РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/346 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2015 година
за предоставяне на поискана от Обединеното кралство дерогация по отношение на Северна Ирландия съгласно Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер С(2015) 542)
(само текстът на английски език е автентичен)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално трета алинея на точка 2 от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва годишно на хектар, е различно от посоченото в първото изречение от втора алинея, точка 2 от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество следва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, посочени в член 1 от тази директива, и следва да бъде обосновано с обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и наличие на култури с високо усвояване на азот.
(2)
На 14 декември 2007 г. Комисията прие Решение 2007/863/ЕО (2) за предоставяне на поисканата от Обединеното кралство дерогация по отношение на Северна Ирландия съгласно Директива 91/676/ЕИО за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, с което се разрешава, при известни условия, торене с оборски тор до пределна стойност от 250 kg азот на хектар годишно във ферми с минимум 80 % пасища.
(3)
На 24 февруари 2011 г. Комисията прие Решение 2011/128/ЕС (3), с което се изменя Решение 2007/863/ЕО и се удължава срокът на действие на дерогацията до 31 декември 2014 г.
(4)
Дерогацията, предоставена с Решение 2007/863/ЕО, изменено с Решение 2011/128/ЕС, обхващаше 145 ферми през 2013 г., което съответства на около 0,59 % от общия брой стопанства и на 0,42 % от общата нетна селскостопанска площ.
(5)
На 10 октомври 2014 г. Обединеното кралство внесе в Комисията искане по отношение на региона на Северна Ирландия за удължаване на дерогацията по третата алинея на точка 2 от приложение III към Директива 91/676/ЕИО.
(6)
В съответствие с член 3, параграф 5 от Директива 91/676/ЕИО Обединеното кралство прилага по отношение на региона на Северна Ирландия програма за действие, обхващаща цялата съответна територия.
(7)
Докладът на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Директива 91/676/ЕИО за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, основаващ се на докладите на държавите членки за периода 2008-2011 г. показва, че в региона на Северна Ирландия в Обединеното кралство всички мониторингови станции отчитат по отношение на подземните води средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в 93 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. По отношение на повърхностните води всички мониторингови станции отчитат средна концентрация на нитрати под 25 mg/l.
(8)
Броят на селскостопанските животни и използването на изкуствени торове са спаднали през последните години. Броят на едрия рогат добитък, птиците и овцете през периода 2008-2011 г. в сравнение с периода 2004-2007 г. е намалял съответно с 5 %, 5 % и 10 %, а броят на свинете се е увеличил с 4 %. Средното внасяне на азот от оборски тор през периода 2008-2011 г. е възлизало на 117 kg/ha и е намаляло със 6,4 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средният излишък на фосфор през периода 2008-2011 г. е бил 13,6 kg/ha, което представлява намаление с 30,1 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното използване на изкуствени азотни торове през периода 2008-2011 г. е намаляло с около 18,4 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното използване на изкуствени фосфорни торове през периода 2008-2011 г. е намаляло с около 53 % в сравнение с периода 2004-2007 г.
(9)
В Северна Ирландия 93 % от селскостопанските земи се използват като пасища. Общо по отношение на всички пасищни ферми, в 42 % от общата площ земята се стопанисва екстензивно и гъстотата на животните е под 1 животинска единица на хектар, при малко използване на торове, в 37 % от общата площ земята се стопанисва в рамките на агро-екологични програми, и само в 24 % от общата площ земята се стопанисва по-интензивно, при гъстота на животните равна или по-голяма от 2 животински единици на хектар. 5 % от площите се използват като обработваема земя. Средното използване на химически торове в пасищата възлиза на 79 kg/ha азот и 5 kg/ha фосфор.
(10)
За Северна Ирландия са характерни обилни валежи и преобладават слабо дрениращи се почви. Поради затрудненото дрениране денитрификационният потенциал на повечето почви в Северна Ирландия е сравнително висок, което намалява нитратната концентрация в почвата, и оттам количеството нитрати, което е податливо на отмиване.
