la articolul 45 alineatul (1) litera (a), AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a aduce precizări suplimentare cu privire la elementele acestei evaluări.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
13.
Articolul 51 se modifică după cum urmează:
(a)
se adaugă următorul alineat:
„(1a) În cazul în care se aplică prima de echilibrare menționată la articolul 77b, descrierea menționată la alineatul (1) litera (d) cuprinde o descriere a primei de echilibrare și a portofoliului de obligații și active alocate căruia i se aplică prima de echilibrare, precum și o cuantificare a impactului reducerii la zero a primei de echilibrare asupra poziției financiare a întreprinderii.
Descrierea menționată la alineatul (1) litera (d) include, de asemenea, o declarație precizând dacă întreprinderea utilizează sau nu prima de volatilitate menționată la articolului 77d, precum și o cuantificare a impactului reducerii la zero a primei de volatilitate asupra poziției financiare a întreprinderii.”;
(b)
la alineatul (2), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Cu toate acestea și fără a aduce atingere niciunei prezentări de informații obligatorii în temeiul oricăror alte dispoziții legale sau de reglementare, statele membre pot prevedea ca, deși cerința totală de capital de solvabilitate menționată la alineatul (1) litera (e) punctul (ii) este publicată, prezentarea separată a majorării de capital sau a impactului parametrilor specifici pe care întreprinderea de asigurare sau de reasigurare trebuie să îi utilizeze în conformitate cu articolul 110 să nu fie necesară pe durata unei perioade de tranziție care nu depășește data de 31 decembrie 2020.”
14.
Articolul 52 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 52
Informații pentru Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale și rapoarte întocmite de aceasta
(1) Fără a aduce atingere articolului 35 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, statele membre impun autorităților de supraveghere să furnizeze anual AEAPO următoarele informații:
(a)
majorarea medie de capital pe întreprindere și repartizarea majorărilor de capital impuse de autoritatea de supraveghere pe parcursul anului anterior, măsurate ca procent din cerința de capital de solvabilitate și prezentate separat pentru:
(i)
întreprinderi de asigurare și de reasigurare;
(ii)
întreprinderi de asigurare de viață;
(iii)
întreprinderi de asigurare generală;
(iv)
întreprinderi de asigurare care desfășoară atât activități de asigurare de viață, cât și activități de asigurare generală;
(v)
întreprinderi de reasigurare;
(b)
pentru fiecare dintre informațiile care trebuie publicate stabilite la litera (a) de la prezentul alineat, ponderea majorărilor de capital impuse în temeiul articolului 37 alineatul (1) literele (a), (b) și, respectiv, (c);
(c)
numărul întreprinderilor de asigurări și reasigurări care beneficiază de limitarea raportării periodice de supraveghere și numărul întreprinderilor de asigurări și reasigurări care beneficiază de scutirea de obligația de raportare rubrică cu rubrică menționată la articolul 35 alineatele (6) și (7), împreună cu volumul lor de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active, măsurate respectiv ca procente din volumul total de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active al întreprinderilor de asigurări și reasigurări din statul membru în cauză;
(d)
numărul grupurilor care beneficiază de limitarea raportării periodice de supraveghere și numărul grupurilor care beneficiază de scutirea de obligația de raportare rubrică cu rubrică menționată la articolul 254 alineatul (2), împreună cu volumul lor de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active, măsurate respectiv ca procente din volumul total de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active al grupurilor din statul membru în cauză.
(2) AEAPO publică anual următoarele informații:
(a)
pentru toate statele membre împreună, repartizarea totală a majorărilor de capital, măsurate ca procent din cerința de capital de solvabilitate, pentru fiecare dintre următoarele:
(i)
întreprinderi de asigurare și de reasigurare;
(ii)
întreprinderi de asigurare de viață;
(iii)
întreprinderi de asigurare generală;
(iv)
întreprinderi de asigurare care desfășoară atât activități de asigurare de viață, cât și activități de asigurare generală;
(v)
întreprinderi de reasigurare;
(b)
pentru fiecare stat membru separat, repartizarea majorărilor de capital, măsurate ca procentaj din cerința de capital de solvabilitate, acoperind toate întreprinderile de asigurare și de reasigurare din statul membru respectiv;
(c)
pentru fiecare dintre informațiile care trebuie publicate stabilite la literele (a) și (b) de la prezentul alineat, ponderea majorărilor de capital impuse în temeiul articolului 37 alineatul (1) literele (a), (b) și, respectiv, (c);
(d)
pentru toate statele membre luate împreună, numărul total al întreprinderilor de asigurări și reasigurări și al grupurilor care beneficiază de limitarea raportării periodice de supraveghere și numărul total al întreprinderilor de asigurări și reasigurări și al grupurilor care beneficiază de scutirea de obligația de raportare rubrică cu rubrică menționată la articolul 35 alineatele (6) și (7) și articolul 254 alineatul (2), împreună cu volumul lor de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active, măsurate respectiv ca procente din volumul total de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active al tuturor întreprinderilor de asigurări și reasigurări și al grupurilor;
(e)
pentru fiecare stat membru luat separat, numărul întreprinderilor de asigurări și reasigurări și al grupurilor care beneficiază de limitarea raportării periodice de supraveghere și numărul întreprinderilor de asigurări și reasigurări și al grupurilor care beneficiază de scutirea de obligația de raportare rubrică cu rubrică menționată la articolul 35 alineatele (6) și (7) și articolul 254 alineatul (2), împreună cu volumul lor de cerințe de capital, prime, rezerve tehnice și active, măsurate respectiv ca procente din volumul total de prime, rezerve tehnice și active al întreprinderilor de asigurări și reasigurări și al grupurilor din statul membru în cauză.
(3) AEAPO furnizează Parlamentului European, Consiliului și Comisiei informațiile menționate la alineatul (2), împreună cu un raport care evidențiază gradul de convergență a supravegherii între autoritățile de supraveghere din diferitele state membre în ceea ce privește utilizarea majorărilor de capital.”
15.
Articolul 56 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 56
Raportul privind solvabilitatea și situația financiară: acte delegate și standarde tehnice de reglementare
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare cu privire la informațiile care trebuie publicate și cu privire la termenele aferente publicării anuale a informațiilor în conformitate cu secțiunea 3.
Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentei secțiuni, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la proceduri, formate și machete.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la al doilea paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
16.
La articolul 58, alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
„(8) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește prezenta secțiune, AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili o listă exhaustivă a informațiilor menționate la articolul 59 alineatul (4) care urmează să fie incluse de potențialii achizitori în notificarea lor, fără a aduce atingere articolului 58 alineatul (2).
Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește prezenta secțiune și a ține seama de evoluțiile viitoare, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru adaptarea criteriilor stabilite la articolul 59 alineatul (1).
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul și al doilea paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(9) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentei directive, AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile, formularele și machetele pentru procesul de consultare dintre autoritățile de supraveghere relevante menționat la articolul 60.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
17.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 65a
Cooperarea cu AEAPO
Statele membre se asigură că autoritățile de supraveghere cooperează cu AEAPO în sensul prezentei directive, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Statele membre se asigură că autoritățile de supraveghere furnizează fără întârziere AEAPO toate informațiile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
18.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 67a
Competențele de investigare ale Parlamentului European
Articolele 64 și 67 nu aduc atingere competențelor de investigare conferite Parlamentului European de articolul 226 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).”
19.
La articolul 69, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„O astfel de comunicare nu poate avea loc decât în cazul în care acest lucru este necesar din motive de control prudențial. Statele membre prevăd, cu toate acestea, că informațiile primite în temeiul articolului 65 și al articolului 68 alineatul (1) și informațiile obținute prin intermediul verificărilor la fața locului menționate la articolul 33 pot face obiectul comunicărilor numai cu acordul explicit al autorității de supraveghere de la care provin sau al autorității de supraveghere a statului membru în care s-a efectuat verificarea la fața locului.”
20.
Articolul 70 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 70
Transmiterea de informații băncilor centrale și autorităților monetare, autorităților de supraveghere a sistemelor de plată și Comitetului european pentru risc sistemic
(1) Fără a aduce atingere articolelor 64-69, o autoritate de supraveghere poate transmite următoarelor organisme și autorități informații destinate să contribuie la îndeplinirea atribuțiilor lor:
(a)
băncilor centrale din cadrul Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), inclusiv Băncii Centrale Europene (BCE) și altor organisme cu funcție similară, în calitatea lor de autorități monetare, atunci când aceste informații sunt relevante pentru îndeplinirea atribuțiilor lor statutare, inclusiv pentru aplicarea politicii monetare și asigurarea lichidității aferente, supravegherea sistemelor de plată, de compensare și de decontare a valorilor mobiliare și asigurarea stabilității sistemului financiar;
(b)
după caz, altor autorități publice naționale responsabile de supravegherea sistemelor de plată; precum și
(c)
Comitetului european pentru risc sistemic (CERS) înființat prin Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (32), dacă informațiile respective sunt relevante pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin.
(2) În cazul unei situații de urgență, inclusiv situația de urgență menționată la articolul 18 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, statele membre permit autorităților de supraveghere să comunice fără întârziere informații băncilor centrale naționale din cadrul SEBC (inclusiv BCE), atunci când aceste informații sunt relevante pentru îndeplinirea atribuțiilor statutare ale acestora, inclusiv pentru aplicarea politicii monetare și furnizarea lichidității aferente, supravegherea sistemelor de plăți, de compensare și de decontare a titlurilor de valoare și asigurarea stabilității sistemului financiar, precum și CERS, atunci când aceste informații sunt relevante pentru îndeplinirea atribuțiilor acestuia.
(3) Autoritățile sau organismele respective pot, de asemenea, să comunice autorităților de supraveghere informațiile de care pot avea nevoie în sensul articolului 67. Informațiile primite în acest context sunt supuse dispozițiilor privind obligația de secret profesional prevăzute în prezenta secțiune.
21.
Articolul 71 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Statele membre se asigură că, în exercitarea atribuțiilor care le revin, autoritățile de supraveghere țin seama de convergență în ceea ce privește instrumentele de supraveghere și practicile de supraveghere utilizate în aplicarea legilor, reglementărilor și cerințelor administrative adoptate în temeiul prezentei directive. În acest scop, statele membre se asigură că:
(a)
autoritățile de supraveghere participă la activitățile AEAPO;
(b)
autoritățile de supraveghere depun toate eforturile pentru a respecta ghidurile și recomandările emise de AEAPO în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 și prezintă justificări atunci când nu le respectă;
(c)
mandatele naționale care le sunt conferite nu împiedică autoritățile de supraveghere să-și îndeplinească atribuțiile care le revin în calitate de membre ale AEAPO sau în temeiul prezentei directive.”;
(b)
alineatul (3) se elimină.
22.
La articolul 75, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a pentru a stabili metodele și ipotezele care trebuie aplicate la evaluarea activelor și pasivelor în conformitate cu alineatul (1).
(3) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește evaluarea activelor și pasivelor, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza:
(a)
în măsura în care actele delegate menționate la alineatul (2) impun utilizarea standardelor internaționale de contabilitate adoptate de Comisie în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1606/2002, compatibilitatea acestor standarde de contabilitate cu metoda de evaluare a activelor și pasivelor, potrivit dispozițiilor de la alineatele (1) și (2);
(b)
metodele și ipotezele care urmează a fi utilizate atunci când prețurile de cotare pe piață nu sunt disponibile sau când standardele internaționale de contabilitate, adoptate de Comisie în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1606/2002, nu concordă temporar sau permanent cu metoda de evaluare a activelor și pasivelor stabilită la alineatele (1) și (2);
(c)
metodele și ipotezele care urmează a fi utilizate la evaluarea activelor și pasivelor în conformitate cu alineatul (1), în cazul în care actele delegate menționate la alineatul (2) permit utilizarea metodelor de evaluare alternative.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
23.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 77a
Extrapolarea structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc
Determinarea structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc menționată la articolul 77 alineatul (2) se face pe baza informațiilor derivate din instrumentele financiare relevante și este în concordanță cu acestea. Determinarea respectivă ține cont de instrumentele financiare relevante în cazul scadențelor pentru care piețele de instrumente financiare și de obligațiuni sunt diversificate, lichide și transparente. Pentru scadențele în cazul cărora piețele instrumentelor financiare relevante și ale obligațiunilor nu mai sunt diversificate, lichide și transparente, se extrapolează structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc.
Partea extrapolată a structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc se bazează pe ratele forward care converg uniform din una sau mai multe rate forward legate de scadențele cele mai lungi ale instrumentelor financiare relevante și ale obligațiunilor care pot fi determinate pe o piață diversificată, lichidă și transparentă către o rată forward finală.
Articolul 77b
Prima de echilibrare a structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc
(1) Întreprinderile de asigurare și reasigurare pot aplica o primă de echilibrare structurii temporale relevante a ratelor dobânzilor fără risc pentru a calcula cea mai bună estimare pentru un portofoliu de obligații de asigurare și reasigurare de viață, inclusiv pentru anuitățile care provin din contractele de asigurări sau reasigurări generale, sub rezerva aprobării prealabile de către autoritățile de supraveghere, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
întreprinderea de asigurare sau reasigurare alocă un portofoliu de active alcătuit din obligațiuni și alte active cu caracteristici similare în ceea ce privește fluxurile de trezorerie pentru a acoperi cea mai bună estimare a portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare și menține alocarea respectivă pe toată durata ciclului de viață al obligațiilor, cu excepția scopului de a menține echivalența fluxurilor de trezorerie estimate aferente activelor și pasivelor în cazul în care fluxurile de trezorerie au suferit modificări substanțiale;
(b)
portofoliul de obligații de asigurare sau reasigurare căruia i se aplică prima de echilibrare și portofoliul de active alocat sunt identificate, organizate și gestionate separat de alte activități ale întreprinderii, iar portofoliul de active alocat nu poate fi folosit pentru a acoperi pierderile generate de alte activități ale întreprinderii;
(c)
fluxurile de trezorerie estimate ale portofoliului de active alocat sunt echivalente fiecărui flux de trezorerie estimat al portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare în aceeași monedă, iar neconcordanțele nu generează riscuri semnificative cu privire la riscurile inerente activității de asigurare sau de reasigurare căreia i se aplică prima de echilibrare;
(d)
contractele care se află la baza portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare nu generează plăți viitoare de prime;
(e)
singurele riscuri de subscriere asociate portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare sunt riscul de longevitate, riscul de cheltuieli, riscul de revizuire și riscul de mortalitate;
(f)
în cazul în care riscul de subscriere asociat portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare include riscul de mortalitate, cea mai bună estimare a obligațiilor de asigurare sau reasigurare crește cu cel mult 5 % în cazul unei creșteri a riscului de mortalitate calibrat în conformitate cu articolul 101 alineatele (2)-(5);
(g)
contractele care se află la baza portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare fie nu prevăd nicio opțiune pentru titularul poliței, fie prevăd doar o opțiune de răscumpărare în cazul căreia valoarea de răscumpărare nu depășește valoarea activelor, evaluate în conformitate cu articolul 75, care acoperă obligațiile de asigurare sau reasigurare în momentul exercitării opțiunii de răscumpărare;
(h)
fluxurile de trezorerie ale portofoliului de active alocat sunt fixe și nu pot fi modificate de emitenții activelor și nici de terți;
(i)
obligațiile de asigurare sau reasigurare asociate unui contract de asigurare sau reasigurare nu sunt împărțite în mai multe părți la alcătuirea portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare în sensul prezentului alineat.
În pofida dispozițiilor de la primul paragraf litera (h), întreprinderile de asigurare sau reasigurare pot folosi active cu fluxuri de trezorerie fixe, cu excepția cazului în care depind de inflație, cu condiția ca activele în cauză să fie echivalente fluxurilor de trezorerie ale portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare care depind de inflație.
În cazul în care emitenții sau terții au dreptul să modifice fluxurile de trezorerie ale unui activ astfel încât investitorul să beneficieze de o compensație suficientă care să îi permită să obțină aceleași fluxuri de trezorerie reinvestind în active cu o calitate a creditului echivalentă sau superioară, dreptul de a modifica fluxurile de trezorerie nu împiedică activul respectiv să fie admis în portofoliul alocat în conformitate cu primul paragraf litera (h).
(2) Întreprinderile de asigurare sau reasigurare care aplică prima de echilibrare unui portofoliu de obligații de asigurare sau reasigurare nu revin la o abordare care nu include o primă de echilibrare. În cazul în care o întreprindere de asigurare sau reasigurare care aplică prima de echilibrare nu mai este în măsură să respecte condițiile prevăzute la alineatul (1), aceasta informează imediat autoritatea de supraveghere și ia măsurile necesare pentru a reinstitui conformitatea cu condițiile respective. Dacă nu este în măsură să reinstituie conformitatea cu condițiile respective în termen de două luni de la data nerespectării condițiilor, întreprinderea încetează să aplice prima de echilibrare tuturor obligațiilor sale de asigurare sau reasigurare și nu are dreptul de a aplica prima de echilibrare pentru o perioadă de încă 24 de luni.
(3) Prima de echilibrare nu se aplică obligațiilor de asigurare sau reasigurare în cazul în care structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc folosită pentru a calcula cea mai bună estimare a obligațiilor în cauză include o primă de volatilitate în conformitate cu articolul 77d sau măsuri tranzitorii privind ratele dobânzilor fără risc în conformitate cu articolul 308c.
