РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2013 година
за определяне на годишните разпределени количества емисии за държавите членки за периода от 2013 до 2020 г. съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1708)
(2013/162/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (1), и по-специално член 3, параграф 2, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Емисиите на парников газ от инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2), получени от регистъра на ЕС, решенията на Комисията, националните разпределителни планове и официалната кореспонденция между Комисията и съответните държави членки, представляват проверени данни за емисиите по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(2)
Общите емисии на парников газ от газове и дейности, както са определени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, подадени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (3), за 2012 г., както са установени след първоначалния преглед от 2012 г., проведен от Комисията съгласно насоките за техническия преглед през 2012 г. на инвентаризациите на емисиите на парников газ (4), представляват преразгледани данни за емисиите на парников газ за 2005 г., 2008 г., 2009 г. и 2010 г. по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(3)
С цел да се осигури съгласуваност между определянето на годишните разпределени количества емисии и докладваните емисии на парников газ за всяка година, годишните разпределени количества емисии за държавите членки следва да бъдат изчислени, като се приложат и стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17. Годишното разпределено количество емисии, както е изчислено, следва да се прилага от първата година, за която докладването на инвентаризациите на парников газ, използващи тези нови стойности на потенциала за глобално затопляне, стане задължително съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО.
(4)
Данните, които понастоящем се докладват в националните инвентаризации на парников газ и националните регистри и регистъра на ЕС, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само много малка част от общото количество емисии на парников газ и събирането на допълнителна информация за тези емисии би създало несъразмерна административна тежест. Поради това количеството на емисиите на CO2 от категория на инвентаризация „1.A.3.A гражданско въздухоплаване“ следва да се счита за равно на нула за целите на определяне на годишните разпределени количества емисии.
(5)
Годишното разпределено количество емисии за всяка държава членка за 2020 г. следва да се изчисли, като се извади количеството проверени емисии на парников газ от инсталации, които са съществували през 2005 г., от преразгледаните емисии на парников газ за 2005 г., и резултатът се коригира с процента, посочен в приложение II към Решение № 406/2009/ЕО.
(6)
Количеството проверени емисии на парников газ от инсталации следва да се определи, както следва:
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2005 г.: количеството на емисиите от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г., коригирано с количеството на емисиите на парников газ от тези инсталации, които са били включени или изключени от схемата за търговия с емисии от 2008 до 2012 г. поради коригиран обхват, приложен от държавите членки, и количеството на емисиите на парников газ от инсталации, които са изключени временно за 2005 г., но не са изключени между 2008 г. и 2012 г. от схемата за търговия с емисии;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2007 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2007 г.;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2013 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г. (така, както са съобщени от съответната държава членка и преразгледани от Комисията).
(7)
Средното количество на емисиите на парников газ през 2009 г. на държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли, като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. в съответната държава членка от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(8)
Годишното разпределено количество емисии за държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО за периода 2013-2019 г. следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност средното количество на емисиите на парников газ на тази държава членка за 2009 г. и крайна стойност нейното годишно разпределено количество емисии за 2020 г.
(9)
Годишното разпределено количество емисии за 2013 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации в съответната държава членка, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(10)
Годишното разпределено количество емисии за периода 2014-2019 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност годишното разпределено количество емисии за тази държава членка за 2013 г. и крайна стойност нейното годишното разпределено количество емисии за 2020 г.
(11)
Проверените емисии на парников газ от инсталациите, които са включени едностранно в схемата за търговия с емисии в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО през периода 2008-2012 г., не трябва да се включват в средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г., тъй като това ще доведе до двойно отчитане на емисиите на парников газ при бъдещи корекции на годишните разпределени количества емисии съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
(12)
С оглед на присъединяването на Хърватия към Съюза нейното годишно разпределено количество емисии за всяка година в периода 2013-2020 г. следва да се определя, като се използва същата методика като за останалите държави членки. Тези стойности следва да станат приложими на датата на присъединяване на Хърватия.
(13)
Предвид приемането от Европейския съвет на Решение 2012/419/ЕС от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (5), считано от 2014 г., годишното разпределено количество емисии за Франция, считано от 2014 г. се изчислява, като се вземат предвид съответните преразгледани емисии на парников газ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Годишните разпределени количества емисии за всяка държава членка за всяка година от периода 2013-2020 г. са определени в приложение I и се прилагат с евентуалните корекции, публикувани съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Независимо от разпоредбите на член 1, когато акт, приет съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО, предвижда държавите членки да представят инвентаризации на емисиите на парников газ, определени чрез стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17 на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата, годишните разпределени количества емисии, определени в приложение II, се прилагат, считано от първата година, за която такова докладване на инвентаризациите на емисиите на парников газ е станало задължително.