(11)
Климатът в Северна Ирландия се характеризира с равномерно разпределение на валежите през цялата година и със сравнително малки температурни амплитуди, което позволява относително дълъг вегетационен период на тревните култури в районите с активно стопанисване и селскостопанска дейност, продължаващ от 270 дни годишно в източните крайбрежни райони до около 260 дни годишно в централните низини.
(12)
Комисията, след като разгледа искането на Обединеното кралство по отношение на региона на Северна Ирландия, взе предвид Програмата за действие, и в светлината на придобития опит от дерогацията, предоставена с Решение 2007/863/ЕО, изменено с Решение 2011/128/ЕС, счита, че количеството оборски тор, предложено от Северна Ирландия, съответстващо на 250 kg азот на хектар годишно, няма да възпрепятства постигането на целите по Директива 91/676/ЕИО, при положение че бъдат изпълнени някои строги условия.
(13)
Предоставената от Северна Ирландия придружителна информация показва, че предлаганото количество от 250 kg/ha годишно азот от оборски тор във фермите с поне 80 % пасища е оправдано въз основа на обективни критерии, като например продължителният вегетационен период и наличието на култури с високо усвояване на азот.
(14)
Срокът на действие на Решение 2007/863/ЕО, изменено с Решение 2011/128/ЕС, изтича на 31 декември 2014 г. С цел да се осигури възможност на съответните фермери да продължат да ползват дерогацията, уместно е да бъде прието настоящото решение.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден съгласно член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Обединеното кралство по отношение на Северна Ирландия с писмо от 10 октомври 2014 г. с цел да се разреши торене с по-голямо количество оборски тор от предвиденото в първото изречение от втората алинея на точка 2 от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата точка, се разрешава при спазване на условията, посочени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите по настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„пасищни ферми“ означава стопанства, в които 80 % или повече от селскостопанската земя, която може да се тори, е заета с трева;
2)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, сърни, кози и коне;
3)
„трева“ означава културата в постоянно или временно пасище (под временно се разбира пасище на по-малко от четири години);
4)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за пасищните ферми и при условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Ежегодно подаване на заявления и поемане на ангажимент
1. Всяка година фермерите, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление по параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Прилагане на оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от пасящ добитък, което се тори всяка година в пасищните стопанства, включително и от самите животни, не трябва да надхвърля количеството оборски тор, съдържащо 250 kg азот на хектар, при условията, определени в параграфи 2-8.
2. Общото внасяне на азот не трябва да надхвърля предвижданата потребност от хранителни вещества на разглежданата култура и следва да е съобразено с постъпленията от почвата. Общото внасяне на азот трябва да се определя различно в отделните случаи, въз основа на гъстотата на животните и производителността на пасището.
3. За всяка ферма трябва да се води план за наторяването, в който се описва сеитбооборота върху селскостопанската земя и планираното торене с оборски тор и други торове. Той трябва да бъде на разположение във фермата за всяка календарна година преди 1 март. Планът за наторяване трябва да съдържа най-малко следното:
а)
план за сеитбооборота, в който да е посочена площта на парцелите с трева и на парцелите с други култури, включително със скица, показваща местоположението на отделните парцели;
б)
броя на животните, описание на помещенията за животните и системата за съхранение на оборския тор, включително наличните обеми за съхранение на оборски тор;
в)
изчисление на количествата азот (без загубите от съхранение и складиране) и фосфор в добивания във фермата оборски тор;
г)
количеството, вида и характеристиките на оборския тор, изнесен извън фермата или внесен в нея;
д)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
е)
резултати от анализите на почвата, свързани със съдържанието на азот и фосфор, ако има такива;
ж)
видът на тора, които ще се използва;
з)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от оборски тор за всеки парцел;
и)
изчисление на използваното за наторяване количество азот и фосфор от изкуствени и други торове във всеки парцел.