Articolul 77c
Calculul primei de echilibrare
(1) Pentru fiecare monedă, prima de echilibrare menționată la articolul 77b se calculează în conformitate cu următoarele principii:
(a)
prima de echilibrare trebuie să fie egală cu diferența dintre următoarele elemente:
(i)
rata anuală acumulată, calculată ca rata unică de actualizare care, atunci când se aplică fluxurilor de trezorerie ale portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare, are drept rezultat o valoare egală cu valoarea în conformitate cu articolul 75 a portofoliului de active alocat;
(ii)
rata anuală acumulată, calculată ca rata unică de actualizare care, atunci când se aplică fluxurilor de trezorerie ale portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare, are drept rezultat o valoare egală cu valoarea celei mai bune estimări a portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare atunci când se ține cont de valoarea în timp a banilor utilizând structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc;
(b)
prima de echilibrare trebuie să nu includă marja de credit istorică care reflectă riscurile reținute de întreprinderea de asigurare sau reasigurare;
(c)
fără a aduce atingere literei (a), marja de credit istorică trebuie să se majoreze atunci când este necesar pentru a se asigura faptul că prima de echilibrare aplicată activelor cu o calitate a creditului clasificată ca inferioară nu depășește primele de echilibrare aplicate activelor cu o calitate a creditului clasificată ca superioară, care au aceeași durată și sunt încadrate în aceeași clasă de active;
(d)
utilizarea evaluărilor externe ale creditului la calculul primei de echilibrare trebuie să fie în conformitate cu articolul 111 alineatul (1) litera (n).
(2) În sensul alineatului (1) litera (b), marja de credit istorică este:
(a)
egală cu suma următoarelor elemente:
(i)
marja de credit care corespunde probabilității de neîncasare a creanțelor aferente activelor;
(ii)
marja de credit care corespunde pierderii estimate în urma diminuării ratingului activelor;
(b)
în cazul expunerilor față de administrațiile centrale și băncile centrale ale statelor membre, egală cu cel puțin 30 % din media pe termen lung a marjei peste rata dobânzilor fără risc a activelor cu aceeași durată, calitate a creditului și încadrate în aceeași clasă de active, astfel cum s-a observat pe piețele financiare;
(c)
în cazul altor active decât expunerile față de administrațiile centrale și băncile centrale ale statelor membre, egală cu cel puțin 35 % din media pe termen lung a marjei peste rata dobânzilor fără risc a activelor cu aceeași durată, calitate a creditului și încadrate în aceeași clasă de active, astfel cum s-a observat pe piețele financiare.
Probabilitatea de neîncasare a creanțelor menționată la primul paragraf litera (a) punctul (i) se bazează pe statisticile pe termen lung privind neîncasarea creanțelor care sunt pertinente pentru activul în cauză în ceea ce privește durata, calitatea creditului și clasa de active în care se încadrează.
În cazul în care nu se poate obține o marjă de credit fiabilă pe baza statisticilor menționate la al doilea paragraf, marja de credit istorică este egală cu partea din media pe termen lung a marjei peste rata dobânzilor fără risc, menționată la literele (b) și (c).
Articolul 77d
Prima de volatilitate aplicată structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc
(1) Statele membre pot dispune ca întreprinderile de asigurare și reasigurare să solicite autorităților de supraveghere aprobarea prealabilă pentru a aplica prima de volatilitate structurii temporale a ratei dobânzilor fără risc, în vederea calculării celei mai bune estimări menționate la articolul 77 alineatul (2).
(2) Pentru fiecare monedă relevantă, prima de volatilitate aplicată structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc se bazează pe marja dintre rata dobânzii care poate fi obținută din activele incluse într-un portofoliu de referință pentru moneda în cauză și ratele structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc pentru moneda în cauză.
Portofoliul de referință aferent unei monede este reprezentativ pentru activele exprimate în moneda în cauză, în care au investit întreprinderile de asigurare și reasigurare pentru a acoperi cea mai bună estimare a obligațiilor de asigurare și reasigurare exprimate în moneda respectivă.
(3) Cuantumul primei de volatilitate aplicate ratelor dobânzilor fără risc corespunde unei proporții de 65 % din marja de monedă corectată în funcție de risc.
Marja de monedă corectată în funcție de risc reprezintă diferența dintre marja menționată la alineatul (2) și partea din marja respectivă care poate fi atribuită unei evaluări realiste a pierderilor estimate, unui risc de credit neașteptat sau unui alt risc aferent activelor.
Prima de volatilitate se aplică numai ratelor dobânzilor fără risc relevante din cadrul structurii temporale care nu sunt derivate prin extrapolare în conformitate cu articolul 77a. Extrapolarea structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc se bazează pe aceste rate ajustate ale dobânzilor fără risc.
(4) Pentru fiecare țară relevantă, prima de volatilitate aplicată ratelor dobânzilor fără risc menționate la alineatul (3) și aferente monedei din țara în cauză se majorează, înainte de aplicarea factorului de 65 %, cu diferența dintre marja de țară corectată în funcție de risc și valoarea dublă a marjei de monedă corectată în funcție de risc, dacă această diferență este pozitivă, iar marja de țară corectată în funcție de risc este mai mare decât 100 de puncte de bază. Prima de volatilitate majorată se aplică pentru calculul celei mai bune estimări a obligațiilor de asigurare și reasigurare aferente produselor vândute pe piața asigurărilor din țara în cauză. Marja de țară corectată în funcție de risc se calculează în același mod ca marja de monedă corectată în funcție de risc aferent monedei țării în cauză, însă pe baza unui portofoliu de referință care este reprezentativ pentru activele în care au investit întreprinderile de asigurare și reasigurare pentru a acoperi cea mai bună estimare a obligațiilor de asigurare și reasigurare aferente produselor vândute pe piața de asigurări din țara în cauză și exprimate în moneda acelei țări.
(5) Prima de volatilitate nu se aplică obligațiilor de asigurare în cazul în care structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc utilizată pentru calculul celei mai bune estimări a obligațiilor respective i s-a aplicat o primă de echilibrare în conformitate cu articolul 77b.
(6) Prin derogare de la dispozițiile articolului 101, cerința de capital de solvabilitate nu acoperă riscul de pierdere a fondurilor proprii de bază în urma modificării primei de volatilitate.
Articolul 77e
Informații tehnice emise de Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale
(1) AEAPO stabilește și publică, pentru fiecare monedă relevantă, următoarele informații tehnice cel puțin o dată pe trimestru:
(a)
o structură temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc pentru calculul celei mai bune estimări menționate la articolul 77 alineatul (2), fără aplicarea primei de echilibrare sau a primei de volatilitate;
(b)
pentru fiecare durată, calitate a creditului și clasă de active relevante, o marjă de credit istorică pentru calculul primei de echilibrare menționate la articolul 77c alineatul (1) litera (b);
(c)
pentru fiecare piață de asigurări națională relevantă, o primă de volatilitate aplicată structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc menționată la articolul 77d alineatul (1).
(2) Pentru a asigura condiții unitare pentru calculul rezervelor tehnice și al fondurilor proprii de bază, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare care să stabilească, pentru fiecare monedă relevantă, informațiile tehnice menționate la alineatul (1). Actele de punere în aplicare respective utilizează aceste informații.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 301 alineatul (2).
Din motive imperative de urgență legate de disponibilitatea structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc, Comisia adoptă acte de punere în aplicare cu aplicabilitate imediată în conformitate cu procedura menționată la articolul 301 alineatul (3).
(3) În cazul în care informațiile tehnice menționate la alineatul (1) sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu alineatul (2), întreprinderile de asigurare și reasigurare utilizează aceste informații tehnice pentru calculul celei mai bune estimări în conformitate cu articolul 77, al primei de echilibrare în conformitate cu articolul 77c și al primei de volatilitate în conformitate cu articolul 77d.
În ceea ce privește monedele și piețele naționale pentru care actele de punere în aplicare menționate la alineatul (2) nu dispun cu privire la prima menționată la alineatul (1) litera (c), nu se aplică prima de volatilitate structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc la calculul celei mai bune estimări.
Articolul 77f
Analiza măsurilor referitoare la garanțiile pe termen lung și a măsurilor referitoare la «riscul aferent devalorizării acțiunilor»
(1) Până la 1 ianuarie 2021, AEAPO raportează în fiecare an Parlamentului European, Consiliului și Comisiei cu privire la impactul aplicării articolelor 77a-77e și 106, a articolului 138 alineatul (4) și a articolelor 304, 308c și 308d, incluzând actele delegate sau actele de punere în aplicare adoptate în temeiul acestor articole.
În această perioadă, autoritățile de supraveghere pun în fiecare an la dispoziția AEAPO următoarele informații:
(a)
disponibilitatea pe piețele naționale respective a garanțiilor pe termen lung în cazul produselor de asigurare și atitudinea întreprinderilor de asigurare și reasigurare în calitate de investitori pe termen lung;
(b)
numărul întreprinderilor de asigurare și reasigurare care aplică prima de echilibrare, prima de volatilitate, extinderea perioadei de redresare în conformitate cu articolul 138 alineatul (4), submodulul «risc aferent devalorizării acțiunilor» în funcție de durată și măsurile tranzitorii prevăzute la articolele 308c și 308d;
(c)
impactul pe care îl au asupra poziției financiare a întreprinderilor de asigurare și reasigurare prima de echilibrare, prima de volatilitate, mecanismul de ajustare simetrică aplicat costului de capital aferent investițiilor în acțiuni, submodulul «risc aferent devalorizării acțiunilor» în funcție de durată și măsurile tranzitorii prevăzute la articolele 308c și 308d, la nivel național și, în mod anonim, pentru fiecare întreprindere;
(d)
efectul pe care îl au prima de echilibrare, prima de volatilitate, mecanismul de ajustare simetrică aplicat costului de capital aferent investițiilor în acțiuni și submodulul «risc aferent devalorizării acțiunilor» în funcție de durată asupra practicilor investiționale ale întreprinderilor de asigurare și reasigurare și dacă aceste măsuri determină reducerea nemotivată a cerințelor de capital;
(e)
efectul produs de o eventuală extindere a perioadei de redresare în conformitate cu articolul 138 alineatul (4) asupra eforturilor depuse de întreprinderile de asigurare și reasigurare pentru a reinstitui nivelul de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru a reduce profilul de risc în vederea respectării cerinței de capital de solvabilitate;
(f)
în cazul în care întreprinderile de asigurare și reasigurare aplică măsurile tranzitorii prevăzute la articolele 308c și 308d, dacă acestea respectă sau nu planurile de introducere treptată menționate la articolul 308e și perspectiva reducerii dependenței lor de aceste măsuri tranzitorii, inclusiv măsurile adoptate sau care sunt preconizate spre adoptare de către întreprinderi și autoritățile de supraveghere, ținând seama de cadrul normativ al statului membru în cauză.
(2) AEAPO, după consultarea CERS, dacă este cazul, și după desfășurarea unei consultări publice, transmite Comisiei un aviz cu privire la evaluarea aplicării articolelor 77a-77e și 106, a articolului 138 alineatul (4) și a articolelor 304, 308c și 308d, incluzând actele delegate sau actele de punere în aplicare adoptate în temeiul acestor articole. Evaluarea în cauză este realizată cu privire la disponibilitatea garanțiilor pe termen lung în cazul produselor de asigurare, la atitudinea întreprinderilor de asigurare și reasigurare în calitate de investitori pe termen lung și, mai general, la stabilitatea financiară.
(3) Pe baza avizului transmis de AEAPO menționat la alineatul (2), Comisia transmite un raport Parlamentului European și Consiliului până la 1 ianuarie 2021 sau mai devreme, dacă este cazul. Raportul se axează, în special, pe efectele asupra:
(a)
protecției titularilor polițelor;
(b)
funcționării și stabilității piețelor europene de asigurare;
(c)
pieței interne și, îndeosebi, asupra concurenței și a condițiilor echitabile de concurență de pe piețele europene de asigurare;
(d)
măsurii în care întreprinderile de asigurare și reasigurare continuă să funcționeze ca investitori pe termen lung;
(e)
disponibilității și tarifării anuităților;
(f)
disponibilității și tarifării produselor concurente;
(g)
strategiilor de investiții pe termen lung ale întreprinderilor de asigurare în ceea ce privește produsele cărora li se aplică articolele 77b și 77c față de cele legate de alte garanții pe termen lung;
(h)
alegerii efectuate de consumatori și asupra conștientizării riscurilor de către consumatori;
(i)
măsurii în care sectorul asigurărilor este diversificat și asupra portofoliului de active al întreprinderilor de asigurare și reasigurare;
(j)
stabilității financiare.
De asemenea, raportul se bazează pe experiența de supraveghere legată de aplicarea articolelor 77a-77e și 106, a articolului 138 alineatul (4) și a articolelor 304, 308c și 308d, incluzând actele delegate sau actele de punere în aplicare adoptate în temeiul acestora.
(4) Raportul Comisiei se însoțește, dacă este necesar, de propuneri legislative.”
24.
Articolul 86 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 86
Acte delegate și standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare
(1) Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a, pentru a stabili:
(a)
metodologiile actuariale și statistice care trebuie utilizate pentru calcularea celei mai bune estimări prevăzute la articolul 77 alineatul (2);
(b)
metodologiile, principiile și tehnicile necesare pentru a stabili structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc care trebuie utilizată la calcularea celei mai bune estimări prevăzute la articolul 77 alineatul (2);
(c)
circumstanțele în care rezervele tehnice se calculează ca întreg sau ca suma dintre cea mai bună estimare și o marjă de risc, precum și metodele care trebuie utilizate în cazul în care rezervele tehnice se calculează ca întreg, în conformitate cu articolul 77 alineatul (4);
(d)
metodele și ipotezele care trebuie utilizate pentru calcularea marjei de risc, inclusiv determinarea valorii fondurilor proprii eligibile necesare pentru a putea acoperi obligațiile de asigurare și de reasigurare și calibrarea ratei costului capitalului, în conformitate cu articolul 77 alineatul (5);
(e)
liniile de activitate pe baza cărora obligațiile de asigurare și de reasigurare urmează să fie segmentate pentru calcularea rezervelor tehnice menționate la articolul 80;
(f)
standardele care trebuie respectate pentru a asigura caracterul adecvat, complet și exact al datelor utilizate la calcularea rezervelor tehnice, precum și circumstanțele specifice în care ar fi potrivit să se utilizeze aproximări, inclusiv abordări de la caz la caz, pentru calcularea celei mai bune estimări, în conformitate cu articolul 82;
(g)
specificațiile referitoare la cerințele prevăzute la articolul 77b alineatul (1), inclusiv metodele, ipotezele și parametrii standard care trebuie utilizați la calculul impactului creșterii riscului de mortalitate menționat la articolul 77b alineatul (1) litera (e);
(h)
specificațiile referitoare la cerințele prevăzute la articolul 77c, inclusiv ipotezele și metodele care trebuie aplicate la calculul primei de echilibrare și al marjei de credit istorice;
(i)
metodele și ipotezele pentru calculul primei de volatilitate menționate la articolul 77d, inclusiv o formulă pentru calculul marjei menționate la alineatul (2) din articolul menționat.
(2) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește metodele pentru calculul rezervelor tehnice, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza următoarele:
(a)
metodologiile care trebuie utilizate la calcularea ajustării pentru nerambursare de către contrapartidă, menționate la articolul 81, pentru determinarea pierderilor estimate în cazul în care contrapartida nu își onorează obligațiile;
(b)
dacă este cazul, metode și tehnici simplificate de calcul al rezervelor tehnice, pentru a garanta că metodele actuariale și statistice menționate la literele (a) și (d) sunt proporționale cu natura, amploarea și complexitatea riscurilor asumate de întreprinderile de asigurare și de reasigurare, inclusiv de întreprinderile de asigurare și de reasigurare captive.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(3) Pentru a se asigura condiții consecvente de aplicare a articolului 77b, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile pentru aprobarea aplicării unei ajustări de echilibrare menționate la articolul 77b alineatul (1).
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 31 octombrie 2014.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
25.
Articolul 92 se modifică după cum urmează:
(a)
titlul se înlocuiește cu următorul text:
„Acte delegate și standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare”;
(b)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește determinarea fondurilor proprii, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, un proiect de standarde tehnice de reglementare prin care precizează criteriile de aprobare a fondurilor proprii auxiliare în conformitate cu articolul 90.
Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(1a) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care precizează tratamentul rezervat participațiilor, în sensul articolului 212 alineatul (2) al treilea paragraf, deținute în instituții financiare și de credit, în scopul determinării fondurilor proprii.”;
(c)
se adaugă următorul alineat:
„(3) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a articolului 90, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile pentru aprobarea de către autoritățile de supraveghere a utilizării fondurilor proprii auxiliare.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 31 octombrie 2014.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf este conferită Comisiei în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
26.
Articolul 97 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 97
Acte delegate și standarde tehnice de reglementare
(1) Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a, pentru a stabili o listă a elementelor fondurilor proprii, inclusiv a celor prevăzute la articolul 96, considerate ca îndeplinind criteriile prevăzute la articolul 94, care să conțină, pentru fiecare element al fondurilor proprii, o descriere exactă a caracteristicilor care au determinat clasificarea acestuia.
(2) Pentru a asigura armonizarea consecventă în ceea ce privește clasificarea fondurilor proprii, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare prin care precizează metodele pe care autoritățile de supraveghere trebuie să le folosească atunci când aprobă evaluarea și clasificarea elementelor fondurilor proprii care nu apar pe lista menționată la alineatul (1).
Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Comisia reexaminează periodic și, dacă este cazul, actualizează lista menționată la alineatul (1) având în vedere evoluțiile pieței.”
27.
Articolul 99 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 99
Acte delegate privind eligibilitatea fondurilor proprii
Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a, pentru a stabili:
(a)
limitele cantitative menționate la articolul 98 alineatele (1) și (2);
(b)
ajustările care ar trebui efectuate pentru a reflecta lipsa de transferabilitate a elementelor fondurilor proprii care pot fi utilizate doar pentru a acoperi pierderi aferente unui anumit segment de obligații sau unor riscuri speciale (fonduri dedicate).”
