РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 488/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества кадмий в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) са определени максималните количества кадмий за редица храни.
(2)
На 30 януари 2009 г. Научният комитет по замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно кадмия в храните (3). В посоченото становище ЕОБХ определи приемлив седмичен прием (TWI) за кадмий от 2,5 μg/kg телесно тегло. В своето становище относно приемливия седмичен прием на кадмий (4) ЕОБХ отчете направената неотдавна от Съвместния експертен комитет на ФАО и СЗО по добавките в храните (JECFA) (5) оценка на риска и потвърди TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло.
(3)
В научното си становище относно кадмия в храните Комитетът CONTAM заключи, че в европейските държави медианната експозиция на кадмий чрез храната е близка до или надхвърля с малко TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло. При някои подгрупи от населението TWI може и да бъде надвишен до около 2 пъти. Комитетът CONTAM заключи освен това, че въпреки че не е вероятно при лице, изложено на прием при тези равнища, да се стигне до неблагоприятни последици за функцията на бъбреците, експозицията на кадмий за населението като цяло следва да бъде намалена.
(4)
В съответствие с научното становище на Комитета CONTAM относно кадмия в храните групите храни, на които се дължи най-голяма част от експозицията на кадмий чрез храната, най-вече поради тяхната голяма консумация, са зърнените култури и зърнените продукти, зеленчуците, ядките и варивата, съдържащите нишесте кореноплодни, картофите, месото и месните продукти. Най-високи концентрации на кадмий са установени при хранителните стоки морски водорасли, риба и морски дарове, шоколад и храни със специално диетично предназначение, както и гъби, маслодайни семена и годна за консумация карантия.
(5)
В по-прецизирана оценка на експозицията, направена от ЕОБХ в неговия научен доклад „Експозиция на европейското население на кадмий чрез храната“ (6) с помощта на новата комплексна база данни за консумацията на храни, която съдържа актуална информация относно консумацията на храни в различните държави членки и сред различните възрастови групи на населението, е предоставена по-подробна информация по възрастови групи относно конкретните хранителни стоки, които допринасят за експозицията на кадмий. При възрастните съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, както и зеленчуците и зеленчуковите продукти са основните фактори за експозицията. При децата и подрастващите основни фактори за експозиция са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури, продуктите на база зърнени култури, захарта и захарните изделия, докато при кърмачетата и малките деца това са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, зеленчуците и продуктите на база зеленчуци, млякото и млечните произведения и храните за кърмачета и малки деца. По-прецизираната оценка на експозицията показва, че цялостната експозиция е следствие не само от няколко основни фактора, а сбор от приноса на редица различни групи храни.
(6)
За кадмий са определени максимални количества по отношение на широка гама от храни, включително зърнени култури, зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храни. За някои храни, които имат значителен принос към експозицията на определени групи от населението (шоколад и какаови продукти, храни за кърмачета и малки деца), все още не са определени максимално допустими количества. Поради това е необходимо за тези храни да се определят максимално допустими количества.
(7)
За замърсители максимално допустимите количества се определят в съответствие с принципа АЛАРА - „толкова ниски стойности, колкото е разумно постижимо“, както при стоките, за които максимално допустими количества съществуват към момента (като зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храните), така и за стоките, за които максимално допустимите количества са нови (като какаови и шоколадови продукти) и при определянето на които са били използвани данни за наличието и моделите на консумация сред гражданите на Европейския съюз.
(8)
Шоколадът и какаото на прах, продавани на крайния потребител, могат да съдържат големи количества кадмий и са важен източник по отношение на експозицията на човека. Те често се консумират от деца, например като шоколад или под формата на различни видове посладено какао на прах, използвано в какаовите напитки. При определянето на максимално допустими количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при различните видове шоколад и какао на прах, продавани на крайния потребител. Тъй като количеството на кадмия в какаовите продукти е свързано със съдържанието на какаото в тях, е целесъобразно да бъдат определени различни максимално допустими количества кадмий за продуктите, съдържащи различен процент какао. Това следва да гарантира, че на максимално допустимите количества ще могат да отговарят и шоколади с по-високо съдържание на какао.
(9)
В някои региони на държавите производителки на какао могат да се срещат естествено високи нива на кадмия в почвата. Поради това при определянето на максимално допустимите количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при какаови и шоколадови продукти, предоставени от държавите с високи нива на кадмий в почвата.
(10)
Храните за кърмачета и преходните храни имат значителен принос за експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Храните за кърмачета и преходните храни, произвеждани само от изолати на соевия белтък или от смес от такива изолати и белтъци на кравето мляко, могат да съдържат по-големи количества кадмий от продуктите на база мляко, тъй като соята поема естествено кадмия от почвата. Храните на база соя са важна алтернатива за кърмачетата с непоносимост към лактозата, поради което трябва да се гарантира достатъчното снабдяване на пазара с тях. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за продуктите на база соя.
(11)
Обработените храни на база зърнени култури и останалите детски храни за кърмачета и малки деца са важен източник по отношение на експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Поради това следва да се определи специално максимално допустимо количество кадмий за обработените храни на база зърнени култури и за останалите бебешки храни.