Най-късно до седем дни след настъпването на каквито и да било промени в селскостопанските практики планът за наторяване трябва да бъде преработен, за да се осигури съответствие между плана и действителните селскостопански практики.
4. Всеки фермер трябва да води отчет за наторяването, включително информация, свързана с управлението на вложените количества азот и фосфор и на замърсените води. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
5. За всяка пасищна ферма, ползваща се от дерогация, фермерът приема, че заявлението, посочено в член 4, параграф 1, планът за наторяването и отчетите за наторяването могат да бъдат обект на контрол.
6. Всеки фермер, на когото е предоставена дерогация, трябва периодично да извършва анализ на съдържанието на азот и фосфор в почвата, с оглед постигане на правилно наторяване.
Вземането на проби и техният анализ трябва да се извършват най-малко веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от фермата, като се вземат предвид сеитбооборота и почвените характеристики.
Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
Резултатите от анализа на съдържанието на азот и фосфор в почвата трябва да са на разположение във фермата, ползваща се от дерогация.
7. Оборски тор не трябва да се разпръсква през есента преди култивирането на тревата.
8. За всяка пасищна ферма, ползваща се от дерогация, съответният фермер трябва да осигури спазване на условието, че фосфорният баланс, изчислен по определена от компетентният орган методика, не трябва да включва излишък на фосфор, надхвърлящ 10 kg/ha годишно.
Член 6
Управление на земята
1. Осемдесет процента или повече от наторяваната с оборски тор площ във фермите трябва да е заета с трева.
2. Фермерите, ползващи се от индивидуална дерогация, трябва да изпълняват следните мерки:
а)
временните пасища се орат напролет;
б)
разораните пасища, върху всички видове почва, се засяват непосредствено след това с култури с висока потребност от азот;
в)
в сеитбооборота не се включват бобови и други растения, които фиксират азота от въздуха.
3. Параграф 2, буква в) обаче не се отнася за детелината в тревни площи, в които тя заема под 50 %, нито за други бобови растения, засети заедно с тревата.
Член 7
Други мерки
Настоящата дерогация се прилага без да се засягат мерките, които е необходимо да бъдат предприети с оглед спазване на други нормативни актове на ЕС, отнасящи се за околната среда.
Член 8
Мониторинг
1. Компетентният орган трябва да осигури за всяка област да се изготвят и актуализират ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, процента на животните и процента на селскостопанската земя, обхванати от индивидуална дерогация, както и карти на местното земеползване.
2. Трябва да се провежда са мониторинг на почвата, повърхностните води и подземните води, за да се осигурят данни за концентрацията на азот и фосфор в почвените води, за минералния азот в почвения профил и концентрацията на нитрати в подземните и повърхностните води, както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава. Мониторингът трябва да се провежда на ниво земеделски участък и в селскостопанските водосбори, обект на мониторинг. Мониторинговите обекти трябва да обхващат главните видове почви, нива на интензивност на торенето, практики за наторяване и култури.
3. Трябва да се провежда засилен мониторинг на водите в селскостопанските водосбори, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти.
4. Във фермите, ползващи се от индивидуални дерогации, трябва да се извършват проучвания за местното земеползване, сеитбооборота и селскостопанските практики. Събраната информация и данните от анализа на хранителните вещества по член 5, параграф 6, както и от мониторинга, по параграф 2 от настоящия член, трябва да се използват за изчисляване по съответен модел на степента на загубите на нитрати и фосфор от фермите, ползващи се от дерогация.