Член 3
Годишните разпределени количества емисии за Хърватия, както са определени в приложение I, се прилагат от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване на Хърватия.
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2013 година.
DECIZIA COMISIEI
din 26 martie 2013
privind determinarea nivelurilor anuale de emisii alocate statelor membre pentru perioada 2013-2020 în temeiul Deciziei nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului
[notificat cu numărul C(2013) 1708]
(2013/162/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Decizia nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind efortul statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră astfel încât să respecte angajamentele Comunității de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020 (1), în special articolul 3 alineatul (2) paragraful al patrulea,
întrucât:
(1)
Emisiile de gaze cu efect de seră provenite de la instalații reglementate de Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (2), astfel cum rezultă din registrul Uniunii, deciziile Comisiei, planurile naționale de alocare și corespondența oficială dintre Comisie și statele membre în cauză, constituie date verificate cu privire la emisii în sensul articolului 3 alineatul (2) paragraful al patrulea din Decizia nr. 406/2009/CE.
(2)
Emisiile totale de gaze cu efect de seră provenite din gaze și activități, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) din Decizia nr. 406/2009/CE, raportate în anul 2012 în temeiul Deciziei nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind un mecanism de monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto (3) și așa cum au fost stabilite în urma revizuirii inițiale realizate de către Comisie în 2012 în conformitate cu Orientările privind revizuirea tehnică în anul 2012 a inventarelor emisiilor de gaze cu efect de seră (4), constituie date analizate cu privire la emisiile de gaze cu efect de seră pentru anii 2005, 2008, 2009 și 2010, în sensul articolului 3 alineatul (2) paragraful al patrulea din Decizia nr. 406/2009/CE.
(3)
Pentru a asigura coerența dintre determinarea nivelurilor anuale de emisii alocate și emisiile de gaze cu efect de seră raportate pentru fiecare an, nivelurile anuale de emisii alocate statelor membre trebuie să fie calculate, de asemenea, aplicând valorile potențialului de încălzire globală definite în cel de al patrulea raport de evaluare elaborat de IPCC, adoptat prin Decizia 15/CP.17. Nivelul anual de emisii alocate calculat astfel trebuie să devină aplicabil începând cu primul an pentru care raportarea inventarelor de gaze cu efect de seră utilizând aceste noi valori ale potențialului de încălzire globală devine obligatorie în temeiul articolului 3 din Decizia nr. 280/2004/CE.
(4)
Datele raportate în prezent în inventarele naționale de gaze cu efect de seră, în registrele naționale și în registrele Uniunii nu sunt suficiente pentru a determina, la nivel de stat membru, emisiile de CO2 produse de aviația civilă la nivel național și care nu sunt reglementate de Directiva 2003/87/CE. Emisiile de CO2 generate de aviație, care nu sunt reglementate de Directiva 2003/87/CE, reprezintă doar o foarte mică parte din emisiile totale de gaze cu efect de seră, iar colectarea de informații suplimentare cu privire la aceste emisii ar crea o sarcină administrativă disproporționată. Prin urmare, volumul de emisii de CO2 din categoria de inventar „1.A.3.A Aviație civilă” trebuie să se considere egal cu zero în determinarea nivelurilor anuale de emisii alocate.
(5)
Nivelul anual de emisii alocate unui stat membru pentru anul 2020 trebuie să fie calculat scăzând volumul de emisii verificate de gaze cu efect de seră ale instalațiilor care au existat în 2005 din emisiile analizate de gaze cu efect de seră pentru anul 2005 și ajustând rezultatul cu procentajul prevăzut în anexa II la Decizia nr. 406/2009/CE.
(6)
Volumul de emisii verificate de gaze cu efect de seră ale instalațiilor trebuie să fie determinat după cum urmează:
-
pentru statele membre care au participat la schema de comercializare a certificatelor de emisii începând din 2005: volumul de emisii ale instalațiilor reglementate de Directiva 2003/87/CE în anul 2005 ajustat cu volumul de emisii de gaze cu efect de seră ale acelor instalații care au fost incluse în sau excluse din schema de comercializare a certificatelor de emisii din 2008 până în 2012, ca urmare a ajustării domeniului de aplicare de către statele membre, și cu volumul de emisii de gaze cu efect de seră provenite de la instalații excluse temporar în anul 2005, dar neexcluse între 2008 și 2012, din schema de comercializare a certificatelor de emisii;
-
pentru statele membre care au participat la schema de comercializare a certificatelor de emisii începând din 2007: volumul de emisii de gaze cu efect de seră ale instalațiilor reglementate de Directiva 2003/87/CE în anul 2007;
-
pentru statele membre care participă la schema de comercializare a certificatelor de emisii începând din 2013: volumul de emisii de gaze cu efect de seră ale instalațiilor reglementate de Directiva 2003/87/CE în anul 2005 (astfel cum a fost comunicat de către statul membru respectiv și analizat de către Comisie).
