РЕШЕНИЕ № 377/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 12 юни 2014 година
относно режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и предвид структурното икономическо и социално положение на най-отдалечените региони, което е утежнено поради тяхната отдалеченост, островния характер, малката площ, трудния релеф и климат и икономическата им зависимост от малък брой производства, Съветът приема специфични мерки, насочени по-специално към определянето на условията за прилагане на Договорите спрямо посочените региони, включително общите политики.
(2)
Поради тези причини следва да се приемат специфични мерки, с които да се установят условията за прилагане на ДФЕС спрямо посочените региони. В тези мерки следва да се вземат предвид специфичните характеристики и ограничения на най-отдалечените региони, без да се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително по отношение на вътрешния пазар и общите политики.
(3)
Основният неблагоприятен фактор за развитието на Канарските острови е свързан със силната зависимост на икономиката им от сектора на услугите, и по-специално от туризма, както и с ниския дял на промишлеността в местния БВП.
(4)
На второ място е изолираността на архипелага, която възпрепятства свободното движение на хора, стоки и услуги. Налице е повишена зависимост от някои видове транспорт - например по море и въздух - тъй като те все още не са напълно либерализирани. Освен това свързаните с тях производствени разходи са по-големи, тъй като тези видове транспорт са с по-ниска ефективност и с по-висока цена в сравнение с автомобилния или железопътния транспорт.
(5)
Допълнителна последица от тази изолираност са високите производствени разходи, дължащи се на зависимостта от суровини и енергия, задължението за поддържане на запаси и трудностите при доставката на производствено оборудване.
(6)
Възможностите за икономии от мащаба са ограничени заради малкия пазар, ниските нива на износа, географската разпокъсаност на архипелага и задължението да се поддържат диверсифицирани, но ограничени производствени линии, с цел да се отговори на изискванията на малкия пазар.
(7)
В много случаи осигуряването на специализирани услуги и услуги за поддръжка, обучението на управленски и технически кадри, възлагането на подизпълнители и мерките за насърчаване на разрастването на бизнеса извън пазара на Канарските острови са съпроводени с допълнителни усложнения или разходи. Същевременно ограничените методи на дистрибуция водят до презапасяване.
(8)
Обезвреждането на промишлените отпадъци и третирането на токсичните отпадъци води до по-високи разходи, свързани с околната среда. Това се дължи на обстоятелството, че съществуват инсталации за рециклиране само на някои продукти, поради което се налага отпадъците да се транспортират към континенталната част на страната, а токсичните отпадъци да се обезвреждат извън Канарските острови.
(9)
Въз основа на горното и на уведомлението от испанските власти до Комисията от 4 март 2013 г. следва да се поднови разрешението за облагане на определени продукти, за които може да се разреши освобождаване по отношение на местното производство.
(10)
По силата на Решение 2002/546/ЕО на Съвета (1), прието на основание член 299 от Договора за ЕО, Испания първоначално получи правото да прилага до 31 декември 2011 г. освобождаване от данък или данъчни облекчения в рамките на режима на данъка, известен като „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), за определени продукти местно производство от Канарските острови. В приложението към същото решение се съдържа списък на продуктите, за които може да се прилагат освобождаването от данък и данъчните облекчения. Разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 5, 15 или 25 процентни пункта в зависимост от конкретния продукт.
(11)
С Решение № 895/2011/ЕС на Съвета (2) срокът за прилагане на Решение 2002/546/ЕО беше удължен до 31 декември 2013 г.
(12)
С Решение № 1413/2013/ЕС на Съвета (3) срокът за прилагане на Решение 2002/546/ЕО беше удължен още веднъж до 30 юни 2014 г.
(13)
Режимът на данъка AIEM обслужва целите, свързани с независимото развитие на секторите на промишленото производство на Канарските острови и с диверсификацията на икономиката в региона.
(14)
Максималното освобождаване, което може да се прилага спрямо съответните промишлени продукти, е между 5 и 15 % в зависимост от сектора и продукта.