28.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 109a
Inputuri tehnice armonizate utilizate pentru formula standard
(1) În scopul calculării cerinței de capital de solvabilitate în conformitate cu formula standard, AES elaborează, prin intermediul Comitetului mixt, proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la clasificarea evaluărilor de credit ale instituțiilor de evaluare externă a creditului (ECAI) pe o scară obiectivă a nivelurilor de calitate a creditului, aplicându-se nivelurile precizate în conformitate cu articolul 111 alineatul (1) litera (n).
Comitetul mixt al AES înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(2) În scopul asigurării unor condiții uniforme de aplicare a prezentului articol și în scopul facilitării calculării modulului «risc de piață» menționat la articolul 105 alineatul (5), al facilitării calculării modulului «risc de contrapartidă» menționat la articolul 105 alineatul (6), al evaluării tehnicilor de diminuare a riscurilor menționate la articolul 101 alineatul (5) și al calculării rezervelor tehnice, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la:
(a)
listele administrațiilor regionale și autorităților locale față de care sunt deținute expuneri ce trebuie tratate ca expuneri față de administrația centrală sub a cărei jurisdicție se află acestea, cu condiția să nu existe nicio diferență de risc între expunerile respective cauzată de competențele specifice de colectare de venituri ale celor dintâi și să existe dispoziții instituționale specifice care au ca efect diminuarea riscului de neîncasare a creanțelor;
(b)
indicele acțiunilor menționat la articolul 106 alineatul (2), în conformitate cu criteriile detaliate stabilite în temeiul articolului 111 alineatul (1) literele (c) și (o);
(c)
ajustările care trebuie făcute în cazul monedelor raportate la euro în cadrul submodulului de risc valutar menționat la articolul 105 alineatul (5), conform criteriilor detaliate privind ajustările pentru monedele raportate la euro în scopul facilitării calculării submodulului de risc valutar, stabilite în temeiul articolului 111 alineatul (1) litera (p).
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(3) AEAPO publică informații tehnice, inclusiv informații privind ajustarea simetrică menționată la articolul 106, cel puțin o dată pe trimestru.
(4) În scopul asigurării unei aplicări în condiții uniforme a prezentului articol și al facilitării calculului modulului «risc de subscriere pentru asigurarea de sănătate» menționat la articolul 105 alineatul (4), AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare, luând în considerare calculele furnizate de autoritățile de supraveghere din statele membre vizate, cu privire la deviațiile standard legate de măsurile legislative naționale specifice ale statelor membre care permit partajarea plății indemnizațiilor aferente riscului de sănătate între întreprinderile de asigurare și reasigurare și care îndeplinesc criteriile stabilite la alineatul (5) și eventuale criterii suplimentare stabilite prin acte delegate.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(5) Standardele tehnice de punere în aplicare menționate la alineatul (4) se aplică numai măsurilor legislative de la nivel național adoptate de statele membre, care permit partajarea plății indemnizațiilor aferente riscului de sănătate între întreprinderile de asigurare și reasigurare și care îndeplinesc următoarele criterii:
(a)
mecanismul de partajare a plății indemnizațiilor este transparent și precizat în întregime înainte de perioada anuală căreia i se aplică;
(b)
mecanismul de partajare a plății indemnizațiilor, numărul întreprinderilor de asigurare care participă la Sistemul de egalizare a riscurilor de sănătate (HRES) și caracteristicile de risc ale activității care face obiectul HRES garantează faptul că, pentru fiecare întreprindere participantă la HRES, volatilitatea pierderilor anuale aferente activității care face obiectul HRES este semnificativ redusă prin intermediul acestui sistem, atât în ceea ce privește riscul de primă, cât și cel de rezervă;
(c)
asigurarea de sănătate care face obiectul HRES este obligatorie și reprezintă o alternativă parțială sau completă la asigurarea de sănătate propusă de sistemul obligatoriu de asigurări sociale;
(d)
în cazul în care întreprinderile de asigurare care participă la HRES se află în încetare de plăți, unul sau mai multe guverne ale statelor membre garantează că vor onora polițele deținătorilor de polițe aferente activității care face obiectul HRES.
Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a, de stabilire a criteriilor suplimentare pe care trebuie să le îndeplinească măsurile legislative la nivel național și a metodologiei și cerințelor privind calculul deviațiilor standard menționate la alineatul (4) de la prezentul articol.”
29.
Articolul 111 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 111
Acte delegate și standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare referitoare la articolele 103-109
(1) Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a, prin care se prevăd următoarele:
(a)
o formulă standard în conformitate cu articolul 101 și cu articolele 103-109;
(b)
orice submodul necesar sau care acoperă cu o mai mare precizie riscurile care se încadrează în modulele respective de risc prevăzute la articolul 104, precum și orice actualizare ulterioară;
(c)
metodele, ipotezele și parametrii standard care urmează să fie calibrați în funcție de nivelul de încredere menționat la articolul 101 alineatul (3) și să fie utilizați la calcularea fiecăruia dintre modulele sau submodulele de risc ale cerinței de capital de solvabilitate de bază, prevăzute la articolele 104, 105 și 304, mecanismul de ajustare simetrică și perioada adecvată, exprimată în luni, în conformitate cu articolul 106, precum și abordarea corespunzătoare pentru integrarea metodei prevăzute la articolul 304 în cerința de capital de solvabilitate calculată în conformitate cu formula standard;
(d)
parametrii de corelație, inclusiv, după caz, cei prevăzuți în anexa IV, și procedurile de actualizare a acestor parametri;
(e)
în cazul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare folosesc tehnici de diminuare a riscurilor, metodele și ipotezele care trebuie utilizate pentru evaluarea modificărilor profilului de risc al întreprinderilor respective și pentru ajustarea calculului cerinței de capital de solvabilitate;
(f)
criteriile calitative pe care tehnicile de diminuare a riscurilor menționate la litera (e) trebuie să le îndeplinească pentru a garanta transferarea efectivă a riscului către un terț;
(fa)
metoda și parametrii care trebuie utilizați în evaluarea cerințelor de capital pentru riscul de contrapartidă în cazul expunerii la contrapartidele centrale autorizate, parametri care asigură convergența cu tratamentul unei astfel de expuneri în cazul instituțiilor de credit și al instituțiilor financiare în sensul articolului 4 alineatul (1) punctele 1 și 26 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
(g)
metodele și parametrii care trebuie utilizați pentru evaluarea cerinței de capital pentru riscul operațional prevăzute la articolul 107, inclusiv procentajul prevăzut la articolul 107 alineatul (3);
(h)
metodele și ajustările care urmează să fie folosite pentru a reflecta domeniul redus de aplicare pentru diversificarea riscurilor întreprinderilor de asigurare și de reasigurare în ceea ce privește fondurile dedicate;
(i)
metoda care trebuie utilizată la calcularea primei realizate pentru a ține seama de capacitatea rezervelor tehnice și a impozitelor amânate de a absorbi pierderile, prevăzută la articolul 108;
(j)
subsetul de parametri standard care, în modulele «risc de subscriere pentru asigurarea de viață», «risc de subscriere pentru asigurarea generală» și «risc de subscriere pentru asigurarea de sănătate», pot fi înlocuiți cu parametri specifici întreprinderii, în conformitate cu articolul 104 alineatul (7);
(k)
metodele standardizate pe care o întreprindere de asigurare sau de reasigurare trebuie să le utilizeze pentru a calcula parametrii specifici întreprinderii menționați la litera (j), precum și toate criteriile cu privire la caracterul complet, exact și adecvat al datelor utilizate care trebuie îndeplinite înainte ca autoritățile de supraveghere să își dea aprobarea, precum și procedura care trebuie urmată pentru această aprobare;
(l)
calculele simplificate prevăzute pentru anumite submodule și module de risc, precum și criteriile pe care întreprinderile de asigurare și de reasigurare, inclusiv întreprinderile de asigurare și de reasigurare captive, trebuie să le îndeplinească pentru a se putea folosi de fiecare dintre simplificările respective, în conformitate cu articolul 109;
(m)
abordarea care urmează a fi utilizată în legătură cu întreprinderile afiliate în sensul articolului 212 la calcularea cerinței de capital de solvabilitate, în special la calcularea submodulului «risc aferent devalorizării acțiunilor», menționat la articolul 105 alineatul (5), ținând seama de reducerea probabilă a volatilității valorii acestor întreprinderi afiliate care rezultă din natura strategică a acestor investiții și de influența exercitată de întreprinderea participativă asupra acestor întreprinderi afiliate;
(n)
modul în care se utilizează evaluările externe ale creditului efectuate de ECAI la calculul cerinței de capital de solvabilitate în conformitate cu formula standard și clasificarea evaluărilor de credit externe pe o scară a nivelurilor de calitate a creditului conform articolului 109a alineatul (1) care trebuie să fie consecvent cu modul de utilizare a evaluărilor externe a creditului efectuate de ECAI la calculul cerințelor de capital pentru instituțiile de credit astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și instituțiile financiare astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 26 din respectivul regulament;
(o)
criteriile detaliate pentru indicele acțiunilor menționat la articolul 109a alineatul (2) litera (c);
(p)
criteriile detaliate pentru ajustările efectuate în cazul monedelor raportate la euro în scopul facilitării calculului submodulului «risc valutar» menționat la articolul 109a alineatul (2) litera (d);
(q)
condițiile de clasificare a administrațiilor regionale și a autorităților locale menționate la articolul 109a alineatul (2) litera (a).
(2) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile pentru aprobarea de către autoritățile de supraveghere a utilizării parametrilor specifici întreprinderilor menționați la alineatul (1) litera (k).
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 31 octombrie 2014.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(3) Până la 31 decembrie 2020, Comisia evaluează gradul de adecvare a metodelor, ipotezelor și parametrilor standard utilizați la calculul cerinței de capital de solvabilitate cu formula standard. În special, Comisia ține seama de performanța tuturor claselor de active și a tuturor instrumentelor financiare, de atitudinea investitorilor față de activele și instrumentele financiare în cauză, precum și de evoluțiile în materie de stabilire a standardelor internaționale pentru serviciile financiare. Este posibil să se acorde prioritate evaluării unor anumite clase de active. Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului, însoțit, dacă este cazul, de propuneri de modificare a prezentei directive sau a actelor delegate sau de punere în aplicare adoptate în temeiul prezentei directive.
(4) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește cerința de capital de solvabilitate, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica limite cantitative și criterii de eligibilitate a activelor în cazul în care riscurile respective nu sunt acoperite în mod corespunzător printr-un submodul.
Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Aceste standarde tehnice de reglementare se aplică activelor care acoperă rezervele tehnice, cu excepția activelor corespunzătoare contractelor de asigurare de viață în care riscul de investiții revine deținătorilor de polițe. Comisia le revizuiește în funcție de evoluția formulei standard și a piețelor financiare.”
30.
Articolul 114 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 114
Acte delegate și standarde tehnice de punere în aplicare privind modelele interne pentru calculul cerinței de capital de solvabilitate
(1) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a stabili următoarele:
(a)
adaptările care trebuie aduse standardelor de la articolele 120-125 având în vedere sfera de aplicare limitată a modelului intern parțial;
(b)
modul în care un model intern parțial este complet integrat în formula standard pentru calculul cerinței de capital de solvabilitate menționat la articolul 113 alineatul (1) litera (c), precum și cerințele pentru utilizarea de tehnici alternative de integrare.
(2) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare privind procedurile pentru:
(a)
aprobarea modelelor interne în conformitate cu articolul 112; și
(b)
aprobarea unor modificări majore ale modelelor interne și aprobarea schimbărilor aduse politicii de modificare a modelelor interne prevăzute la articolul 115.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 octombrie 2014.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
31.
Articolul 127 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 127
Acte delegate privind articolele 120-126
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a cu referire la articolele 120-126 pentru a permite o mai bună evaluare a profilului de risc și o mai bună gestionare a activităților întreprinderilor de asigurare și de reasigurare privind utilizarea modelelor interne la nivelul Uniunii.”
32.
Articolul 129 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1) litera (d), punctele (i), (ii) și (iii) se înlocuiesc cu următorul text:
„(i)
2 500 000 EUR pentru întreprinderile de asigurare generală, inclusiv întreprinderile de asigurare captive, cu excepția cazului în care sunt acoperite, integral sau parțial, riscurile incluse în una dintre clasele 10-15 din anexa I partea A, caz în care acesta va fi de cel puțin 3 700 000 EUR;
(ii)
3 700 000 EUR pentru întreprinderile de asigurare de viață, inclusiv întreprinderile de asigurare captive;
(iii)
3 600 000 EUR pentru întreprinderile de reasigurare, cu excepția întreprinderilor de reasigurare captive, pentru care cerința de capital minim este de cel puțin 1 200 000 EUR;”;
(b)
la alineatul (3), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Statele membre permit autorităților lor de supraveghere, pe o perioadă care durează cel mult până la 31 decembrie 2017, să solicite întreprinderilor de asigurare și de reasigurare să aplice procentajele menționate la primul paragraf exclusiv în cazul cerinței de capital de solvabilitate a întreprinderii calculate în conformitate cu capitolul VI secțiunea 4 subsecțiunea 2.”;
(c)
la alineatul (4), după primul paragraf se introduce următorul paragraf:
„În scopul calculării limitelor menționate la alineatul (3), întreprinderilor nu li se solicită să calculeze cerința de capital de solvabilitate trimestrial.”;
(d)
la alineatul (5), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(5) Până la 31 decembrie 2020, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la normele statelor membre și la practicile autorităților de supraveghere adoptate în temeiul alineatelor (1)-(4).”
33.
Articolul 130 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 130
Acte delegate
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se precizează modul de calcul al cerinței de capital minim prevăzute la articolele 128 și 129.”
34.
La articolul 131 primul paragraf, datele de „31 octombrie 2012” și „31 octombrie 2013” se înlocuiesc cu datele de „31 decembrie 2015”, respectiv „31 decembrie 2016”.
35.
Articolul 135 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 135
Acte delegate și standarde tehnice de reglementare privind cerințele calitative
(1) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se precizează cerințe calitative în următoarele domenii:
(a)
identificarea, măsurarea, monitorizarea și gestionarea riscurilor care decurg din investiții raportat la articolul 132 alineatul (2) primul paragraf;
(b)
identificarea, măsurarea, monitorizarea și gestionarea riscurilor specifice care decurg din investiții în instrumentele derivate și activele menționate la articolul 132 alineatul (4) al doilea paragraf și stabilirea măsurii în care utilizarea unor astfel de active se califică drept reducere a riscurilor sau gestionare eficientă a portofoliului în conformitate cu articolul 132 alineatul (4) al treilea paragraf.
(2) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a stabili:
(a)
cerințele care trebuie să fie îndeplinite de întreprinderile care restructurează împrumuturi transformându-le în valori mobiliare tranzacționabile și în alte instrumente financiare (emitenți sau sponsori) pentru ca o întreprindere de asigurare sau de reasigurare să aibă dreptul să investească în astfel de titluri de valoare sau instrumente emise după 1 ianuarie 2011, inclusiv cerințele prin care să se asigure că emitentul, sponsorul sau creditorul inițial păstrează, în mod constant, un interes economic net semnificativ care este, în orice caz, de cel puțin 5 %;
(b)
cerințele calitative care trebuie îndeplinite de întreprinderile de asigurare sau de reasigurare care investesc în respectivele titluri de valoare sau instrumente;
(c)
specificațiile pentru circumstanțele în care se poate impune o exigență proporțională de capital suplimentar când cerințele stabilite la literele (a) și (b) de la prezentul alineat au fost încălcate, fără a aduce atingere articolului 101 alineatul (3).
(3) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește alineatul (2) litera (c), AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a indica metodologiile de calcul al exigenței proporționale de capital suplimentar menționate la alineatul (2) litera (c).
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
36.
La articolul 138, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) În cazul unor situații nefavorabile excepționale care afectează întreprinderile de asigurare și de reasigurare care reprezintă o cotă de piață importantă sau un procent semnificativ din liniile de activitate afectate, conform declarațiilor AEAPO, și, dacă e cazul, după consultarea CERS, autoritatea de supraveghere poate prelungi, pentru întreprinderile afectate, perioada prevăzută la alineatul (3) al doilea paragraf cu o perioadă maximă de șapte ani, ținând seama de toți factorii relevanți, inclusiv de durata medie a rezervelor tehnice.
Fără a aduce atingere competențelor AEAPO conform articolului 18 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, în sensul prezentului alineat, AEAPO declară, pe baza unei solicitări din partea autorității de supraveghere implicate, existența unei situații nefavorabile excepționale. Autoritatea de supraveghere implicată poate face o solicitare în cazul în care întreprinderile de asigurare sau reasigurare care reprezintă o cotă de piață semnificativă sau un procent semnificativ din liniile de activitate afectate se află în situația de a nu îndeplini una dintre cerințele stabilite la alineatul (3). Este vorba de situații nefavorabile excepționale în cazul în care situația financiară a întreprinderilor de asigurare sau reasigurare care reprezintă o cotă de piață semnificativă sau un procent semnificativ din liniile de activitate afectate este influențată grav sau negativ de una sau mai multe dintre următoarele situații:
(a)
un declin al piețelor financiare care este neprevăzut, brusc și abrupt;
(b)
un mediu caracterizat în mod constant printr-o rată scăzută a dobânzii;
(c)
o catastrofă cu impact puternic.
În cooperare cu autoritatea de supraveghere în cauză, AEAPO analizează în mod regulat dacă există în continuare aspectele menționate la al doilea paragraf. În cooperare cu autoritatea de supraveghere în cauză, AEAPO declară încetarea unei situații nefavorabile excepționale.