Член 9
Проверки
1. Компетентните органи трябва да осигуряват подлагане на административен контрол на всички заявления за дерогация. Когато от проверката стане ясно, че условията по членове 5 и 6 не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. Определя се програма за инспекции на място, които са на базата на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общи проверки на случаен принцип на прилагането на законодателството, което e в изпълнение на Директива 91/676/ЕИО. Инспекциите на място трябва да обхващат най-малко 5 % от фермите, ползващи се от индивидуална дерогация по отношение на условията, определени в членове 5 и 6 от настоящото решение. Когато проверката покаже несъответствие, фермерът се уведомява за това. Тази информация трябва да бъде отчетена при вземането на решение относно искането за дерогация за следващата година.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 10
Докладване
Всяка година най-късно до месец юни компетентните органи представят доклад, съдържащ следната информация:
1)
карти, показващи процента на фермите, процента на селскостопанските животни и процента на селскостопанската земя, обхванати от индивидуални дерогации съответно във всеки окръг, както и карти на местното земеползване, съгласно посоченото в член 8, параграф 1;
2)
резултатите от мониторинга на подземните и повърхностните води по отношение на концентрацията на нитратите, включително информация за тенденциите в качеството на водите както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава, а също и за въздействието на дерогацията върху качеството на водите, съгласно посочено в член 8, параграф 2;
3)
резултатите от мониторинга на почвите по отношение на концентрацията на азот и фосфор в почвените води и минералния азот в почвения профил, както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава, съгласно посоченото в член 8, параграф 2;
4)
резюме и оценка на данните, получени от засиления мониторинг на водите, съгласно посоченото в член 8, параграф 3;
5)
резултатите от проучванията на местното земеползване, сеитбооборота, както и селскостопанските практики, съгласно посоченото в член 8, параграф 4;
6)
резултатите от изчисленията въз основа на съответен модел на количеството на загубите на азот и фосфор във фермите, ползващи се от индивидуална дерогация, съгласно посоченото в член 8, параграф 4;
7)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките на равнище ферма, както и информация за неизрядните ферми въз основа на резултатите от административния контрол и инспекциите на място, съгласно посоченото в член 9, параграфи 1 и 2.
Член 11
Прилагане
Настоящото решение се прилага в контекста на наредбите за Програма за действия за ограничаване на нитратите/Северна Ирландия (SR 2014 № 307 - Nitrates Action Programme Regulations (Northern Ireland) 2014).
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 декември 2018 г.
Член 12
Адресат на настоящото решение е Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2015 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/346 A COMISIEI
din 9 februarie 2015
de acordare a unei derogări solicitate de Regatul Unit în privința Irlandei de Nord în conformitate cu Directiva 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole
[notificată cu numărul C(2015) 542]
(Numai textul în limba engleză este autentic)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1), în special anexa III punctul 2 al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
În cazul în care cantitatea de efluenți pe care un stat membru intenționează să o împrăștie anual pe hectar este diferită de cea prevăzută la punctul 2 al doilea paragraf prima teză din anexa III la Directiva 91/676/CEE și la litera (a) a aceluiași paragraf, cantitatea respectivă trebuie stabilită astfel încât să nu împiedice îndeplinirea obiectivelor prevăzute la articolul 1 din directiva menționată și trebuie justificată pe baza unor criterii obiective, precum perioadele lungi de vegetație și culturile cu o puternică absorbție de azot.
(2)
La 14 decembrie 2007, Comisia a adoptat Decizia 2007/863/CE (2) de acordare a unei derogări solicitate de Regatul Unit în privința Irlandei de Nord în conformitate cu Directiva 91/676/CEE privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, care permite împrăștierea, anual, în exploatațiile agricole al căror teren este format în proporție de cel puțin 80 % din pășuni, a unei cantități de până la 250 kg de azot pe hectar, provenit din efluenți de la complexele zootehnice.
(3)
La data de 24 februarie 2011, Comisia a adoptat Decizia 2011/128/UE (3), prin care a modificat Decizia 2007/863/CE și a prelungit derogarea până la data de 31 decembrie 2014.
(4)
Derogarea acordată prin Decizia 2007/863/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/128/UE, a vizat 145 de exploatații agricole în 2013, echivalentul a aproximativ 0,59 % din numărul total de exploatații și a 0,42 % din suprafața agricolă netă totală.