(15)
Максималното освобождаване, приложимо спрямо готовите тютюневи изделия, е по-високо, тъй като в тютюневия сектор действат специфични правила. От години насам широко застъпената на Канарските острови тютюнева промишленост отбелязва сериозен спад. Основната причина за това са неблагоприятните условия, свързани с островния характер на региона, които бяха изложени по-горе. Освобождаването по отношение на тютюневата промишленост е обусловено от редица причини. То е пряко свързано с целта за запазване на производството на Канарските острови.
(16)
Целите за насърчаване на социално-икономическото развитие на региона са отразени на национално равнище в целите на данъка и разпределението на генерираните от него приходи. Включването на приходите от този данък в ресурсите на икономическата и данъчната система на Канарските острови и тяхното използване в стратегия за икономическо и социално развитие, включително за популяризиране на местните дейности, представлява правно задължение.
(17)
Предвидено е данъчното освобождаване и данъчните облекчения по отношение на данъка AIEM да се прилагат в продължение на 6,5 години. Независимо от това ще е необходимо да се извърши оценка на постигнатите резултати от освобождаването и облекченията. Ето защо най-късно до 30 септември 2017 г. испанските власти следва да представят на Комисията доклад за прилагането на данъчното освобождаване и данъчните облекчения по отношение на данъка AIEM, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони. Въз основа на това при необходимост ще се извърши преглед на обхвата и освобождаването, разрешено в съответствие с нормите на Съюза.
(18)
Пропорционалността на данъчното предимство, обхващащо AIEM, следва да се запази, така че да не се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза и да се гарантира лоялната конкуренция.
(19)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от членове 28, 30 и 110 от ДФЕС се разрешава на испанските власти до 31 декември 2020 г. да установят пълно данъчно освобождаване или частични данъчни облекчения в рамките на режима на данъка, известен като „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), по отношение на изброените в приложението продукти местно производство от Канарските острови. Данъчното освобождаване или данъчните облекчения трябва да бъдат част от стратегията за икономическо и социално развитие на Канарските острови и да подпомагат насърчаването на местните дейности.
2. Разликите, получени в резултат на прилагането на освобождаването или облекченията, посочени в параграф 1, не надхвърлят:
а)
5 % за продуктите, изброени в раздел А от приложението;
б)
10 % за продуктите, изброени в раздел Б от приложението;
в)
15 % за продуктите, изброени в раздел В от приложението;
г)
25 % за продуктите, изброени в раздел Г от приложението. Испанските власти могат обаче да установят минимален данък върху цигарите, който да не надвишава 18 EUR за 1 000 къса цигари и да се прилага само при условие че режимът на данъка AIEM, получен при прилагането на общите видове данъчно облагане, е под посочената стойност.
Член 2
Най-късно до 30 септември 2017 г. испанските власти представят на Комисията доклад за прилагането на мерките, посочени в член 1, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони.
Въз основа на това Комисията представя на Съвета доклад, в който се съдържа пълен анализ на икономическите и социалните аспекти, а при необходимост - и предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 юли 2014 г.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2014 година.
DECIZIA NR. 377/2014/UE A CONSILIULUI
din 12 iunie 2014
privind taxa AIEM aplicabilă în Insulele Canare
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Parlamentului European,
hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 349 din Tratatul privind funționarea Uniunii Europene (TFUE), Consiliul, ținând seama de situația economică și socială structurală a regiunilor ultraperiferice, care este agravată de depărtare, insularitate, suprafața redusă, relieful și clima dificile și dependența economică de un număr redus de produse, adoptă măsuri specifice care urmăresc să stabilească, în special, condițiile de aplicare a tratatelor în regiunile respective, inclusiv în ceea ce privește politicile comune.
(2)
În consecință, ar trebui adoptate măsuri specifice în vederea stabilirii condițiilor de aplicare a TFUE în aceste regiuni. Astfel de măsuri urmează să ia în considerare caracteristicile și constrângerile specifice regiunilor respective, fără să aducă atingere integrității și coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv piaței interne și politicilor comune.