Întreprinderea de asigurare sau de reasigurare în cauză transmite autorității sale de supraveghere, o dată la trei luni, un raport de activitate în care prezintă măsurile luate și progresele realizate pentru restabilirea nivelului de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru reducerea profilului de risc, astfel încât să asigure respectarea cerinței de capital de solvabilitate.
Prelungirea menționată la primul paragraf este anulată dacă raportul de activitate arată că, în perioada dintre constatarea nerespectării cerinței de capital de solvabilitate și data depunerii raportului, întreprinderea de asigurare sau de reasigurare nu a obținut progrese substanțiale pentru restabilirea nivelului de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru reducerea profilului său de risc, astfel încât să asigure respectarea cerinței de capital de solvabilitate.”
37.
Articolul 143 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 143
Acte delegate și standarde tehnice de reglementare privind articolul 138 alineatul (4)
(1) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se completează tipurile de situații nefavorabile excepționale și se precizează factorii și criteriile de care trebuie să țină seama AEAPO, atunci când declară existența unei situații nefavorabile excepționale, și autoritățile de supraveghere, atunci când stabilesc extinderea perioadei de redresare în conformitate cu articolul 138 alineatul (4).
(2) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește articolul 138 alineatul (2), articolul 139 alineatul (2) și articolul 141, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare prin care se aduc precizări cu privire la planul de redresare menționat la articolul 138 alineatul (2) și la planul de finanțare menționat la articolul 139 alineatul (2) și cu privire la articolul 141, acordând atenția cuvenită evitării efectelor prociclice.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
38.
Articolul 149 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 149
Modificări în natura riscurilor sau a angajamentelor
Orice modificare pe care o întreprindere de asigurare intenționează să o aducă informațiilor menționate la articolul 147 face obiectul procedurii prevăzute la articolele 147 și 148.”
39.
Articolul 155 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (3), după primul paragraf se introduce următorul paragraf:
„De asemenea, autoritatea de supraveghere din statul membru de origine sau din statul membru gazdă poate adresa chestiunea AEAPO, solicitând asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul respectiv.”;
(b)
alineatul (9) se înlocuiește cu următorul text:
„(9) Statele membre informează Comisia și AEAPO cu privire la numărul și tipul de cazuri care au condus la refuzuri în temeiul articolelor 146 și 148 sau în care au fost luate măsuri în temeiul alineatelor (3) și (4) de la prezentul articol.”
40.
La articolul 158 alineatul (2), după primul paragraf se introduce următorul paragraf:
„De asemenea, autoritatea de supraveghere din statul membru de origine sau din statul membru gazdă poate adresa chestiunea AEAPO, solicitând asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul respectiv.”
41.
Articolul 159 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 159
Informații statistice privind activitățile transfrontaliere
Fiecare întreprindere de asigurare informează autoritatea de supraveghere competentă din statul său membru de origine, separat pentru operațiunile desfășurate în temeiul dreptului de stabilire și al libertății de a presta servicii, cu privire la valoarea primelor, a daunelor și a comisioanelor, fără deducerea reasigurării, separat pentru fiecare stat membru și după cum urmează:
(a)
pentru asigurări generale, defalcat pe linii de activitate în conformitate cu actul delegat relevant;
(b)
pentru asigurări de viață, defalcat pe linii de activitate în conformitate cu actul delegat relevant.
În ceea ce privește partea A clasa 10 din anexa I, excluzând răspunderea transportatorului, întreprinderea în cauză informează autoritatea de supraveghere respectivă și cu privire la frecvența și costul mediu al daunelor.
Autoritatea de supraveghere din statul membru de origine transmite informațiile menționate la primul și al doilea paragraf în termen rezonabil și sub formă agregată autorităților de supraveghere din fiecare stat membru implicat, la cererea acestora.”
42.
Articolul 172 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 172
Echivalența cu privire la întreprinderile de reasigurare
(1) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se precizează criteriile necesare pentru a evalua dacă regimul de solvabilitate al unei țări terțe care se aplică activităților de reasigurare ale întreprinderilor având sediul central în respectiva țară terță este echivalent regimului stabilit la titlul I.
(2) În cazul în care criteriile adoptate în conformitate cu alineatul (1) au fost îndeplinite de o țară terță, Comisia, în conformitate cu articolul 301a și asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, poate adopta acte delegate pentru a determina dacă regimul de solvabilitate al țării terțe respective care se aplică activităților de reasigurare ale întreprinderilor având sediul central în țara terță respectivă este echivalent cu regimul stabilit la titlul I din prezenta directivă.
Respectivele acte delegate se revizuiesc în mod regulat pentru a se lua în considerare orice schimbare semnificativă adusă regimului de supraveghere stabilit la titlul I și regimului de supraveghere din țara terță.
AEAPO publică și actualizează pe site-ul său web o listă a tuturor țărilor terțe menționate la primul paragraf.
(3) În cazul în care, în conformitate cu alineatul (2), regimul de solvabilitate al unei țări terțe a fost considerat echivalent cu regimul stabilit în prezenta directivă, contractele de reasigurare încheiate cu întreprinderile cu sediul central în țara terță respectivă sunt tratate în același mod ca și contractele de reasigurare încheiate cu o întreprindere care este autorizată în conformitate cu prezenta directivă.
(4) Prin derogare de la alineatul (2) și chiar dacă criteriile specificate în conformitate cu alineatul (1) nu au fost îndeplinite, Comisia poate, pentru o perioadă limitată, în conformitate cu articolul 301a și asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, să adopte acte delegate pentru a determina dacă regimul de solvabilitate al unei țări terțe aplicat activităților de reasigurare ale întreprinderilor care își au sediul central în țara terță respectivă este echivalent temporar cu regimul stabilit la titlul I, dacă țara terță respectivă a îndeplinit cel puțin următoarele criterii:
(a)
și-a asumat față de Uniune angajamentul de a adapta și de a aplica un regim de solvabilitate care să poată fi considerat echivalent în conformitate cu alineatul (2) înainte de sfârșitul perioadei limitate și de a lua parte la procesul de evaluare a echivalenței;
(b)
a elaborat un program de lucru pentru a îndeplini angajamentul menționat la litera (a);
(c)
a alocat resurse suficiente pentru a îndeplini angajamentul menționat la litera (a);
(d)
are un regim de solvabilitate bazat pe riscuri și stabilește cerințe de solvabilitate cantitative și calitative, precum și cerințe legate de raportarea și transparența în materie de supraveghere;
(e)
a semnat acorduri scrise de colaborare și schimb de informații confidențiale, obținute în timpul supravegherii, cu AEAPO și cu autoritățile de supraveghere;
(f)
are un sistem de supraveghere independent; și
(g)
a instituit obligații privind secretul profesional pentru toate persoanele care acționează în numele autorităților sale de supraveghere, în special privind schimbul de informații cu AEAPO și cu autoritățile de supraveghere.
Orice act delegat privind echivalența temporară ține seama de rapoartele Comisiei elaborate în conformitate cu articolul 177 alineatul (2). Respectivele acte delegate se revizuiesc periodic, pe baza rapoartelor privind progresele înregistrate întocmite de țara terță în cauză, care sunt prezentate Comisiei și evaluate de aceasta în fiecare an. AEAPO asistă Comisia în ceea ce privește evaluarea rapoartelor respective privind progresele înregistrate.
AEAPO publică și actualizează pe site-ul său web o listă a tuturor țărilor terțe menționate la primul paragraf.
Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare în legătură cu condițiile stabilite la primul paragraf.
(5) Perioada limitată menționată la alineatul (4) primul paragraf se încheie la 31 decembrie 2020 sau la data la care, în conformitate cu alineatul (2), regimul de supraveghere al țării terțe în cauză este considerat echivalent cu regimul stabilit la titlul I, dacă acest fapt are loc înainte de 1 ianuarie 2021.
Perioada respectivă poate fi prelungită cu cel mult un an, atunci când AEAPO și Comisia au nevoie de acest interval pentru a realiza evaluarea echivalenței în sensul alineatului (2).
(6) Contractele de reasigurare încheiate cu întreprinderile care își au sediul central într-o țară terță al cărei regim de supraveghere a fost considerat echivalent temporar în conformitate cu alineatul (4) beneficiază de același tratament ca cel stabilit la alineatul (3). Articolul 173 se aplică și întreprinderilor de reasigurare care își au sediul central într-o țară terță al cărei regim de supraveghere a fost considerat echivalent temporar în conformitate cu alineatul (4).”
43.
Articolul 176 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 176
Informații care trebuie comunicate Comisiei și AEAPO de către statele membre
Autoritățile de supraveghere din statele membre informează Comisia, AEAPO și autoritățile de supraveghere din celelalte state membre cu privire la orice autorizare a unei filiale directe sau indirecte a uneia sau mai multor întreprinderi-mamă aflate sub incidența legii unei țări terțe.
În aceste informații se menționează și structura grupului în cauză.
În cazul în care o întreprindere care se află sub incidența legii dintr-o țară terță achiziționează o participație într-o întreprindere de asigurare sau de reasigurare autorizată în Uniune, astfel încât această întreprindere de asigurare sau de reasigurare ar deveni o filială a respectivei întreprinderi de asigurare dintr-o țară terță, autoritățile de supraveghere din statul membru de origine informează Comisia, AEAPO și autoritățile de supraveghere din celelalte state membre.”
44.
La articolul 177, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Statele membre informează Comisia și AEAPO cu privire la dificultățile de ordin general cu care se confruntă întreprinderile lor de asigurare sau de reasigurare pentru a se stabili și a opera într-o țară terță sau a-și desfășura activitatea într-o țară terță.”
45.
La articolul 210, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a, precizând dispozițiile menționate la alineatul (1) de la prezentul articol în ceea ce privește monitorizarea, administrarea și controlul riscurilor care decurg din activități de reasigurare finită.”
46.
La articolul 211, alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se precizează următoarele criterii conform cărora autoritățile de supraveghere acordă o aprobare:
(a)
sfera de aplicare a autorizației;
(b)
condiții obligatorii care trebuie incluse în toate contractele încheiate;
(c)
cerințe de competență și onorabilitate menționate la articolul 42 pentru persoanele care gestionează vehiculul investițional;
(d)
cerințe de competență și onorabilitate pentru acționarii și asociații care dețin o participație calificată în vehiculul investițional;
(e)
proceduri administrative și contabile solide, mecanisme de control intern adecvate și cerințe în materie de management al riscurilor;
(f)
cerințe în domeniul contabil, prudențial și al informațiilor statistice;
(g)
cerințe de solvabilitate.
(2a) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a articolului 211 alineatele (1) și (2), AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile pentru aprobarea de către autoritățile de supraveghere a înființării de vehicule investiționale, precum și la formatele și machetele care trebuie folosite în sensul alineatului (2) litera (f).
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 octombrie 2014.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(2b) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a articolului 211 alineatele (1) și (2), AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare privind procedurile pentru cooperarea și schimbul de informații între autoritățile de supraveghere, în cazul în care vehiculul investițional care preia riscuri de la o întreprindere de asigurare sau de reasigurare își are sediul în alt stat membru decât cel în care este autorizată întreprinderea de asigurare sau de reasigurare.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(3) Vehiculele investiționale autorizate înainte de 31 decembrie 2015 intră sub incidența legislației statului membru care le-a autorizat. Cu toate acestea, orice nouă activitate inițiată de un astfel de vehicul investițional după această dată intră sub incidența alineatelor (1), (2) și (2a).”
47.
La articolul 212 alineatul (1), litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
«colegiul supraveghetorilor» înseamnă o structură permanentă, dar flexibilă, de cooperare, coordonare și facilitare a procesului decizional legat de supravegherea unui grup;”.
48.
Articolul 216 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1) se adaugă următoarele paragrafe:
„Într-un astfel de caz, autoritatea de supraveghere își motivează decizia atât față de supraveghetorul grupului, cât și față de întreprinderea-mamă ultimă la nivelul Uniunii. Supraveghetorul grupului informează colegiul supraveghetorilor în conformitate cu articolul 248 alineatul (1) litera (a).
Articolele 218-258 se aplică mutatis mutandis, sub rezerva alineatelor (2)-(6) de la prezentul articol.”;
(b)
la alineatul (4), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Autoritatea de supraveghere motivează aceste decizii atât față de întreprindere, cât și față de supraveghetorul grupului. Supraveghetorul grupului informează colegiul supraveghetorilor în conformitate cu articolul 248 alineatul (1) litera (a).”;
(c)
alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
„(7) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a preciza circumstanțele în care se poate lua decizia menționată la alineatul (1) de la prezentul articol.”
49.
Articolul 217 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
„Într-un astfel de caz, autoritățile de supraveghere își motivează acordul atât față de supraveghetorul grupului, cât și față de întreprinderea-mamă ultimă de la nivelul Uniunii. Supraveghetorul grupului informează colegiul supraveghetorilor în conformitate cu articolul 248 alineatul (1) litera (a).”;
(b)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a preciza circumstanțele în care se poate lua decizia menționată la alineatul (1) de la prezentul articol.”
50.
Articolul 227 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 227
Echivalența cu privire la întreprinderile de asigurare și de reasigurare afiliate din țări terțe
(1) La calcularea solvabilității la nivel de grup a unei întreprinderi de asigurare sau de reasigurare care este o întreprindere participativă într-o întreprindere de asigurare sau de reasigurare dintr-o țară terță, în conformitate cu articolul 233, aceasta din urmă este tratată, exclusiv în scopul acestui calcul, drept o întreprindere de asigurare sau de reasigurare afiliată.
Cu toate acestea, în cazul în care țara terță în care are sediul central întreprinderea respectivă o obligă să obțină o autorizație și îi impune un regim de solvabilitate cel puțin echivalent cu cel prevăzut la titlul I capitolul VI, statele membre pot prevedea ca, în ceea ce privește întreprinderea respectivă, calculul să ia în considerare cerința de capital de solvabilitate și fondurile proprii eligibile pentru acoperirea acestei cerințe, în conformitate cu dispozițiile din țara terță în cauză.
(2) În cazul în care nu s-a adoptat niciun act delegat în conformitate cu alineatul (4) sau (5) de la prezentul articol, supraveghetorul grupului verifică, la cererea întreprinderii participative sau din proprie inițiativă, dacă regimul țării terțe este cel puțin echivalent. AEAPO îl asistă pe supraveghetorul grupului în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Supraveghetorul grupului, asistat de AEAPO, se consultă cu celelalte autorități de supraveghere în cauză înainte de a lua o decizie cu privire la echivalență. Decizia se ia în funcție de criteriile adoptate în conformitate cu alineatul (3). Supraveghetorul grupului nu poate lua, în ceea ce privește o țară terță, o decizie care se află în contradicție cu orice altă decizie luată anterior în legătură cu respectiva țară terță, cu excepția cazului în care este necesar să se țină seama de modificări semnificative aduse regimului de supraveghere stabilit la titlul I capitolul VI și regimului de supraveghere din țara terță respectivă.
În cazul în care autoritățile de supraveghere nu sunt de acord cu decizia luată în conformitate cu al doilea paragraf, acestea pot sesiza AEAPO, solicitându-i asistența în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 în termen de trei luni de la notificarea deciziei de către supraveghetorul grupului. În această situație, AEAPO poate acționa conform competențelor care îi sunt conferite prin articolul respectiv.
(3) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a preciza criteriile de evaluare dacă regimul de solvabilitate al unei țări terțe este echivalent cu regimul prevăzut la titlul I capitolul VI.
(4) Dacă criteriile adoptate în conformitate cu alineatul (3) au fost îndeplinite de o țară terță, Comisia, în conformitate cu articolul 301a și asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, poate adopta acte delegate care să determine dacă regimul de supraveghere al țării terțe respective este echivalent cu regimul stabilit la titlul I capitolul VI.
Aceste acte delegate sunt revizuite în mod regulat pentru a ține seama de orice modificare semnificativă adusă regimului de supraveghere stabilit la titlul I capitolul VI și regimului de supraveghere din țara terță respectivă.
AEAPO publică și actualizează pe site-ul său web o listă a tuturor țărilor terțe menționate la primul paragraf.
(5) Prin derogare de la alineatul (4) și chiar în cazul în care criteriile specificate în conformitate cu alineatul (3) nu au fost îndeplinite, Comisia poate, pentru perioada menționată la alineatul (6), în conformitate cu articolul 301a și asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, să adopte acte delegate care să determine dacă regimul de solvabilitate al unei țări terțe aplicat întreprinderilor care își au sediul central în țara terță respectivă este echivalent temporar cu regimul stabilit la titlul I capitolul VI, în cazul în care:
(a)
se poate demonstra că există deja sau că poate fi adoptat și aplicat de țara terță un regim de solvabilitate care poate fi considerat echivalent în conformitate cu alineatul (4);
(b)
țara terță are un regim de solvabilitate bazat pe riscuri și stabilește cerințe de solvabilitate cantitative și calitative, precum și cerințe legate de raportarea și transparența în materie de supraveghere;
(c)
dreptul țării terțe permite, în principiu, colaborarea și schimbul de informații confidențiale în materie de supraveghere cu AEAPO și autoritățile de supraveghere;
(d)
țara terță are un sistem de supraveghere independent; și
(e)
țara terță a instituit obligații privind secretul profesional pentru toate persoanele care acționează în numele autorităților sale de supraveghere.
AEAPO publică și actualizează pe site-ul său web o listă a tuturor țărilor terțe menționate la primul paragraf.