(5)
La 10 octombrie 2014, Regatul Unit a prezentat Comisiei o cerere de prelungire, în privința regiunii Irlanda de Nord, a derogării de la aplicarea punctului 2 al treilea paragraf din anexa III la Directiva 91/676/CEE.
(6)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Directiva 91/676/CEE, Regatul Unit aplică, în privința regiunii Irlanda de Nord, un program de acțiune pe întregul teritoriu al acesteia.
(7)
Raportul Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind punerea în aplicare a Directivei 91/676/CEE privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, întocmit pe baza rapoartelor statelor membre pentru perioada 2008-2011, arată că în regiunea Irlanda de Nord a Regatului Unitului, în cazul apelor subterane, toate punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 50 mg/l și 93 % din punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l. În cazul apelor de suprafață, toate punctele de monitorizare prezintă concentrații medii de nitrați mai mici de 25 mg/l.
(8)
Numărul de animale și utilizarea îngrășămintelor chimice au scăzut în ultimii ani. În perioada 2008-2011, numărul bovinelor, al păsărilor de curte și al ovinelor a scăzut cu 5 %, respectiv 5 % și 10 % în timp ce numărul porcinelor a crescut cu 4 % față de perioada 2004-2007. În perioada 2008-2011, încărcătura medie de azot din efluenții de la complexele zootehnice a fost de 117 kg/ha, înregistrându-se o scădere de 6,4 % în comparație cu perioada 2004-2007. Surplusul mediu de fosfor în perioada 2008-2011 a fost de 13,6 kg/ha, înregistrându-se o scădere de 30,1 % în comparație cu perioada 2004-2007. Utilizarea medie a îngrășămintelor chimice cu azot a scăzut cu 18,4 % în perioada 2008-2011, comparativ cu perioada 2004-2007. Utilizarea medie a îngrășămintelor chimice cu fosfor a scăzut cu 53 % în perioada 2008-2011, comparativ cu perioada 2004-2007.
(9)
În Irlanda de Nord, 93 % din terenul agricol este destinat pășunilor. În ansamblu, în exploatațiile cu pășuni, 42 % din suprafața agricolă este exploatată intensiv și prezintă o rată de încărcare mai mică de 1 unitate de vită mare pe hectar și aporturi mici de îngrășăminte, 37 % este exploatată în cadrul unor programe de agromediu și numai 24 % din terenul agricol este exploatat mai intens, la o densitate de 2 sau mai multe unități de vită mare pe hectar. 5 % din terenul agricol este utilizat pentru agricultura arabilă. Cantitatea medie de îngrășăminte chimice utilizată pentru pășuni este de 79 kg/ha de azot și 5 kg/ha de fosfor.
(10)
Irlanda de Nord este caracterizată de cantități mari de precipitații și de prevalența solului cu capacitate redusă de scurgere. Din cauza capacității deficitare de scurgere, potențialul de denitrificare a majorității solurilor din Irlanda de Nord este relativ ridicat, deoarece concentrația de nitrați din sol se reduce și, prin urmare, se reduce și cantitatea de nitrați care ar putea leviga.
(11)
Clima din Irlanda de Nord, caracterizată de ploi distribuite egal în decursul anului și de un interval relativ îngust de temperaturi, favorizează un sezon relativ lung de creștere a ierbii, în cursul căruia terenurile sunt gestionate și exploatate în mod activ, situat între 270 de zile pe an în zona de coastă din partea estică și 260 de zile pe an în câmpiile din partea centrală.
(12)
După ce a examinat cererea Regatului Unit în privința regiunii Irlanda de Nord, luând în considerare programul de acțiune și prin prisma experienței dobândite în urma derogării prevăzute în Decizia 2007/863/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/128/UE, Comisia consideră că această cantitate de efluenți de la complexele zootehnice propusă de Irlanda, echivalentă cu 250 kg de azot pe hectar pe an, nu va împiedica realizarea obiectivelor Directivei 91/676/CEE, sub rezerva respectării anumitor condiții stricte.