(7)
Volumul mediu de emisii de gaze cu efect de seră în anul 2009 ale unui stat membru cu o limită pozitivă a emisiilor de gaze cu efect de seră conform anexei II la Decizia nr. 406/2009/CE trebuie să fie calculat scăzând un volum mediu de emisii verificate de gaze cu efect de seră provenite de la instalații reglementate de Directiva 2003/87/CE în anii 2008, 2009 și 2010 în statul membru respectiv din emisiile sale medii totale analizate de gaze cu efect de seră pentru anii 2008, 2009 și 2010.
(8)
Nivelurile anuale de emisii alocate unui stat membru cu o limită pozitivă a emisiilor de gaze cu efect de seră conform anexei II la Decizia nr. 406/2009/CE pentru fiecare an din perioada 2013-2019 trebuie să fie definite după o traiectorie lineară care începe cu volumul mediu de emisii de gaze cu efect de seră ale statului membru respectiv din anul 2009 și se încheie cu nivelul anual de emisii alocate acestuia pentru anul 2020.
(9)
Nivelul anual de emisii alocate unui stat membru cu o limită negativă a emisiilor de gaze cu efect de seră conform anexei II la Decizia nr. 406/2009/CE pentru anul 2013 trebuie să fie calculat scăzând un volum mediu de emisii verificate de gaze cu efect de seră provenite de la instalații reglementate de Directiva 2003/87/CE în anii 2008, 2009 și 2010 în statul membru respectiv din emisiile sale medii totale analizate de gaze cu efect de seră pentru anii 2008, 2009 și 2010.
(10)
Nivelurile anuale de emisii alocate unui stat membru cu o limită negativă a emisiilor de gaze cu efect de seră conform anexei II la Decizia nr. 406/2009/CE pentru fiecare an din perioada 2014-2019 trebuie să fie definite după o traiectorie lineară care începe cu nivelul anual de emisii alocate statului membru respectiv pentru anul 2013 și se încheie cu nivelul anual de emisii alocate acestuia pentru anul 2020.
(11)
Emisiile verificate de gaze cu efect de seră ale instalațiilor incluse în mod unilateral în schema de comercializare a certificatelor de emisii în conformitate cu articolul 24 din Directiva 2003/87/CE în perioada 2008-2012 nu trebuie să fie luate în calcul în volumul mediu de emisii verificate de gaze cu efect de seră provenite de la instalații reglementate de Directiva 2003/87/CE pentru anii 2008, 2009 și 2010, deoarece acest lucru ar conduce la dubla contabilizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cursul viitoarelor ajustări ale nivelurilor anuale de emisii alocate, în temeiul articolului 10 din Decizia nr. 406/2009/CE.
(12)
Având în vedere aderarea Croației la Uniune, nivelul anual de emisii alocate acestui stat pentru fiecare an din perioada 2013-2020 trebuie să fie determinat utilizând aceeași metodologie ca pentru celelalte state membre. Aceste valori trebuie să devină aplicabile începând cu data de aderare a Croației.
(13)
Având în vedere adoptarea de către Consiliul European a Deciziei 2012/419/UE din 11 iulie 2012 de modificare a statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană (5) începând din 2014, nivelurile anuale de emisii alocate Franței începând din 2014 se calculează prin luarea în considerare a emisiilor relevante analizate de gaze cu efect de seră.
(14)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului privind schimbările climatice,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Nivelurile anuale de emisii alocate fiecărui stat membru pentru fiecare an din perioada 2013-2020 sunt stabilite în anexa I și se aplică sub rezerva ajustărilor publicate în temeiul articolului 10 din Decizia nr. 406/2009/CE.
Articolul 2
Fără a aduce atingere articolului 1, în cazul în care un act adoptat în temeiul articolului 3 din Decizia nr. 280/2004/CE prevede ca statele membre să prezinte inventarele emisiilor de gaze cu efect de seră determinate utilizând valorile potențialului de încălzire globală definite în cel de al patrulea raport de evaluare elaborat de IPCC, astfel cum a fost adoptat prin Decizia 15/CP.17 a Conferinței părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice, nivelurile anuale de emisii alocate stabilite în anexa II se aplică începând cu primul an pentru care acest tip de raportare a inventarelor de gaze cu efect de seră devine obligatorie.
Articolul 3
Nivelurile anuale de emisii alocate Croației, astfel cum sunt stabilite în anexa I, se aplică începând cu data intrării în vigoare a Tratatului de aderare a Croației.
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 26 martie 2013.