(6) Perioada inițială de echivalență temporară menționată la alineatul (5) este de 10 ani, cu excepția cazului în care, înainte de sfârșitul perioadei respective:
(a)
actul delegat respectiv a fost revocat; sau
(b)
s-a adoptat un act delegat în conformitate cu alineatul (4) pentru a stabili că regimul de supraveghere al țării terțe în cauză a fost considerat echivalent cu cel stabilit la titlul I capitolul VI.
Echivalența temporară face obiectul unor reînnoiri pentru perioade suplimentare de 10 ani în cazul în care sunt respectate în continuare criteriile menționate la alineatul (5). Comisia adoptă orice astfel de act delegat în conformitate cu articolul 301a și fiind asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Actele delegate care determină echivalența temporară iau în considerare rapoartele Comisiei elaborate în conformitate cu articolul 177 alineatul (2). Aceste acte delegate sunt revizuite în mod regulat de Comisie. AEAPO asistă Comisia în ceea ce privește evaluarea deciziilor respective. Comisia informează Parlamentul cu privire la toate revizuirile efectuate și raportează Parlamentului European în legătură cu concluziile sale.
(7) În cazul în care, în conformitate cu alineatul (5), este adoptat un act delegat care stabilește că regimul de supraveghere al unei țări terțe este echivalent temporar, țara terță respectivă este considerată echivalentă în sensul alineatului (1) al doilea paragraf.”
51.
Articolul 231 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 231
Modelul intern al grupului
(1) În cazul în care se solicită permisiunea de a calcula cerința de capital de solvabilitate pe bază consolidată a unui grup, precum și cerința de capital de solvabilitate a întreprinderilor de asigurare și de reasigurare din grup pe baza unui model intern de către o întreprindere de asigurare sau de reasigurare și întreprinderile sale afiliate ori, în comun, de către întreprinderile afiliate unui holding de asigurare, autoritățile de supraveghere în cauză cooperează pentru a decide dacă acordă sau nu această permisiune și, după caz, pentru a stabili condițiile în care se acordă o astfel de permisiune.
Cererea menționată la primul paragraf se adresează supraveghetorului grupului.
Supraveghetorul grupului îi informează pe ceilalți membri ai colegiului supraveghetorilor și le transmite fără întârziere cererea completă.
(2) Autoritățile de supraveghere în cauză depun toate eforturile pentru a ajunge la o decizie comună cu privire la respectiva cerere în termen de șase luni de la data la care supraveghetorul grupului primește cererea completă.
(3) Dacă, în termenul de șase luni menționat la alineatul (2), oricare dintre autoritățile de supraveghere în cauză a înaintat chestiunea AEAPO în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, supraveghetorul grupului își amână decizia și așteaptă decizia pe care AEAPO o poate lua în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din același regulament, urmând să-și ia decizia în conformitate cu decizia AEAPO. Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză.
AEAPO ia decizia în termen de o lună. Chestiunea nu mai poate fi înaintată AEAPO după expirarea perioadei de șase luni sau după ce s-a ajuns la o decizie comună.
Dacă, în conformitate cu articolul 41 alineatele (2) și (3) și cu articolul 44 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, decizia propusă de grup este respinsă, supraveghetorul grupului ia o decizie finală. Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză. Termenul de șase luni este considerat perioadă de conciliere în sensul articolului 19 alineatul (2) din respectivul regulament.
(4) AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a procesului decizional în comun menționat la alineatul (2) în ceea ce privește aplicarea permisiunilor menționate la alineatul (1) în scopul facilitării deciziilor comune.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(5) Dacă autoritățile de supraveghere implicate au ajuns la o decizie comună în sensul alineatului (2), supraveghetorul grupului pune la dispoziția solicitantului un document în care sunt prezentate toate motivele de la baza deciziei.
(6) În cazul în care nu se adoptă nicio decizie comună în termen de șase luni de la data primirii cererii complete din partea grupului, supraveghetorul grupului ia o decizie proprie cu privire la cerere.
Supraveghetorul grupului ține seama în mod corespunzător de toate opiniile și rezervele exprimate în cursul respectivei perioade de șase luni de către celelalte autorități de supraveghere în cauză.
Supraveghetorul grupului pune la dispoziția solicitantului și a celorlalte autorități de supraveghere în cauză un document care cuprinde decizia complet motivată.
Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză.
(7) În cazul în care una dintre autoritățile de supraveghere în cauză consideră că profilul de risc al unei întreprinderi de asigurare sau de reasigurare aflate sub supravegherea sa se abate în mod semnificativ de la ipotezele care stau la baza modelului intern aprobat la nivel de grup și atât timp cât întreprinderea în cauză nu răspunde în mod adecvat preocupărilor autorității de supraveghere, autoritatea respectivă poate impune, în conformitate cu articolul 37, o majorare de capital față de cerința de capital de solvabilitate a întreprinderii de asigurare sau de reasigurare în cauză rezultată din aplicarea modelului intern menționat.
În circumstanțe excepționale, în care această majorare de capital ar fi inadecvată, autoritatea de supraveghere poate să solicite întreprinderii în cauză să își calculeze cerința de capital de solvabilitate pe baza formulei standard menționate la titlul I capitolul VI secțiunea 4 subsecțiunile 1 și 2. În conformitate cu articolul 37 alineatul (1) literele (a) și (c), autoritatea de supraveghere poate impune o majorare de capital față de cerința de capital de solvabilitate a întreprinderii de asigurare sau de reasigurare în cauză rezultată din aplicarea formulei standard.
Autoritatea de supraveghere motivează orice decizie menționată la primul și la al doilea paragraf atât față de întreprinderea de asigurare sau de reasigurare, cât și față de ceilalți membri ai colegiului supraveghetorilor.
AEAPO poate emite ghiduri pentru a asigura aplicarea consecventă și coerentă a prezentului alineat.”
52.
La articolul 232 primul paragraf, fraza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„Pentru a stabili dacă cerința de capital de solvabilitate pe bază consolidată a grupului reflectă în mod corespunzător profilul de risc al grupului, supraveghetorul grupului acordă o deosebită atenție tuturor cazurilor în care situațiile menționate la articolul 37 alineatul (1) literele (a)-(d) pot apărea la nivel de grup, în special cazurilor în care:”.
53.
La articolul 232, al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 37 alineatele (1)-(5), împreună cu actele delegate și cu standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare adoptate în conformitate cu articolul 37 alineatele (6), (7) și (8), se aplică mutatis mutandis.”
54.
La articolul 233 alineatul (6), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 37 alineatele (1)-(5), împreună cu actele delegate și standardele tehnice de reglementare și de punere în aplicare adoptate în conformitate cu articolul 37 alineatele (6), (7) și (8), se aplică mutatis mutandis.”
55.
Articolul 234 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 234
Acte delegate privind articolele 220-229 și 230-233
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a preciza principiile tehnice și metodele prevăzute la articolele 220-229, precum și aplicarea articolelor 230-233, reflectând natura economică a structurilor juridice specifice.”
56.
Articolul 237 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 237
Filialele unei întreprinderi de asigurare sau de reasigurare: decizia privind cererea
(1) În cazul cererilor privind posibilitatea de a intra sub incidența normelor stabilite la articolele 238 și 239, autoritățile de supraveghere în cauză cooperează în cadrul colegiului supraveghetorilor, într-un proces de cooperare deplină, pentru a decide dacă acordă sau nu permisiunea solicitată și pentru a determina, dacă este cazul, celelalte condiții necesare pentru obținerea unei astfel de permisiuni.
Cererile menționate la primul paragraf se adresează doar autorității de supraveghere care a autorizat filiala. Autoritatea de supraveghere respectivă îi informează pe ceilalți membri ai colegiului supraveghetorilor și le transmite fără întârziere cererea completă.
(2) Autoritățile de supraveghere în cauză depun toate eforturile posibile pentru a ajunge la o decizie comună cu privire la respectiva cerere în termen de trei luni de la data la care toate autoritățile de supraveghere din cadrul colegiului supraveghetorilor primesc cererea completă.
(3) Dacă, în perioada de trei luni menționată la alineatul (2), oricare dintre autoritățile de supraveghere în cauză a înaintat chestiunea AEAPO în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, supraveghetorul grupului își amână propria decizie și așteaptă decizia pe care AEAPO o poate lua în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din regulamentul menționat, urmând să-și ia decizia în conformitate cu decizia AEAPO. Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză.
AEAPO ia decizia în termen de o lună. Chestiunea nu se înaintează AEAPO după expirarea termenului de trei luni sau după ce s-a ajuns la o decizie comună.
Dacă, în conformitate cu articolul 41 alineatele (2) și (3) și cu articolul 44 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, decizia propusă de grup este respinsă, supraveghetorul grupului ia o decizie finală. Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză. Termenul de trei luni este considerat perioadă de conciliere în sensul articolului 19 alineatul (2) din respectivul regulament.
(4) AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a procesului de adoptare a deciziei comune menționate la alineatul (2) în ceea ce privește aplicarea permisiunilor menționate la alineatul (1) în scopul facilitării deciziilor comune.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(5) Dacă autoritățile de supraveghere în cauză au ajuns la o decizie comună în sensul alineatului (2), autoritatea de supraveghere care a autorizat filiala pune la dispoziția solicitantului un document în care sunt prezentate toate motivele de la baza deciziei. Decizia comună este considerată determinantă și este aplicată de către autoritățile de supraveghere din statele membre interesate.
(6) În lipsa unei decizii comune a autorităților de supraveghere în cauză în perioada de trei luni prevăzută la alineatul (2), supraveghetorul grupului adoptă propria decizie privind cererea.
În cursul acestei perioade, supraveghetorul grupului ține seama în mod corespunzător de:
(a)
opiniile și rezervele autorităților de supraveghere în cauză;
(b)
rezervele celorlalte autorități de supraveghere din cadrul colegiului supraveghetorilor.
Decizia cuprinde motivele pe care se întemeiază și o explicație a oricărei abateri semnificative de la rezervele celorlalte autorități de supraveghere în cauză. Supraveghetorul grupului transmite o copie a deciziei solicitantului și celorlalte autorități de supraveghere în cauză. Decizia este considerată determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere implicate.”
57.
La articolul 238, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Colegiul supraveghetorilor depune toate eforturile pentru a ajunge la un acord cu privire la propunerea autorității de supraveghere care a autorizat filiala, precum și cu privire la alte posibile măsuri.
Acordul respectiv este recunoscut ca fiind determinant și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză.”
58.
La articolul 238, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) În cazul în care autoritatea de supraveghere și supraveghetorul grupului nu se pun de acord, oricare dintre părți poate, în termen de o lună de la propunerea autorității de supraveghere, să înainteze chestiunea AEAPO, solicitând asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În acest caz, AEAPO poate să acționeze în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul menționat și ia o decizie în termen de o lună de la înaintarea chestiunii. Termenul de o lună este considerat perioadă de conciliere în sensul articolului 19 alineatul (2) din respectivul regulament. Chestiunea nu se înaintează AEAPO după expirarea termenului de o lună menționat în prezentul paragraf sau după ce s-a ajuns la un acord în colegiu în conformitate cu alineatul (4) de la prezentul articol.
Autoritatea de supraveghere care a autorizat filiala își amână decizia și așteaptă decizia pe care AEAPO o poate lua în conformitate cu articolul 19 din regulamentul menționat, urmând să-și ia decizia în conformitate cu decizia AEAPO.
Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză.
Decizia precizează toate motivele pe care se întemeiază.
Decizia se transmite filialei și colegiului supraveghetorilor.”
59.
La articolul 239 se adaugă alineatul următor:
„(4) Autoritatea de supraveghere sau supraveghetorul grupului poate transmite chestiunea și solicita asistența AEAPO, conform articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, în cazul în care autoritatea de supraveghere și supraveghetorul grupului nu convin asupra oricărora dintre următoarele:
(a)
asupra probării planului de redresare, inclusiv asupra unei extinderi a perioadei de redresare, în termenul de patru luni menționat la alineatul (1); sau
(b)
asupra aprobării măsurilor propuse în termenul de o lună menționat la alineatul (2).
În aceste cazuri, AEAPO poate să acționeze în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul menționat și ia o decizie în termen de o lună de la înaintarea chestiunii.
Chestiunea nu se înaintează către AEAPO:
(a)
după expirarea termenului de patru luni sau, respectiv, de o lună menționat la primul paragraf;
(b)
după ce în colegiu s-a ajuns la un acord în conformitate cu alineatul (1) al doilea paragraf sau cu alineatul (2) al doilea paragraf;
(c)
în cazul situațiilor de urgență menționate la alineatul (2).
Termenul de patru luni sau, respectiv, termenul de o lună este considerat perioadă de conciliere în sensul articolului 19 alineatul (2) din respectivul regulament.
Autoritatea de supraveghere care a autorizat filiala își amână decizia și așteaptă decizia pe care AEAPO o poate lua în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din regulamentul menționat, urmând să-și ia decizia finală în conformitate cu decizia AEAPO. Respectiva decizie este recunoscută ca fiind determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză.
Decizia precizează toate motivele pe care se întemeiază.
Decizia se transmite filialei și colegiului supraveghetorilor.”
60.
Articolul 241 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 241
Filialele unei întreprinderi de asigurare sau de reasigurare: acte delegate
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se precizează următoarele:
(a)
criteriile pentru a evalua dacă sunt îndeplinite condițiile menționate la articolul 236;
(b)
criteriile pentru a evalua ce situații pot fi considerate ca situații de urgență, în conformitate cu articolul 239 alineatul (2);
(c)
procedurile care trebuie urmate de către autoritățile de supraveghere atunci când fac schimb de informații, își exercită drepturile sau își îndeplinesc obligațiile în conformitate cu articolele 237-240.”
61.
La articolul 242, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Până la 31 decembrie 2017, Comisia face o evaluare a aplicării titlului III, în special în ceea ce privește cooperarea autorităților de supraveghere în cadrul colegiului supraveghetorilor și funcționalitatea acestui colegiu, precum și practicile de supraveghere privind stabilirea majorărilor de capital și prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului, însoțit, dacă este cazul, de propuneri de modificare a prezentei directive.”
62.
La articolul 242 alineatul (2), data de „31 octombrie 2015” se înlocuiește cu data de „31 decembrie 2018”.
63.
La articolul 244, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a în ceea ce privește definirea unei concentrări semnificative de riscuri în sensul alineatelor (2) și (3) de la prezentul articol.
(5) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește supravegherea concentrărilor de riscuri, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza modul de identificare a concentrărilor semnificative de riscuri și de stabilire a pragurilor corespunzătoare în sensul alineatului (3).
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(6) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la formatele și machetele pentru raportarea unor astfel de concentrări de riscuri în sensul alineatului (2).
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 septembrie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
64.
La articolul 245, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a în ceea ce privește definirea unei tranzacții intragrup semnificative în sensul alineatelor (2) și (3) de la prezentul articol.
(5) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește supravegherea tranzacțiilor intragrup, AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza modul de identificare a tranzacțiilor intragrup semnificative în sensul alineatului (3).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(6) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile, formatele și machetele pentru raportarea unor astfel de tranzacții intragrup în sensul alineatului (2).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
65.
La articolul 247, alineatele (3)-(7) se înlocuiesc cu următorul text:
„(3) În anumite cazuri, la cererea oricărei alte autorități de supraveghere, autoritățile de supraveghere în cauză pot să adopte o decizie comună prin care să acorde derogări de la criteriile enunțate la alineatul (2), dacă aplicarea acestora ar fi neadecvată, ținând seama de structura grupului și de importanța relativă a activităților întreprinderilor de asigurare și de reasigurare în diferite țări, și să numească o altă autoritate de supraveghere drept supraveghetor al grupului.
În acest scop, oricare dintre autoritățile de supraveghere implicate poate iniția o dezbatere pentru a stabili dacă criteriile menționate la alineatul (2) sunt adecvate. O astfel de dezbatere nu poate avea loc mai mult de o dată pe an.
Autoritățile de supraveghere în cauză depun toate eforturile pentru a ajunge la o decizie comună privind alegerea supraveghetorului grupului în termen de trei luni de la inițierea dezbaterii. Înainte de a lua o decizie, autoritățile de supraveghere în cauză oferă grupului posibilitatea de a-și exprima opinia.
Supraveghetorul desemnat al grupului prezintă grupului decizia comună luată, precizând toate motivele de la baza acesteia.
(4) Dacă, în cursul perioadei de trei luni menționate la alineatul (3) al treilea paragraf, oricare dintre autoritățile de supraveghere în cauză a înaintat chestiunea AEAPO în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, autoritățile de supraveghere respective își amână propria decizie și așteaptă decizia pe care AEAPO o poate lua în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din același regulament, urmând să ia o decizie comună în conformitate cu decizia AEAPO. Această decizie comună este considerată determinantă și se aplică de către autoritățile de supraveghere în cauză. Termenul de trei luni este considerat perioadă de conciliere în sensul articolului 19 alineatul (2) din respectivul regulament.
(5) AEAPO ia decizia în termen de o lună de la data la care i s-a înaintat chestiunea în conformitate cu alineatul (4). Chestiunea nu se înaintează AEAPO după expirarea termenului de trei luni sau după ce s-a ajuns la o decizie comună. Supraveghetorul desemnat al grupului transmite grupului și colegiului supraveghetorilor decizia comună luată, precizând toate motivele de la baza acesteia.
(6) Dacă nu s-a ajuns la o decizie comună, rolul de supraveghetor al grupului este exercitat de autoritatea de supraveghere identificată în conformitate cu alineatul (2) de la prezentul articol.
(7) AEAPO informează Parlamentul European, Consiliul și Comisia, cel puțin o dată pe an, cu privire la orice dificultăți majore în legătură cu aplicarea alineatelor (2), (3) și (6).