(13)
Informațiile justificative prezentate de Irlanda de Nord demonstrează că respectiva cantitate propusă de 250 kg anual pe hectar de azot provenind din efluenți de la complexele zootehnice în exploatații alcătuite în proporție de cel puțin 80 % din pășuni este justificată pe baza unor criterii obiective, precum perioadele lungi de vegetație și culturile cu o puternică absorbție de azot.
(14)
Decizia 2007/863/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/128/UE, expiră la 31 decembrie 2014. Pentru a se asigura că agricultorii în cauză pot beneficia în continuare de derogarea respectivă, este oportun să se adopte prezenta decizie.
(15)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului pentru nitrați, instituit prin articolul 9 din Directiva 91/676/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se acordă derogarea solicitată de Regatul Unit în privința Irlandei de Nord prin scrisoarea din 10 octombrie 2014, în scopul de a permite folosirea unei cantități mai mari de efluenți de la complexele zootehnice decât cea prevăzută de Directiva 91/676/CEE, în anexa III alineatul (2) al doilea paragraf prima teză și la litera (a), în condițiile prevăzute de prezenta decizie.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
(1)
„exploatații cu pășuni” înseamnă exploatații în care cel puțin 80 % din terenul agricol disponibil pentru împrăștierea efluenților este acoperit de iarbă;
(2)
„animale erbivore” înseamnă bovine (cu excepția vițeilor de lapte), ovine, cervide, caprine și cabaline;
(3)
„pășune” înseamnă terenul cultivat permanent sau temporar cu iarbă (temporar înseamnă mai puțin de patru ani);
(4)
„parcelă” înseamnă un teren individual sau un grup de terenuri, omogene din punct de vedere al culturii, al tipului de sol și al practicilor de fertilizare.
Articolul 3
Sfera de aplicare
Prezenta decizie se aplică exploatațiilor cu pășuni, de la caz la caz și în condițiile stabilite la articolele 4, 5 și 6.
Articolul 4
Cererea și angajamentele anuale
(1) Agricultorii care doresc să beneficieze de o derogare în temeiul prezentei decizii înaintează anual o cerere autorității competente.
(2) Pe lângă cererea anuală menționată la alineatul (1), aceștia se angajează, în scris, să respecte condițiile prevăzute la articolele 5 și 6.
Articolul 5
Împrăștierea efluenților și a altor fertilizanți
(1) La exploatațiile cu pășuni, cantitatea de efluenți provenită de la complexe zootehnice cu erbivore împrăștiată anual, inclusiv de către animale, nu depășește cantitatea de efluenți care conține 250 kg de azot pe hectar, în condițiile prevăzute la alineatele (2)-(8).
(2) Totalitatea aporturilor de azot nu depășește cererea estimată de elemente nutritive pentru cultura în cauză și ia în considerare aportul adus de sol. Cantitatea totală de azot împrăștiată se diferențiază pe baza ratei de încărcare și a productivității pășunii.
(3) Fiecare exploatație stabilește un plan de fertilizare în care se descrie rotația culturilor pe exploatație și aplicarea efluenților și a altor îngrășăminte. Acest plan este pus la dispoziție în exploatație în fiecare an calendaristic înainte de 1 martie. Planul de fertilizare cuprinde cel puțin următoarele:
(a)
planul privind rotația culturilor, în care trebuie să se specifice suprafața parcelelor cu pășune și a parcelelor cu alte culturi, inclusiv o hartă schematică care să indice amplasarea fiecărei parcele;
(b)
numărul de animale, o descriere a sistemului de adăpostire și depozitare, incluzând volumul de depozitare disponibil pentru efluenți;
(c)
un calcul al cantității de azot (mai puțin pierderile înregistrate la adăpostire și depozitare) și de fosfor provenite din efluenți și produse în cadrul exploatației;
(d)
cantitatea, tipul și caracteristicile efluenților distribuiți în interiorul sau în exteriorul exploatației;
(e)
necesarul prognozat de azot și de fosfor al culturilor, prevăzut pentru fiecare parcelă;
(f)
rezultatele analizei solului în ceea ce privește conținutul de azot și fosfor, dacă sunt disponibile;
(g)
natura fertilizantului care urmează să fie utilizat;
(h)
calculul cantității de azot și de fosfor provenind din efluenți împrăștiate pe fiecare parcelă;
(i)
calculul cantității de azot și de fosfor provenind din îngrășăminte chimice și alte tipuri de fertilizanți împrăștiate pe fiecare parcelă.