(3)
Cel mai important handicap identificat în Insulele Canare este dependența economiei acestora de sectorul serviciilor, în special a turismului, împreună cu contribuția modestă a sectorului industrial la PIB-ul Insulelor Canare.
(4)
Pe lângă acesta se află izolarea inerentă unui arhipelag, factor care împiedică libera circulație a persoanelor, a mărfurilor și a serviciilor. Dependența de anumite moduri de transport, transportul aerian și transportul maritim este crescută deoarece acestea nu au fost încă pe deplin liberalizate. În plus, costurile de producție sunt mai mari, întrucât aceste moduri de transport sunt mai puțin eficiente și mai costisitoare decât transportul rutier sau feroviar.
(5)
O altă consecință a izolării este creșterea costurilor de producție, din cauza dependenței în ceea ce privește materiile prime și energia, a obligației de a constitui stocuri și a dificultăților care afectează furnizarea de echipament de producție.
(6)
Dimensiunea redusă a pieței și nivelul scăzut al activităților de export, fragmentarea geografică a arhipelagului și obligația de a menține linii de producție diversificate, dar de mici dimensiuni, pentru a acoperi cererea unei piețe mici, restrâng posibilitatea realizării unor economii de scară.
(7)
În numeroase cazuri, este mai dificil și mai costisitor pentru operatorii locali să obțină servicii specializate și de întreținere sau formare profesională pentru manageri și tehnicieni, ori să subcontracteze sau să promoveze dezvoltarea întreprinderilor dincolo de piața Insulelor Canare. Numărul restrâns de metode de distribuție are ca rezultat crearea de stocuri excedentare.
(8)
În ceea ce privește mediul, dificultățile legate de eliminarea deșeurilor industriale și tratarea deșeurilor toxice duc la creșterea costurilor de mediu. Aceste costuri sunt mai mari deoarece nu există instalații de reciclare decât pentru o serie limitată de produse, deșeurile trebuie transportate pe continent, iar deșeurile toxice trebuie tratate în afara Insulelor Canare.
(9)
Pe baza celor menționate și a notificării transmise de autoritățile spaniole către Comisie la 4 martie 2013, ar trebui reînnoită autorizația de aplicare a unei taxe pentru o listă de produse, pentru care pot fi permise scutiri în cazul produselor locale.
(10)
Decizia 2002/546/CE a Consiliului (1), adoptată în temeiul articolului 299 din Tratatul CE, autoriza inițial Spania să aplice, până la 31 decembrie 2011, scutiri sau reduceri ale taxei numite „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” („AIEM”) pentru anumite produse fabricate local în Insulele Canare. Anexa la decizia menționată cuprinde o listă de produse pentru care se pot aplica scutiri și reduceri fiscale. În funcție de produse, diferența dintre ratele de impozitare aplicate produselor fabricate la nivel local și respectiv celorlalte produse nu poate depăși 5, 15 sau 25 de puncte procentuale.
(11)
Decizia nr. 895/2011/UE a Consiliului (2) a modificat Decizia 2002/546/CE, prelungindu-i perioada de aplicare până la 31 decembrie 2013.
(12)
Decizia nr. 1413/2013/UE a Consiliului (3) a modificat Decizia 2002/546/CE, prelungindu-i perioada de aplicare până la 30 iunie 2014.
(13)
Taxa AIEM servește obiectivului de dezvoltare autonomă a sectorului industrial din Insulele Canare și de diversificare a economiei Insulelor Canare.
(14)
Scutirile maxime care pot fi acordate pentru produsele industriale în cauză variază de la 5 % la 15 % în funcție de sector și de produs.