În cazul în care apar dificultăți majore la aplicarea criteriilor prevăzute la alineatele (2) și (3) de la prezentul articol, Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a preciza în mod mai detaliat aceste criterii.”
66.
Articolul 248 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
„Dacă supraveghetorul grupului nu își îndeplinește sarcinile menționate la alineatul (1) sau dacă membrii colegiului supraveghetorilor nu cooperează în măsura în care trebuie să o facă în conformitate cu acest alineat, oricare dintre autoritățile de supraveghere implicate poate să înainteze chestiunea AEAPO, solicitând asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul menționat.”;
(b)
la alineatul (3), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Colegiul supraveghetorilor este alcătuit din supraveghetorul grupului, autoritățile de supraveghere din toate statele membre în care sunt situate sediile centrale ale tuturor întreprinderilor filiale și AEAPO, în conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”;
(c)
la alineatul (4), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul unor opinii divergente privind acordurile de coordonare, orice membru al colegiului supraveghetorilor poate sesiza AEAPO cu privire la chestiunea respectivă, solicitând asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa în conformitate cu competențele care îi sunt conferite prin articolul menționat. Supraveghetorul grupului ia decizia finală în conformitate cu decizia AEAPO. Supraveghetorul grupului transmite decizia celorlalte autorități de supraveghere în cauză.”;
(d)
la alineatul (5), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Fără a aduce atingere drepturilor și îndatoririlor atribuite prin prezenta directivă supraveghetorului grupului și celorlalte autorități de supraveghere, acordurile de coordonare pot atribui supraveghetorului grupului, celorlalte autorități de supraveghere sau AEAPO sarcini suplimentare în cazul în care acest lucru duce la o supraveghere mai eficientă a grupului și nu afectează activitățile de supraveghere ale membrilor colegiului supraveghetorilor în privința responsabilităților lor individuale.”;
(e)
alineatele (6) și (7) se înlocuiesc cu următorul text:
„(6) AEAPO elaborează ghiduri pentru funcționarea operațională a colegiilor supraveghetorilor pe baza unor analize complete ale activității lor pentru a evalua nivelul de convergență dintre acestea. Astfel de evaluări se efectuează cel puțin o dată la trei ani. Statele membre se asigură că supraveghetorul grupului transmite AEAPO informațiile privind funcționarea colegiului supraveghetorilor și orice dificultate întâmpinată care este relevantă pentru evaluări.
Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește coordonarea dintre autoritățile de supraveghere, AEAPO poate elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza condițiile de funcționare operațională a colegiilor supraveghetorilor, pe baza ghidurilor menționate la primul paragraf.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la al doilea paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(7) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește coordonarea dintre autoritățile de supraveghere, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a aduce precizări cu privire la coordonarea supravegherii la nivel de grup în sensul alineatelor (1)-(6).
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(8) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a în ceea ce privește definiția conceptului de «sucursală semnificativă».”
67.
Articolul 249 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Cu scopul de a se asigura că autoritățile de supraveghere, inclusiv supraveghetorul grupului, dispun de aceeași cantitate de informații relevante, fără a aduce atingere responsabilităților lor, respectivele autorități, indiferent dacă au sau nu sediul în același stat membru, își furnizează reciproc aceste informații pentru a permite și facilita realizarea sarcinilor de supraveghere ale celorlalte autorități vizate de prezenta directivă. Astfel, autoritățile de supraveghere în cauză și supraveghetorul grupului își comunică reciproc și fără întârziere orice informații relevante imediat ce acestea sunt disponibile sau fac schimb de informații la cerere. Informațiile menționate la acest paragraf cuprind, însă fără a se limita la acestea, informații despre acțiuni ale grupului și ale autorităților de supraveghere și informații furnizate de grup.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(1a) Dacă o autoritate de supraveghere nu a comunicat informații relevante sau o cerere de cooperare, în special în scopul unui schimb de informații relevante, a fost respinsă sau nu a primit răspuns în termen de două săptămâni, autoritățile de supraveghere pot înainta chestiunea AEAPO.
În cazul în care chestiunea îi este înaintată, AEAPO, fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 258 din TFUE, poate lua măsuri în conformitate cu competențele care-i sunt conferite prin articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”;
(c)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește coordonarea și schimbul de informații dintre autoritățile de supraveghere, AEAPO elaborează, cu respectarea articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a)
elementele care trebuie colectate sistematic de către supraveghetorul grupului și diseminate altor autorități de supraveghere în cauză sau care trebuie transmise supraveghetorului grupului de către celelalte autorități de supraveghere în cauză;
(b)
elementele esențiale sau relevante pentru supravegherea la nivel de grup, cu scopul de a îmbunătăți convergența raportării în scopuri de supraveghere.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(4) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare în ceea ce privește coordonarea și schimbul de informații dintre autoritățile de supraveghere, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile și machetele pentru transmiterea informațiilor către supraveghetorul grupului, precum și pentru procedura de cooperare și schimb de informații între autoritățile de supraveghere conform dispozițiilor prezentului articol.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 30 septembrie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
68.
Articolul 250 se modifică după cum urmează:
„Articolul 250
Consultarea între autoritățile de supraveghere
(1) Fără a aduce atingere articolului 248, în cazul în care o decizie este importantă pentru sarcinile de supraveghere ale altor autorități de supraveghere, autoritățile de supraveghere în cauză se consultă reciproc în cadrul colegiului supraveghetorilor, înaintea luării deciziei, în legătură cu următoarele aspecte:
(a)
schimbări în structura acționarilor, în structura organizațională sau managerială a întreprinderilor de asigurare și de reasigurare dintr-un grup care necesită aprobarea sau autorizarea autorităților de supraveghere;
(b)
decizia de extindere a perioadei de redresare în temeiul articolului 138 alineatele (3) și (4);
(c)
sancțiuni majore sau măsuri excepționale luate de autoritățile de supraveghere, inclusiv impunerea unei majorări de capital față de cerința de capital de solvabilitate în temeiul articolului 37 și impunerea oricărei limitări a utilizării unui model intern pentru calcularea cerinței de capital de solvabilitate în temeiul titlului I capitolul VI secțiunea 4 subsecțiunea 3.
În sensul primului paragraf literele (b) și (c), supraveghetorul grupului este consultat întotdeauna.
Pe lângă acestea, în cazul în care o decizie se bazează pe informațiile primite de la alte autorități de supraveghere, autoritățile de supraveghere în cauză se consultă reciproc înaintea luării deciziei.
(2) Fără a aduce atingere articolului 248, o autoritate de supraveghere poate decide să nu consulte nicio altă autoritate de supraveghere în cazuri de urgență sau în cazul în care o asemenea consultare ar putea pune în pericol eficacitatea deciziei. În acest caz, autoritatea de supraveghere informează fără întârziere celelalte autorități de supraveghere în cauză.”
69.
La articolul 254 alineatul (2), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Statele membre prevăd ca autoritățile lor responsabile de realizarea supravegherii la nivel de grup să aibă acces la orice informație relevantă pentru scopul respectivei supravegheri, indiferent de natura întreprinderii respective. Articolul 35 alineatele (1)-(5) se aplică mutatis mutandis.
Supraveghetorul grupului poate limita raportările periodice de supraveghere cu o periodicitate mai redusă de un an de la nivelul grupului în cazul în care întreprinderile de asigurare sau reasigurare din cadrul grupului beneficiază de limitarea de la articolul 35 alineatul (6), având în vedere natura, amploarea și complexitatea riscurilor inerente activității grupului.
Supraveghetorul grupului poate face excepții cu privire la raportările rubrică cu rubrică în cazul în care întreprinderile de asigurare sau reasigurare din cadrul grupului beneficiază de excepția de la articolul 35 alineatul (7), având în vedere natura, amploarea și complexitatea riscurilor inerente activității grupului și obiectivul legat de stabilitatea financiară.”
70.
La articolul 255 alineatul (2) se adaugă următoarele paragrafe:
„Dacă solicitării adresate unei alte autorități de supraveghere de a efectua o verificare în conformitate cu dispozițiile prezentului alineat nu i s-a dat curs în termen de două săptămâni sau dacă autoritatea de supraveghere respectivă nu poate să își exercite dreptul de a participa în conformitate cu al treilea paragraf, autoritatea solicitantă poate înainta chestiunea AEAPO și poate solicita asistență în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010. În această situație, AEAPO poate acționa conform competențelor care îi sunt conferite prin articolul respectiv.
În conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, AEAPO are dreptul de a participa la inspecțiile la fața locului în cazul în care acestea sunt organizate în comun de către două sau mai multe autorități de supraveghere.”
71.
Articolul 256 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare asupra informațiilor care trebuie publicate și a termenelor-limită pentru publicarea anuală a informațiilor în ceea ce privește raportul unic privind solvabilitatea și situația financiară, în conformitate cu alineatul (2), și raportul privind solvabilitatea și situația financiară ale grupului, în conformitate cu alineatul (1).”;
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(5) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare în ceea ce privește raportul unic privind solvabilitatea și situația financiară ale grupului, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile și machetele, precum și modalitatea de publicare a raportului unic privind solvabilitatea și situația financiară ale grupului conform dispozițiilor din prezentul articol.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.”
72.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 256a
Structura grupurilor
Statele membre solicită întreprinderilor de asigurare și de reasigurare, holdingurilor de asigurare și holdingurilor financiare mixte să facă publice anual, la nivelul grupului, structura juridică și structura de guvernanță și organizațională, inclusiv o descriere a tuturor sucursalelor, a întreprinderilor afiliate semnificative și a sucursalelor semnificative care aparțin grupului.”
73.
La articolul 258, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru coordonarea măsurilor de punere în aplicare menționate la alineatele (1) și (2) de la prezentul articol.”
74.
Articolul 259 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 259
Raportarea de către AEAPO
(1) AEAPO prezintă un raport anual Parlamentului European în conformitate cu articolul 50 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(2) AEAPO informează, printre altele, cu privire la toate situațiile semnificative și relevante, întâmpinate în activitățile de supraveghere și cu privire la cooperarea dintre supraveghetori în cadrul titlului III, în special în ceea ce privește:
(a)
procesul de numire a supraveghetorului grupului, numărul de supraveghetori ai grupului și răspândirea lor geografică;
(b)
modul de lucru al colegiului supraveghetorilor, în special implicarea și angajamentul autorităților de supraveghere în cazul în care acestea nu sunt supraveghetorul grupului.
(3) În sensul alineatului (1) de la prezentul articol, AEAPO poate include, de asemenea, principalele concluzii care rezultă din evaluările menționate la articolul 248 alineatul (6), dacă este cazul.”
75.
Articolul 260 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 260
Întreprinderile-mamă din afara Uniunii: verificarea echivalenței
(1) În cazul menționat la articolul 213 alineatul (2) litera (c), autoritățile de supraveghere implicate verifică dacă întreprinderile de asigurare și de reasigurare a căror întreprindere-mamă își are sediul central în afara Uniunii fac obiectul unei supravegheri efectuate de către autoritatea de supraveghere a țării terțe, echivalente cu supravegherea la nivel de grup prevăzută la prezentul titlu în cazul întreprinderilor de asigurare și de reasigurare menționate la articolul 213 alineatul (2) literele (a) și (b).
În cazul în care nu s-a adoptat niciun act delegat în conformitate cu alineatul (2), (3) sau (5) de la prezentul articol, verificarea se efectuează de către autoritatea de supraveghere care ar fi supraveghetorul grupului, dacă s-ar aplica criteriile enunțate la articolul 247 alineatul (2) (denumită în continuare «supraveghetor în exercițiu al grupului»), fie la cererea întreprinderii-mamă sau a oricărei întreprinderi de asigurare și de reasigurare autorizate în Uniune, fie din proprie inițiativă. AEAPO îl asistă pe supraveghetorul în exercițiu al grupului în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Înainte de a lua o decizie privind echivalența în cadrul verificării, supraveghetorul în exercițiu al grupului se consultă, asistat de AEAPO, cu celelalte autorități de supraveghere în cauză. Decizia se ia în funcție de criteriile adoptate în conformitate cu alineatul (2). Supraveghetorul în exercițiu al grupului nu poate lua în ceea ce privește o țară terță o decizie care se află în contradicție cu orice altă decizie luată anterior în legătură cu respectiva țară terță, cu excepția cazului în care este necesar să se țină seama de modificări semnificative aduse regimului de supraveghere stabilit în titlul I și regimului de supraveghere din țara terță respectivă.
În cazul în care autoritățile de supraveghere nu sunt de acord cu decizia luată în conformitate cu al treilea paragraf, acestea pot sesiza AEAPO, solicitându-i asistența în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 în termen de trei luni de la notificarea deciziei de către supraveghetorul în exercițiu al grupului. În această situație, AEAPO poate acționa conform competențelor care îi sunt conferite prin articolul respectiv.
(2) Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a preciza criteriile care trebuie utilizate pentru a evalua dacă regimul prudențial de supraveghere a grupurilor dintr-o țară terță este echivalent regimului prevăzut la prezentul titlu.
(3) Dacă criteriile adoptate în conformitate cu alineatul (2) de la prezentul articol au fost îndeplinite de o țară terță, Comisia, în conformitate cu articolul 301a și asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, poate adopta acte delegate care să determine dacă regimul prudențial al țării terțe respective este echivalent cu regimul stabilit la prezentul titlu.
Un astfel de act delegat este revizuit în mod regulat pentru a se lua în considerare orice schimbare adusă regimului prudențial de supraveghere a grupurilor stabilit la prezentul titlu și regimului prudențial de supraveghere a grupurilor existent în țara terță și orice altă schimbare de reglementare care poate afecta decizia referitoare la echivalență.
AEAPO publică și actualizează pe site-ul său web o listă a tuturor țărilor terțe menționate la primul paragraf.
(4) În cazul în care Comisia nu adoptă un act delegat în conformitate cu alineatul (3) sau (5) de la prezentul articol, se aplică articolul 262.
(5) Prin derogare de la alineatul (3) și chiar dacă criteriile specificate la alineatul (2) nu au fost îndeplinite, Comisia poate adopta, pentru o perioadă limitată, în conformitate cu articolul 301a și asistată de AEAPO în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, acte delegate care să determine dacă regimul prudențial al unei țări terțe aplicat întreprinderilor a căror întreprindere-mamă are sediul central în afara Uniunii la 1 ianuarie 2014 este echivalent temporar cu regimul stabilit la titlul I, dacă țara terță respectivă a îndeplinit cel puțin următoarele criterii:
(a)
și-a asumat față de Uniune angajamentul de a adapta și de a aplica un regim prudențial care să poată fi considerat echivalent în conformitate cu alineatul (3) înainte de sfârșitul perioadei limitate și de a lua parte la procesul de evaluare a echivalenței;
(b)
a elaborat un program de lucru pentru a îndeplini angajamentul menționat la litera (a);
(c)
a alocat resurse suficiente pentru a îndeplini angajamentul menționat la litera (a);
(d)
are un regim prudențial bazat pe riscuri și stabilește cerințe de solvabilitate cantitative și calitative, precum și cerințe legate de raportarea și transparența în materie de supraveghere și de supravegherea grupurilor;
(e)
a semnat acorduri scrise de colaborare și schimb de informații confidențiale în materie de supraveghere cu AEAPO și autoritățile de supraveghere, astfel cum se stabilește la articolul 13 alineatul (10);
(f)
are un sistem de supraveghere independent;
(g)
a instituit obligații privind secretul profesional pentru toate persoanele care acționează în numele autorităților sale de supraveghere, în special privind schimbul de informații cu AEAPO și cu autoritățile de supraveghere, astfel cum se stabilește la articolul 13 alineatul (10).
Actele delegate privind echivalența temporară țin seama de rapoartele Comisiei elaborate în conformitate cu articolul 177 alineatul (2). Respectivele acte delegate se revizuiesc periodic, pe baza rapoartelor privind progresele înregistrate întocmite de țara terță în cauză, care sunt prezentate Comisiei și evaluate de acestea în fiecare an. AEAPO asistă Comisia în ceea ce privește evaluarea rapoartelor respective privind progresele înregistrate.
AEAPO publică și actualizează pe site-ul său web o listă a tuturor țărilor terțe menționate la primul paragraf.
Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 301a pentru a aduce precizări suplimentare cu privire la condițiile stabilite la primul paragraf. Actele delegate se pot referi și la competențele autorităților de supraveghere de a impune cerințe suplimentare de raportare în materie de supraveghere în timpul perioadei de echivalență temporară.
(6) Perioada limitată menționată la alineatul (5) se încheie la 31 decembrie 2020 sau la data la care, în conformitate cu alineatul (3), regimul prudențial al țării terțe în cauză este considerat echivalent cu regimul stabilit la titlul I, dacă acest fapt are loc înainte de 31 decembrie 2020.
Perioada respectivă poate fi prelungită cu cel mult un an, atunci când AEAPO și Comisia au nevoie de acest interval pentru a realiza evaluarea echivalenței în sensul alineatului (3).
(7) În cazul în care, în conformitate cu alineatul (5), se adoptă un act delegat care determină că regimul prudențial al unei țări terțe este temporar echivalent, statele membre aplică articolul 261, cu excepția cazului în care există o întreprindere de asigurare sau reasigurare situată într-un stat membru cu un total al bilanțului care depășește totalul bilanțului întreprinderii-mamă situate în afara Uniunii. În această situație, sarcina supraveghetorului grupului este îndeplinită de supraveghetorul în exercițiu al grupului.”
76.
La articolul 262 alineatul (1), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În absența supravegherii echivalente menționate la articolul 260 sau atunci când un stat membru nu aplică articolul 261 în cazul echivalenței temporare în conformitate cu articolul 260 alineatul (7), statul membru respectiv aplică în cazul întreprinderilor de asigurare și reasigurare oricare dintre următoarele:
(a)
articolele 218-235 și articolele 244-258, mutatis mutandis;
(b)
una dintre metodele stabilite la alineatul (2).”