Planul de fertilizare trebuie revizuit în termen de șapte zile de la orice modificare survenită în practicile agricole, pentru a se asigura conformitatea acestui plan cu practicile agricole efective.
(4) Fiecare agricultor întocmește un registru de fertilizare, care cuprinde informații privind gestionarea aportului de azot și de fosfor și gestionarea apelor poluate. Aceste registre trebuie prezentate autorității competente pentru fiecare an calendaristic.
(5) Pentru fiecare exploatație cu pășuni care beneficiază de o derogare, agricultorul acceptă că cererea prevăzută la articolul 4 alineatul (1), planul de fertilizare și registrul de fertilizare pot face obiectul unui control.
(6) Fiecare agricultor căruia i se acordă o derogare efectuează analize periodice ale concentrației de azot și de fosfor din sol pentru o fertilizare corespunzătoare.
Prelevarea de probe și analiza se efectuează cel puțin o dată la patru ani pentru fiecare zonă omogenă a exploatației, în funcție de rotația culturilor și de caracteristicile solului.
Este obligatorie cel puțin o analiză la fiecare cinci hectare de teren agricol.
Rezultatele analizei conținutului de azot și de fosfor din sol sunt disponibile în exploatația care beneficiază de o derogare.
(7) Efluenții de la complexe zootehnice nu se împrăștie toamna, înainte de cultivarea ierbii.
(8) Pentru fiecare exploatație cu pășuni care beneficiază de o derogare, agricultorul se asigură că bilanțul fosforului, calculat în conformitate cu metodologia stabilită de către autoritatea competentă, nu depășește un surplus de 10 kg de fosfor pe hectar pe an.
Articolul 6
Gestionarea terenurilor
(1) Cel puțin 80 % din terenul disponibil pentru aplicarea efluenților în cadrul exploatațiilor se cultivă cu iarbă.
(2) Agricultorii care beneficiază de o derogare individuală întreprind următoarele măsuri:
(a)
pășunile temporare sunt arate primăvara;
(b)
pajiștile arate sunt înlocuite imediat de o cultură cu un necesar ridicat de azot;
(c)
rotația culturilor nu include plante leguminoase sau alte plante care fixează azotul atmosferic.
(3) Cu toate acestea, alineatul (2) litera (c) nu se aplică în cazul trifoiului cultivat pe pășunile unde acesta reprezintă mai puțin de 50 % din cultură și nici în cazul altor plante leguminoase intercalate cu iarbă.
Articolul 7
Alte măsuri
Prezenta derogare se aplică fără a aduce atingere măsurilor necesare pentru a respecta legislația UE în domeniul mediului.
Articolul 8
Monitorizare
(1) Autoritatea competentă se asigură că în fiecare an se elaborează și se actualizează hărți din care să reiasă procentul de exploatații cu pășuni, procentul de animale și procentul de teren agricol care fac obiectul unor derogări individuale în fiecare district, precum și hărți privind exploatarea terenurilor la nivel local.
(2) Se monitorizează solul, apele de suprafață și apele subterane pentru a se obține date cu privire la concentrația de azot și de fosfor din apa din sol, la azotul mineral din profilul solului și la concentrațiile de nitrați din apele subterane și de suprafață, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia. Monitorizarea se efectuează la nivelul exploatațiilor și la nivelul zonelor agricole de monitorizare. Punctele de monitorizare includ principalele tipuri de sol, nivelurile intensității, practicile de fertilizare și culturile.