(15)
Pentru produsele din tutun, valoarea maximă a scutirii este totuși mai mare, întrucât sectorul tutunului reprezintă un caz excepțional. Industria tutunului, care se dezvoltase în mod considerabil în Insulele Canare, a scăzut remarcabil de câțiva ani. Handicapurile tradiționale legate de insularitate descrise mai sus, sunt la originea diminuării producției locale de tutun în Insulele Canare. Există motive pentru a menține o scutire substanțială pentru tutun. Scutirile de impozite sunt în legătură directă cu obiectivul de a menține producția în Insulele Canare.
(16)
Obiectivele de promovare a dezvoltării socio-economice a Insulelor Canare sunt reflectate la nivel național în domeniul de aplicare a taxei și în modul de alocare a veniturilor pe care aceasta le generează. Încorporarea veniturilor din această taxă în resursele sistemului fiscal și economic al Insulelor Canare și utilizarea lor pentru aplicarea unei strategii de dezvoltare economică și socială care implică promovarea activităților locale constituie o obligație legală.
(17)
Scutirile sau reducerile taxei AIEM ar trebui să fie aplicate pentru o perioadă de 6,5 ani. Totuși, este necesar ca rezultatele acestor scutiri sau reduceri să fie evaluate. În consecință, autoritățile spaniole ar trebui să prezinte Comisiei, până cel târziu la 30 septembrie 2017, un raport privind aplicarea scutirilor sau reducerilor taxei AIEM, pentru a verifica impactul măsurilor luate și contribuția acestora la promovarea sau menținerea activităților economice locale, având în vedere handicapurile care afectează regiunile ultraperiferice. Pe această bază, domeniul de aplicare și scutirile autorizate în temeiul normelor Uniunii vor fi revizuite, dacă este necesar.
(18)
Este necesar ca avantajele fiscale acordate de AIEM să rămână proporționale, pentru a nu aduce atingere integrității și coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv pentru a proteja concurența nedenaturată pe piața internă și politicile în materie de ajutoare de stat.
(19)
Prezenta decizie nu aduce atingere eventualei aplicări a articolelor 107 și 108 din TFUE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Prin derogare de la articolele 28, 30 și 110 din TFUE, autoritățile spaniole sunt autorizate, până la 31 decembrie 2020, să stabilească, în ceea ce privește produsele enumerate în anexă care sunt fabricate la nivel local în Insulele Canare, scutiri totale sau reduceri parțiale ale taxei numite „Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias” (AIEM). Scutirile sau reducerile respective trebuie să facă parte din strategia de dezvoltare economică și socială a Insulelor Canare și trebuie să contribuie la promovarea activităților locale.
(2) Aplicarea scutirilor totale sau reducerilor menționate la alineatul (1) nu poate duce la diferențe de peste:
(a)
5 % pentru produsele enumerate în secțiunea A din anexă;
(b)
10 % pentru produsele enumerate în secțiunea B din anexă;
(c)
15 % pentru produsele enumerate în secțiunea C din anexă;
(d)
25 % pentru produsele enumerate în secțiunea D din anexă. Cu toate acestea, autoritățile spaniole pot stabili o taxă minimă pe țigarete de nu mai mult de 18 EUR per 1 000 de țigarete, aplicabilă doar dacă taxa AIEM care rezultă din aplicarea tipurilor generale de impozitare are o valoare inferioară acestei cifre.
Articolul 2
Autoritățile spaniole prezintă Comisiei, cel târziu până la 30 septembrie 2017, un raport privind aplicarea măsurilor menționate la articolul 1, pentru a evalua impactul măsurilor luate și contribuția acestora la promovarea sau menținerea activităților economice locale, având în vedere handicapurile care afectează regiunile ultraperiferice.
Pe această bază, Comisia prezintă Consiliului un raport care cuprinde o analiză completă a aspectelor economice și sociale și, după caz, o propunere vizând adaptarea dispozițiilor din prezenta decizie.
Articolul 3
Prezenta decizie se aplică începând cu 1 iulie 2014.
Articolul 4
Prezenta decizie se adresează Regatului Spaniei.
Adoptată la Luxemburg, 12 iunie 2014.