77.
La articolul 300, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Cuantumurile exprimate în euro în prezenta directivă se revizuiesc din cinci în cinci ani, prin majorarea valorii de bază în euro cu variația procentuală a indicilor armonizați ai prețurilor de consum din toate statele membre publicați de Comisie (Eurostat), începând de la 31 decembrie 2015 până la data revizuirii, și se rotunjesc la un multiplu de 100 000 EUR.”
78.
Articolul 301 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 301
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul european pentru asigurări și pensii ocupaționale instituit prin Decizia 2004/9/CE a Comisiei (33). Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011, coroborat cu articolul 4 din respectivul regulament.
Articolul 301a
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Delegarea de competențe menționată la articolele 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 și 308b se conferă Comisiei pentru o perioadă de patru ani de la 23 mai 2014.
Comisia redactează un raport privind competența delegată cel târziu cu șase luni înainte de încheierea perioadei de patru ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolele 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 și 308b poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu.
O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) Imediat ce adoptă un act delegat, Comisia notifică simultan Parlamentului European și Consiliului acest lucru.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolele 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 sau 308b intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost exprimată nicio obiecție de către Parlamentul European sau Consiliu în termen de trei luni de la notificarea Parlamentului European și a Consiliului cu privire la acest act sau în cazul în care, înainte de expirarea acestei perioade, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 301b
Dispoziție privind intrarea în vigoare a standardelor tehnice de reglementare
(1) Până la 24 mai 2016, Comisia urmează procedura stabilită la articolul 301a atunci când adoptă pentru prima data standardele tehnice de reglementare prevăzute la articolele 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 și 249. Modificările acestor acte delegate sau, după expirarea perioadei de tranziție, noile standarde tehnice de reglementare se adoptă în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(2) Delegarea competenței menționată la alineatul (1) poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(3) Până la 24 mai 2016, AEAPO poate prezenta Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare pentru adaptarea la evoluțiile tehnice de pe piețele financiare a actelor delegate prevăzute la articolele 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 și 308b.
Proiectele de standarde tehnice de reglementare respective se limitează la aspectele tehnice ale actelor delegate menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
79.
La articolul 304, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la 31 decembrie 2020, un raport cu privire la aplicarea abordării prevăzute la alineatul (1) și la practicile autorităților de supraveghere adoptate în temeiul alineatului (1), însoțit, după caz, de propuneri adecvate. Raportul respectiv abordează în special efectele transfrontaliere ale utilizării abordării respective în vederea prevenirii arbitrajului de reglementare între întreprinderile de asigurare și de reasigurare.”
80.
Următoarea secțiune se adaugă în titlul VI capitolul I:
„SECȚIUNEA 3
ASIGURAREA ȘI REASIGURAREA
Articolul 308a
Introducerea treptată
(1) Începând cu 1 aprilie 2015, statele membre se asigură că autoritățile de supraveghere au competența de a decide cu privire la aprobarea:
(a)
fondurilor proprii auxiliare în conformitate cu articolul 90;
(b)
clasificării elementelor fondurilor proprii menționate la articolul 95 al treilea paragraf;
(c)
parametrilor specifici întreprinderilor în conformitate cu articolul 104 alineatul (7);
(d)
modelelor interne integrale sau parțiale în conformitate cu articolele 112 și 113;
(e)
vehiculelor investiționale care urmează să se constituie pe teritoriul lor în conformitate cu articolul 211;
(f)
fondurilor proprii auxiliare ale holdingurilor de asigurare intermediare în conformitate cu articolul 226 alineatul (2);
(g)
unui model intern de grup în conformitate cu articolele 230 și 231 și cu articolul 233 alineatul (5);
(h)
utilizării submodulului «risc aferent devalorizării acțiunilor» în funcție de durată în conformitate cu articolul 304;
(i)
aplicării primei de echilibrare în cazul structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc în conformitate cu articolele 77b și 77c;
(j)
aplicării primei de volatilitate în cazul structurii temporale relevante a ratei dobânzilor fără risc în conformitate cu articolul 77d, în cazul în care statele membre solicită acest lucru;
(k)
aplicării măsurilor tranzitorii în cazul ratei dobânzilor fără risc în conformitate cu articolul 308c;
(l)
aplicării măsurilor tranzitorii în cazul rezervelor tehnice în conformitate cu articolul 308d.
(2) Începând cu 1 aprilie 2015, statele membre se asigură că autoritățile de supraveghere au competența de:
(a)
a stabili nivelul și domeniul de aplicare al supravegherii la nivel de grup în conformitate cu titlul III capitolul I secțiunile 2 și 3;
(b)
a desemna supraveghetorul grupului în conformitate cu articolul 247;
(c)
a institui un colegiu al supraveghetorilor în conformitate cu articolul 248.
(3) Începând cu 1 iulie 2015, statele membre se asigură că autoritățile de supraveghere au competența de:
(a)
a decide deducerea oricărei participații în conformitate cu articolul 228 al doilea paragraf;
(b)
a stabili metoda de calculare a solvabilității la nivel de grup în conformitate cu articolul 220;
(c)
a determina echivalența, dacă este cazul, în conformitate cu articolele 227 și 260;
(d)
a permite întreprinderilor de asigurare și reasigurare să facă obiectul articolelor 238 și 239, în conformitate cu articolul 236;
(e)
a efectua determinările menționate la articolele 262 și 263;
(f)
a decide, dacă e cazul, aplicarea măsurilor tranzitorii în conformitate cu articolul 308b.
(4) Statele membre impun autorităților de supraveghere în cauză să examineze cererile de aprobare sau de acordare a permisiunii depuse de întreprinderile de asigurare și de reasigurare în conformitate cu alineatele (2) și (3). Deciziile luate de autoritățile de supraveghere privind cererile de aprobare sau de acordare a permisiunii nu sunt aplicabile înainte de 1 ianuarie 2016.
Articolul 308b
Măsuri tranzitorii
(1) Fără a aduce atingere articolului 12, întreprinderile de asigurare sau reasigurare care, până la 1 ianuarie 2016, nu mai încheie contracte de asigurare sau reasigurare noi și își administrează portofoliul exclusiv pentru a-și încheia activitatea nu fac obiectul titlurilor I, II și III din prezenta directivă până la datele prevăzute la alineatul (2) în cazul în care:
(a)
întreprinderea a anunțat autoritatea de supraveghere că își va încheia activitatea înainte de 1 ianuarie 2019; sau
(b)
întreprinderea face obiectul măsurilor de reorganizare prevăzute la titlul IV capitolul II și s-a numit un administrator.
(2) Întreprinderile de asigurare și de reasigurare care intră sub incidența:
(a)
alineatului (1) litera (a) fac obiectul titlurilor I, II și III din prezenta directivă de la 1 ianuarie 2019 sau de la o dată anterioară, în cazul în care autoritatea de supraveghere nu este mulțumită de progresul realizat în vederea terminării activității întreprinderii;
(b)
alineatului (1) litera (a) fac obiectul titlurilor I, II și III din prezenta directivă de la 1 ianuarie 2021 sau de la o dată anterioară, în cazul în care autoritatea de supraveghere nu este mulțumită de progresul realizat în vederea terminării activității întreprinderii.
(3) Întreprinderile de asigurare și de reasigurare fac obiectul măsurilor tranzitorii de la alineatele (1) și (2) numai dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
întreprinderea nu face parte dintr-un grup sau, dacă face parte dintr-un grup, toate întreprinderile care fac parte din grupul respectiv încetează să subscrie noi contracte de asigurare sau de reasigurare;
(b)
întreprinderea transmite autorității sale de supraveghere un raport anual în care indică progresele realizate în încetarea activității sale;
(c)
întreprinderea a notificat autorității sale de supraveghere faptul că aplică măsurile tranzitorii.
Alineatele (1) și (2) nu împiedică o întreprindere să funcționeze în conformitate cu titlurile I, II și III din prezenta directivă.
(4) Statele membre întocmesc o listă cu întreprinderile de asigurare și de reasigurare în cauză și o transmit tuturor celorlalte state membre.
(5) Statele membre se asigură că, pentru o perioadă care nu depășește patru ani începând cu 1 ianuarie 2016, termenul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare transmit informațiile menționate la articolul 35 alineatele (1)-(4) la intervale de un an sau mai scurte scade cu două săptămâni în fiecare exercițiu financiar, cu începere cel târziu după 20 de săptămâni de la sfârșitul exercițiului financiar al întreprinderii raportat la exercițiul său financiar care se încheie la data de 30 iunie 2016 sau ulterior acestei date, însă înainte de 1 ianuarie 2017, și până la cel mult 14 săptămâni după sfârșitul exercițiului financiar al întreprinderii raportat la exercițiile sale financiare care se încheie la data de 30 iunie 2019 sau ulterior acestei date, însă înainte de 1 ianuarie 2020.
(6) Pentru o perioadă care nu depășește patru ani începând cu 1 ianuarie 2016, termenul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare publică informațiile menționate la articolul 51 scade cu două săptămâni în fiecare exercițiu financiar, cu începere cel târziu după 20 de săptămâni de la sfârșitul exercițiului financiar al întreprinderii raportat la exercițiul său financiar care se încheie la data de 30 iunie 2016 sau ulterior acestei date, însă înainte de 1 ianuarie 2017, și până la cel mult 14 săptămâni după sfârșitul exercițiului financiar al întreprinderii raportat la exercițiile sale financiare care se încheie la data de 30 iunie 2019 sau ulterior acestei date, însă înainte de 1 ianuarie 2020.
(7) Pentru o perioadă care nu depășește patru ani începând de la 1 ianuarie 2016, termenul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare transmit trimestrial informațiile menționate la articolul 35 alineatele (1)-(4) scade cu o săptămână în fiecare exercițiu financiar, cu începere cel târziu după opt săptămâni raportat la fiecare trimestru care se încheie la 1 ianuarie 2016 sau ulterior acestei date, însă înainte de 1 ianuarie 2017, și până la cinci săptămâni raportat la oricare trimestru care se încheie la 1 ianuarie 2019 sau ulterior acestei date, însă înainte de 1 ianuarie 2020.
(8) Statele membre se asigură că alineatele (5), (6) și (7) de la prezentul articol se aplică mutatis mutandis în cazul întreprinderilor de asigurare și de reasigurare participative, holdingurilor de asigurare și holdingurilor financiare mixte la nivel de grup, în conformitate cu articolele 254 și 256, iar termenele menționate la alineatele (5), (6) și (7) se extind cu câte șase săptămâni fiecare.
(9) În pofida articolului 94, elementele fondurilor proprii de bază se includ în fondurile proprii de bază de rangul 1 timp de cel mult 10 ani după 1 ianuarie 2016, cu condiția ca acestea:
(a)
să fi fost emise înainte de 1 ianuarie 2016 sau anterior datei de intrare în vigoare a actului delegat menționat la articolul 97, luându-se în considerare data care este mai apropiată;
(b)
la 31 decembrie 2015, să fi putut fi utilizate pentru a atinge marja de solvabilitate disponibilă până la cel puțin 50 % din marja de solvabilitate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative care au fost adoptate în temeiul articolului 16 alineatul (3) din Directiva 73/239/CEE, articolului 1 din Directiva 2002/13/CE, articolului 27 alineatul (3) din Directiva 2002/83/CE și articolului 36 alineatul (3) din Directiva 2005/68/CE;
(c)
să nu fi fost clasificate de rangul 1 sau rangul 2 în conformitate cu articolul 94.
(10) În pofida articolului 94, elementele fondurilor proprii de bază se includ în fondurile proprii de bază de rangul 2 timp de cel mult 10 ani după 1 ianuarie 2016, cu condiția ca acestea:
(a)
să fi fost emise înainte de 1 ianuarie 2016 sau anterior datei de intrare în vigoare a actului delegat menționat la articolul 97, luându-se în considerare data care este mai apropiată;
(b)
la 31 decembrie 2015, să fi putut fi utilizate pentru a atinge marja de solvabilitate disponibilă până la cel puțin 25 % din marja de solvabilitate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative care au fost adoptate în temeiul articolului 16 alineatul (3) din Directiva 73/239/CEE, articolului 1 din Directiva 2002/13/CE, articolului 27 alineatul (3) din Directiva 2002/83/CE și articolului 36 alineatul (3) din Directiva 2005/68/CE.
(11) În ceea ce privește întreprinderile de asigurare și de reasigurare care investesc în titluri de valoare tranzacționabile sau în alte instrumente financiare bazate pe împrumuturi restructurate emise înainte de 1 ianuarie 2011, cerințele menționate la articolul 135 alineatul (2) se aplică numai în situația în care după 31 decembrie 2014 au fost adăugate noi expuneri-suport sau unele expuneri-suport au fost înlocuite.
(12) În pofida articolului 100, articolului 101 alineatul (3) și articolului 104, se aplică următoarele:
(a)
până la 31 decembrie 2017, parametrii standard care urmează să fie folosiți la calculul submodulului «risc de concentrare» și al submodulului «risc de marjă de credit» în conformitate cu formula standard sunt aceiași în cazul expunerilor față de administrațiile centrale sau băncile centrale ale statelor membre, denominate și finanțate în moneda națională a fiecărui stat membru, ca și cei care s-ar aplica expunerilor denominate și finanțate în moneda lor națională;
(b)
în 2018, parametrii standard care urmează să fie folosiți la calculul submodulului «risc de concentrare» și al submodulului «risc de marjă de credit» în conformitate cu formula standard sunt reduși cu 80 % în cazul expunerilor față de administrațiile centrale sau băncile centrale ale statelor membre, denominate și finanțate în moneda națională a fiecărui stat membru;
(c)
în 2019, parametrii standard care urmează să fie folosiți la calculul submodulului «risc de concentrare» și al submodulului «risc de marjă de credit» în conformitate cu formula standard sunt reduși cu 50 % în cazul expunerilor față de administrațiile centrale sau băncile centrale ale statelor membre, denominate și finanțate în moneda națională a oricărui stat membru;
(d)
începând cu 1 ianuarie 2020, parametrii standard care urmează să fie folosiți la calculul submodulului «risc de concentrare» și al submodulului «risc de dispersie» în conformitate cu formula standard nu sunt reduși în cazul expunerilor față de administrațiile centrale sau băncile centrale ale statelor membre, denominate și finanțate în moneda națională a oricărui stat membru.
(13) În pofida articolului 100, articolului 101 alineatul (3) și articolului 104, parametrii standard care urmează să fie folosiți pentru acțiuni achiziționate de întreprindere până la 1 ianuarie 2016, inclusiv la calculul submodulului «risc aferent devalorizării acțiunilor» în conformitate cu formula standard, fără opțiunea menționată la articolul 304, se calculează ca medii ponderate ale:
(a)
parametrului standard care urmează să fie folosit la calculul submodulului «risc aferent devalorizării acțiunilor» în conformitate cu articolul 304; și
(b)
parametrului standard care urmează să fie folosit la calculul submodulului «risc aferent devalorizării acțiunilor» în conformitate cu formula standard, fără opțiunea menționată la articolul 304.
Ponderea parametrului de la primul paragraf litera (b) crește cel puțin liniar la sfârșitul fiecărui exercițiu de la 0 % în timpul exercițiului care începe la 1 ianuarie 2016 la 100 % la 1 ianuarie 2023.
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a în care se precizează criteriile care trebuie îndeplinite, inclusiv acțiunile care pot face obiectul perioadei tranzitorii.
Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a perioadei de tranziție, AEAPO elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la procedurile pentru aplicarea prezentului alineat.
AEAPO transmite Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 30 iunie 2015.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la al patrulea paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.
(14) În pofida articolului 138 alineatele (3) și (4), în cazul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare respectă cerința de marjă de solvabilitate, prevăzută la articolul 16a din Directiva 73/239/CEE, la articolul 28 din Directiva 2002/83/CE sau, respectiv, la articolul 37, 38 sau 39 din Directiva 2005/68/CE, astfel cum sunt puse în aplicare în dreptul statului membru în ziua care precede data abrogării directivelor menționate în conformitate cu articolul 310 din prezenta directivă, însă nu respectă cerința de capital de solvabilitate în primul an de aplicare al prezentei directive, autoritatea de supraveghere îi poate solicita întreprinderii de asigurare sau de reasigurare în cauză să ia măsurile necesare pentru stabilirea nivelului de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau în vederea reducerii profilului său de risc pentru a asigura respectarea cerinței de capital de solvabilitate până la 31 decembrie 2017.
Întreprinderea de asigurare sau de reasigurare în cauză transmite autorității sale de supraveghere, o dată la trei luni, un raport de activitate în care prezintă măsurile luate și progresele realizate pentru stabilirea nivelului de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru reducerea profilului de risc astfel încât să asigure respectarea cerinței de capital de solvabilitate.
Prelungirea menționată la primul paragraf este anulată dacă raportul de activitate arată că, în perioada dintre constatarea nerespectării cerinței de capital de solvabilitate și data depunerii raportului, întreprinderea de asigurare sau de reasigurare nu a obținut progrese substanțiale pentru restabilirea nivelului de fonduri proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru reducerea profilului său de risc astfel încât să asigure respectarea cerinței de capital de solvabilitate.
(15) În cazul în care, la 23 mai 2014, statele membre de origine au pus în aplicare dispozițiile menționate la articolul 4 din Directiva 2003/41/CE, respectivele state membre de origine pot continua să aplice actele cu putere de lege și actele administrative adoptate de acestea în vederea respectării articolelor 1-19, 27-30, 32-35 și 37-67 din Directiva 2002/83/CE, astfel cum erau în vigoare în ultima zi de aplicare a Directivei 2002/83/CE, până la 31 decembrie 2019.