(3) Se realizează o monitorizare intensă a apei în zonele agricole aflate în apropierea celor mai vulnerabile corpuri de apă.
(4) În exploatațiile care beneficiază de derogări individuale se efectuează anchete cu privire la exploatarea terenurilor la nivel local, la rotația culturilor și la practicile agricole. Informațiile colectate și datele rezultate din analiza nutrienților menționată la articolul 5 alineatul (6) și din monitorizarea menționată la alineatul (2) din prezentul articol se utilizează pentru a calcula, pe bază de model, volumul pierderilor de azot și de fosfor de la exploatațiile care beneficiază de o derogare.
Articolul 9
Controale
(1) Autoritățile competente se asigură că toate cererile de derogare sunt supuse controlului administrativ. În cazul în care, în urma controlului, se demonstrează că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolele 5 și 6, solicitantul este informat în acest sens. În acest caz, cererea se consideră refuzată.
(2) Pe baza analizei de risc, a rezultatelor controalelor efectuate în anii precedenți și a rezultatelor controalelor generale aleatorii privind aplicarea legislației de punere în aplicare a Directivei 91/676/CEE, se stabilește un program de inspecții pe teren. Inspecțiile efectuate pe teren vizează cel puțin 5 % din exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală pe baza condițiilor prevăzute la articolele 5 și 6 din prezenta decizie. În cazurile în care în urma verificării se constată o situație de neconformitate, agricultorul este informat în acest sens. Aceste informații sunt luate în considerare în momentul adoptării unei decizii privind cererea de acordare a derogării pentru anul următor.
(3) Autorităților competente li se conferă competențele și mijloacele necesare pentru a verifica respectarea unei derogări acordate în temeiul prezentei decizii.
Articolul 10
Raportare
Autoritățile competente prezintă în fiecare an până în luna iunie un raport conținând următoarele informații:
(1)
hărți din care să reiasă procentul de exploatații, procentul de animale și procentul de teren agricol care fac obiectul unor derogări individuale în fiecare district, precum și hărți privind exploatarea terenurilor la nivel local, menționate la articolul 8 alineatul (1);
(2)
rezultatele monitorizării apelor subterane și de suprafață în ceea ce privește concentrațiile de nitrați, inclusiv informații privind tendințele privind calitatea apei, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia, precum și impactul derogării asupra calității apei, astfel cum se menționează la articolul 8 alineatul (2);
(3)
rezultatele monitorizării solului în ceea ce privește concentrațiile de azot și de fosfor din apa din sol și azotul mineral din profilul solului, atât în condiții de derogare, cât și în absența acesteia, astfel cum se menționează la articolul 8 alineatul (2);
(4)
un rezumat și o evaluare a datelor obținute în urma monitorizării intense a apei, menționate la articolul 8 alineatul (3);
(5)
rezultatele anchetelor privind exploatarea terenurilor la nivel local, rotațiile culturilor și practicile agricole, menționate la articolul 8 alineatul (4);
(6)
rezultatele calculelor pe bază de model ale volumului pierderilor de azot și de fosfor de la exploatațiile care beneficiază de o derogare individuală, menționate la articolul 8 alineatul (4);
(7)
o evaluare a punerii în aplicare a condițiilor de derogare, pe baza unor controale efectuate la nivel de exploatație și a informațiilor privind exploatațiile neconforme, pe baza rezultatelor controalelor administrative și ale inspecțiilor pe teren, menționate la articolul 9 alineatele (1) și (2).
Articolul 11
Aplicare
Prezenta decizie se aplică în contextul SR 2014 nr. 307 - Nitrates Action Programme Regulations (Northern Ireland) 2014.
Prezenta decizie expiră la 31 decembrie 2018.
Articolul 12
Prezenta decizie se adresează Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
Adoptată la Bruxelles, 9 februarie 2015.