Comisia poate adopta acte delegate care modifică perioada tranzitorie prevăzută la prezentul alineat în cazul în care modificările aduse articolelor 17-17c din Directiva 2003/41/CE au fost adoptate înainte de data specificată la prezentul alineat.
(16) Statele membre pot permite ultimei întreprinderi-mamă de asigurare sau de reasigurare, în perioada de până la 31 martie 2022, să solicite aprobarea unui model intern al grupului aplicabil unei părți a grupului în care atât întreprinderea, cât și întreprindere-mamă ultimă sunt situate în același stat membru și dacă partea respectivă este o parte distinctă cu un profil de risc în mod semnificativ diferit de restul grupului.
(17) În pofida articolului 218 alineatele (2) și (3), dispozițiile tranzitorii menționate la alineatele (8)-(12) și (15) de la prezentul articol și la articolele 308c, 308d și 308e se aplică mutatis mutandis la nivelul grupului.
În pofida articolului 218 alineatele (2), (3) și (4), dispozițiile tranzitorii menționate la alineatul (14) de a prezentul articol se aplică mutatis mutandis la nivelul grupului și în cazul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare participative sau întreprinderile de asigurare și de reasigurare dintr-un grup respectă solvabilitatea ajustată menționată la articolul 9 din Directiva 98/78/CE, însă nu respectă cerința de capital de solvabilitate.
Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 301a prin care se stabilesc modificările solvabilității grupului în cazul în care sunt aplicabile dispozițiile tranzitorii menționate la alineatul (13) de la prezentul alineat și care sunt legate de:
(a)
eliminarea dublei utilizări a fondurilor proprii eligibile și a creării de capital intragrup menționată la articolele 222 și 223;
(b)
evaluarea activelor și pasivelor menționată la articolul 224;
(c)
aplicarea metodelor de calcul la întreprinderile de asigurare și de reasigurare afiliate menționată la articolul 225;
(d)
aplicarea metodelor de calcul la holdingurile de asigurare intermediare menționată la articolul 226;
(e)
metodele pentru calculul solvabilității la nivel de grup menționate la articolele 230 și 233;
(f)
calculul cerinței de capital de solvabilitate la nivel de grup menționat la articolul 231;
(g)
stabilirea unei majorări de capital menționată la articolul 232;
(h)
principiile de calculare a solvabilității la nivel de grup a unui holding de asigurare menționate la articolul 235.
Articolul 308c
Măsuri tranzitorii privind rata dobânzilor fără risc
(1) Întreprinderile de asigurare și de reasigurare pot aplica, sub rezerva unei aprobări prealabile din partea autorității lor de supraveghere, o ajustare tranzitorie a structurii temporale a ratei dobânzilor fără risc în ceea ce privește obligațiile de asigurare și de reasigurare admisibile.
(2) Pentru fiecare monedă, ajustarea se calculează ca parte a diferenței dintre:
(a)
rata dobânzii astfel cum este determinată de întreprinderea de asigurare sau de reasigurare în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative adoptate în conformitate cu articolul 20 din Directiva 2002/83/CE la ultima dată de aplicare a respectivei directive;
(b)
rata dobânzii acumulate, calculată ca rata unică de actualizare care, atunci când se aplică fluxurilor de trezorerie ale portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare admisibile, are drept rezultat o valoare egală cu valoarea celei mai bune estimări a portofoliului de obligații de asigurare sau reasigurare admisibile atunci când se ține cont de valoarea în timp a banilor utilizând structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc menționată la articolul 77 alineatul (2).
În cazul în care statele membre au adoptat acte cu putere de lege și acte administrative în temeiul articolului 20 alineatul (1) partea B litera (a) punctul (ii) din Directiva 2002/83/CE, rata dobânzii menționată la primul paragraf litera (a) de la prezentul alineat se determină pe baza metodelor folosite de întreprinderea de asigurare sau de reasigurare la ultima dată de aplicare a Directivei 2002/83/CE.
Partea menționată la primul paragraf scade liniar la sfârșitul fiecărui exercițiu, de la 100 % în timpul exercițiului care începe la 1 ianuarie 2016 până la 0 % la 1 ianuarie 2032.
În cazul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare aplică prima de volatilitate menționată la articolul 77d, structura temporală relevantă a ratei dobânzilor fără risc menționată la litera (b) este structura temporală relevantă ajustată a ratei dobânzilor fără risc menționată la articolul 77d.
(3) Obligațiile de asigurare și de reasigurare admisibile cuprind numai obligațiile de asigurare sau de reasigurare care îndeplinesc următoarele cerințe:
(a)
contractele din care decurg obligațiile de asigurare și de reasigurare au fost încheiate înainte de prima dată de aplicare a prezentei directive, fiind excluse reînnoirile de contracte la data respectivă sau la o dată ulterioară;
(b)
până la ultima dată de aplicare a Directivei 2002/83/CE, rezervele tehnice pentru obligațiile de asigurare și de reasigurare au fost determinate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative adoptate în temeiul articolului 20 din directiva menționată la ultima dată de aplicare a respectivei directive;
(c)
articolul 77b nu se aplică obligațiilor de asigurare și de reasigurare.
(4) Întreprinderile de asigurare și de reasigurare care aplică alineatul (1):
(a)
nu includ obligațiile de asigurare și de reasigurare admisibile în calculul primei de volatilitate menționate la articolul 77d;
(b)
nu aplică articolul 308d;
(c)
în cadrul raportului lor privind solvabilitatea și situația lor financiară menționat la articolul 51, fac public faptul că aplică structura temporală tranzitorie a ratei dobânzilor fără risc, precum și cuantificarea impactului neaplicării acestei măsuri tranzitorii asupra poziției lor financiare.
Articolul 308d
Măsuri tranzitorii privind rezervele tehnice
(1) Întreprinderile de asigurare și de reasigurare pot aplica, sub rezerva unei aprobări prealabile din partea autorității lor de supraveghere, o deducere tranzitorie la rezervele tehnice. Deducerea respectivă poate fi aplicată la nivelul grupelor de riscuri omogene menționate la articolul 80.
(2) Deducerea tranzitorie corespunde unei părți a diferenței dintre următoarele două valori:
(a)
rezervele tehnice după deducerea sumelor recuperabile din contractele de reasigurare și vehiculele investiționale, calculate în conformitate cu articolul 76 la prima dată de aplicare a prezentei directive;
(b)
rezervele tehnice după deducerea sumelor recuperabile din contractele de reasigurare calculate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative adoptate în temeiul articolului 15 din Directiva 73/239/CEE, al articolului 20 din Directiva 2002/83/CE și al articolului 32 din Directiva 2005/68/CE în ziua precedentă datei de la care directivele menționate sunt abrogate în temeiul articolului 310 din prezenta directivă.
Partea maximă deductibilă scade liniar la sfârșitul fiecărui exercițiu, de la 100 % în timpul exercițiului care începe la 1 ianuarie 2016 până la 0 % la 1 ianuarie 2032.
În cazul în care întreprinderile de asigurare și de reasigurare utilizează la data primei aplicări a prezentei directive prima de volatilitate menționată la articolul 77d, valoarea menționată la litera (a) se calculează cu prima de volatilitate de la data respectivă.
(3) Sub rezerva unei aprobări prealabile din partea autorității de supraveghere sau la inițiativa acesteia, valorile rezervelor tehnice, inclusiv, dacă este cazul, valoarea primei de volatilitate, utilizate pentru calcularea deducerii tranzitorii menționate la alineatul (2) literele (a) și (b) pot fi recalculate la intervale de 24 de luni sau mai frecvent dacă profilul de risc al întreprinderii a suferit modificări semnificative.
(4) Deducerea menționată la alineatul (2) poate fi limitată de autoritatea de supraveghere dacă aplicarea sa ar putea duce la o reducere a cerințelor privind resursele financiare care se aplică întreprinderii în cazul în care sunt comparate cu cele calculate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative adoptate în temeiul Directivei 73/239/CEE, al Directivei 2002/83/CE și al Directivei 2005/68/CE în ziua precedentă datei la care directivele menționate sunt abrogate în temeiul articolului 310 din prezenta directivă.
(5) Întreprinderile de asigurare și de reasigurare care aplică alineatul (1):
(a)
nu aplică articolul 308c;
(b)
în cazul în care nu ar îndeplini cerința de capital de solvabilitate fără aplicarea deducerii tranzitorii, transmit anual un raport autorității lor de supraveghere în care indică măsurile luate și progresele realizate pentru a restabili, la sfârșitul perioadei de tranziție menționate la alineatul (2), un nivel al fondurilor proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru a-și reduce profilul de risc astfel încât să asigure din nou respectarea cerinței de capital de solvabilitate;
(c)
în cadrul raportului lor privind solvabilitatea și situația lor financiară menționat la articolul 51, fac public faptul că aplică deducerea tranzitorie la rezervele tehnice, precum și cuantificarea impactului neaplicării respectivelor deduceri tranzitorii asupra poziției lor financiare.
Articolul 308e
Planul de introducere treptată referitoare la măsurile tranzitorii privind rata dobânzilor fără risc și rezervele tehnice
Întreprinderile de asigurare și de reasigurare care aplică măsurile tranzitorii menționate la articolele 308c și 308d informează autoritatea de supraveghere imediat ce constată că nu ar îndeplini cerința de capital de solvabilitate fără aplicarea acestor măsuri tranzitorii. Autoritatea de supraveghere îi solicită întreprinderii de asigurare sau de reasigurare în cauză să ia măsurile necesare pentru a asigura îndeplinirea cerinței de capital de solvabilitate la sfârșitul perioadei de tranziție.
În termen de două luni de la constatarea nerespectării cerinței de capital de solvabilitate fără aplicarea acestor măsuri tranzitorii, întreprinderea de asigurare sau de reasigurare în cauză îi transmite autorității de supraveghere un plan de introducere treptată în care se indică măsurile planificate pentru restabilirea nivelului fondurilor proprii eligibile care să acopere cerința de capital de solvabilitate sau pentru reducerea profilului de risc, astfel încât să se asigure respectarea cerinței de capital de solvabilitate la sfârșitul perioadei de tranziție. Întreprinderea de asigurare sau de reasigurare în cauză poate actualiza planul de introducere treptată în timpul perioadei de tranziție.
Întreprinderile de asigurare sau de reasigurare în cauză transmit anual autorității lor de supraveghere un raport în care indică măsurile luate și progresele realizate pentru a asigura îndeplinirea cerinței de capital de solvabilitate la sfârșitul perioadei de tranziție. Autoritățile de supraveghere revocă aprobarea de aplicare a măsurii tranzitorii în cazul în care din raportul de activitate reiese că îndeplinirea cerinței de capital de solvabilitate la sfârșitul perioadei de tranziție este nerealistă.”
81.
Articolul 309 alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(a)
primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma articolelor 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26-32, 34-49, 51-55, 67, 68, 71, 72, 74-85, 87-91, 93-96, 98, 100-110, 112, 113, 115-126, 128, 129, 131-134, 136-142, 144, 146, 148, 162-167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210-233, 235-240, 243-258, 260-263, 265, 266, 303 și 304, precum și anexelor III și IV, până la 31 martie 2015. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul respectivelor măsuri.”;
(b)
se adaugă următorul paragraf:
„În pofida celui de al doilea paragraf, statele membre aplică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolului 308a începând de la 1 aprilie 2015.”
82.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 310a
Personalul și resursele AEAPO
AEAPO evaluează necesitățile de personal și de resurse rezultate din asumarea competențelor și atribuțiilor sale în temeiul prezentei directive și prezintă un raport în legătură cu acestea Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.”
83.
Articolul 311 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 311
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 308a se aplică de la 1 aprilie 2015.
Articolele 1, 2, 3, 5-9, 11, 12, 15, 16, 17, 19-22, 24, 25, 33, 57-66, 69, 70, 73, 145, 147, 149-161, 168-171, 174-177, 179-184, 186-189, 191, 193-209, 267-300, 302, 305-308, 308b, precum și anexele I, II, V, VI și VII se aplică de la 1 ianuarie 2016.
Comisia poate adopta acte delegate și standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare înainte de data menționată la al treilea paragraf.”
84.
În partea A din anexa III, punctul 28 se înlocuiește cu următorul text:
„28.
în oricare dintre cazuri și ca alternativă la formele de întreprinderi de asigurare generală enumerate la punctele 1-27 și la punctul 29, forma de societate europeană (SE) în sensul Regulamentului (CE) nr. 2157/2001 al Consiliului (1);
29.
în măsura în care statul membru în cauză permite unei societăți cooperative să desfășoare activități de asigurare generală și ca alternativă la formele de întreprinderi de asigurare generală enumerate la punctele 1-28, forma de societate cooperativă europeană în sensul Regulamentului (CE) nr. 1435/2003 al Consiliului (34).
85.
În partea B din anexa III, punctul 28 se înlocuiește cu următorul text:
„28.
în oricare dintre cazuri și ca alternativă la formele de întreprinderi de asigurare de viață enumerate la punctele 1-27 și la punctul 29, forma de societate europeană (SE) în sensul Regulamentului (CE) nr. 2157/2001;
29.
în măsura în care statul membru în cauză permite unei societăți cooperative să desfășoare activități de asigurare de viață și ca alternativă la formele de întreprinderi de asigurare de viață enumerate la punctele 1-28, forma de societate cooperativă europeană în sensul Regulamentului (CE) nr. 1435/2003.”
86.
În partea C din anexa III, punctul 28 se înlocuiește cu următorul text:
„28.
în oricare dintre cazuri și ca alternativă la formele de întreprinderi de reasigurare enumerate la punctele 1-27 și la punctul 29, forma de societate europeană (SE) în sensul Regulamentului (CE) nr. 2157/2001;
29.
în măsura în care statul membru în cauză permite unei societăți cooperative să desfășoare activități de reasigurare și ca alternativă la formele de întreprinderi de reasigurare enumerate la punctele 1-28, forma de societate cooperativă europeană în sensul Regulamentului (CE) nr. 1435/2003.”
87.
În tabelul de corespondență din anexa VII, în coloana „Prezenta directivă”, se introduce articolul 13 punctul 27 ca fiind corespunzător articolului 5 litera (d) din Directiva 73/239/CEE.
Articolul 3
Modificări aduse Regulamentului (CE) nr. 1060/2009
În Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, articolul 2 alineatul (3) se elimină.
Articolul 4
Modificări aduse Regulamentului (UE) nr. 1094/2010
Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 13, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Parlamentul European sau Consiliul pot formula obiecțiuni la un standard tehnic de reglementare în termen de trei luni de la data notificării standardului tehnic de reglementare adoptat de Comisie. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu trei luni.
Atunci când Comisia adoptă un standard tehnic de reglementare identic cu proiectul de standard tehnic de reglementare transmis de autoritate, termenul în care Parlamentul European și Consiliul pot formula obiecțiuni la acesta este de o lună de la data notificării. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, această perioadă se prelungește cu o lună. Perioada prelungită poate fi prelungită cu încă o lună la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”
2.
La articolul 17 alineatul (2), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Fără a aduce atingere competențelor stabilite la articolul 35, autoritatea competentă pune la dispoziția autorității, fără întârziere, toate informațiile pe care autoritatea le consideră necesare pentru ancheta sa, inclusiv în ceea ce privește modul în care actele menționate la articolul 1 alineatul (2) sunt aplicate în conformitate cu legislația Uniunii.”
Articolul 5
Modificări aduse Regulamentului (UE) nr. 1095/2010
Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 13, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Parlamentul European sau Consiliul pot formula obiecțiuni la un standard tehnic de reglementare în termen de trei luni de la data notificării standardului tehnic de reglementare adoptat de Comisie. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu trei luni.
Atunci când Comisia adoptă un standard tehnic de reglementare identic cu proiectul de standard tehnic de reglementare transmis de autoritate, termenul în care Parlamentul European și Consiliul pot formula obiecțiuni la acesta este de o lună de la data notificării. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, această perioadă se prelungește cu o lună. Perioada prelungită poate fi prelungită cu încă o lună la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”
2.
La articolul 17 alineatul (2), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Fără a aduce atingere competențelor stabilite la articolul 35, autoritatea competentă pune la dispoziția autorității, fără întârziere, toate informațiile pe care autoritatea le consideră necesare pentru ancheta sa, inclusiv în ceea ce privește modul în care actele menționate la articolul 1 alineatul (2) sunt aplicate în conformitate cu dreptul Uniunii.”
Articolul 6
Revizuire
Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la 1 ianuarie 2017 și, ulterior, în fiecare an, un raport în care precizează dacă AES au transmis proiectele de standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare prevăzute în Directivele 2003/71/CE și 2009/138/CE, dacă transmiterea respectivelor proiecte de standarde tehnice de reglementare sau de punere în aplicare este obligatorie sau facultativă, însoțit, dacă este cazul, de propuneri legislative.
Articolul 7
Transpunere
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru respectarea dispozițiilor articolului 1 punctul 1 și ale articolului 2 punctele 1, 3, 6-11, 13, 14, 17-23, 32, 34, 36, 38-44, 46-54, 56-59, 65-70, 72, 75, 76, 80, 81, 84, 85 și 86 până la 31 martie 2015. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul respectivelor măsuri.
(2) Statele membre aplică măsurile menționate la alineatul (1) de la 1 ianuarie 2016.
Atunci când statele membre adoptă respectivele măsuri, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(3) Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 8
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 2 punctele 25, 43 și 82 se aplică de la 31 martie 2015.
Articolul 9
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 16 aprilie 2014.