(12)
Намалената експозиция на една силно уязвима група потребители може да бъде постигната чрез определянето на максимално допустими количества за определени категории храни със специално диетично предназначение (например храни за кърмачета, предназначени за специални медицински цели). Ако липсват обаче данни, които да мотивират подобно максимално равнище, с оглед на евентуалното определяне на специални максимално допустими количества в бъдеще следва да бъдат събирани данни за наличието.
(13)
При някои зеленчуци (козя брада, пащърнак, листна и дръжкова целина, хрян) е трудно да се постигне съответствие със сега действащите максимално допустими количества, като данните за наличието, предоставени от държавите членки, показват, че естествените фонови количества са по-високи и са съпоставими с тези за главеста целина. Тъй като консумацията на тези стоки е ограничена и въздействието върху експозицията на човека е пренебрежимо, е целесъобразно максимално допустимите количества кадмий за пащърнак, козя брада, листна и дръжкова целина и хрян да бъдат увеличени до тези за главеста целина.
(14)
Някои видове риби понастоящем са освободени от изискването за максимално допустимото количество, приложимо по подразбиране за риба - 0,05 mg/kg. За видовете паламуд (Sarda sarda), обикновена морска каракуда (Diplodus vulgaris), змиорка (Anguilla anguilla), морски кефал (Mugil labrosus labrosus), сафрид (Trachurus species), лувар (Luvarus imperialis), сардинопс (Sardinops species) и морски език (Dicologoglossa cuneata) нови данни относно наличието показват, че освобождаването от това изискване вече не е необходимо и че максимално допустимото количество по подразбиране може да бъде постигнато при спазване на добрите практики в рибното стопанство. Поради това за тези видове риби повече не са необходими специални максимално допустими количества.
(15)
За ауксида (Auxis species), хамсия (Engraulis species) и риба меч (Xiphias gladius) нови данни относно наличието показват, че при спазване на добрите практики в рибното стопанство може да бъде спазено и по-ниско максимално допустимо количество. Поради това максимално допустимите количества за тези видове риби следва да бъдат коригирани.
(16)
За сардини (Sardina pilchardus) и черен кардинал (Sicyopterus lagocephalus) данните относно наличието показват, че е трудно да се постигне съответствие със сегашните максимално допустими количества, тъй като естествените фонови равнища могат да бъдат по-високи. Консумацията и на двата вида риби е ограничена и има пренебрежимо малко отражение върху експозицията на човека. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за двата вида риби с цел да се гарантира предлагането им на пазара.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 1881/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
На държавите членки и стопанските субекти в хранителната промишленост следва да се даде време да се приспособят към новите максимално допустими количества, определени с настоящия регламент по отношение на какаовите продукти и храните за кърмачета и малки деца. Поради това датата на прилагане на максимално допустимите количества кадмий в тези стоки следва да бъде отложена.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точки 3.2.19 и 3.2.20 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2015 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2015 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
2. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точка 3.2.7 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2019 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2019 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 488/2014 AL COMISIEI
din 12 mai 2014
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1881/2006 în ceea ce privește nivelurile maxime de cadmiu din produsele alimentare
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 315/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare privind contaminanții din alimente (1), în special articolul 2 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 al Comisiei (2) stabilește nivelurile maxime pentru cadmiu într-o serie de produse alimentare.
(2)
Grupul științific pentru contaminanții din lanțul alimentar (Grupul CONTAM) din cadrul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat, la 30 ianuarie 2009, un aviz privind cadmiul în produsele alimentare (3). În avizul respectiv, EFSA a stabilit o doză săptămânală tolerabilă (DST) de 2,5 μg/kg de greutate corporală pentru cadmiu. În declarația sa privind doza săptămânală tolerabilă pentru cadmiu (4), EFSA a ținut cont de recenta evaluare a riscului realizată de Comitetul mixt FAO/OMS de experți pentru aditivi alimentari (JECFA) (5) și a confirmat DST de 2,5 μg/kg de greutate corporală.
(3)
În avizul său științific privind cadmiul din produsele alimentare, Grupul CONTAM a concluzionat că expunerile medii la cadmiu prin alimentație din țările europene sunt apropiate de DST de 2,5 μg/kg de greutate corporală sau o depășesc ușor. Anumite subgrupuri ale populației ar putea depăși DST, fiind expuse la o doză reprezentând aproximativ dublul acesteia. Grupul CONTAM a concluzionat, de asemenea, că, deși este puțin probabil ca efectele adverse asupra funcției renale să apară în cazul unei persoane expuse la acest nivel, expunerea populației la cadmiu ar trebui redusă.
(4)
Conform avizului științific privind cadmiul din alimente al Grupului CONTAM, grupele alimentare care contribuie la cea mai mare parte a expunerii la cadmiu prin alimentație, în principal din cauza unui consum ridicat, sunt cerealele și produsele pe bază de cereale, legumele, fructele cu coajă lemnoasă și leguminoasele, rădăcinoasele cu amidon sau cartofii, precum și carnea și produsele din carne. Cele mai ridicate concentrații de cadmiu au fost detectate în produse alimentare precum algele marine, peștele și fructele de mare, ciocolata și alimentele destinate dietelor speciale, precum și în ciuperci, în semințele oleaginoase și în organele comestibile.
(5)
O evaluare detaliată a expunerii efectuată de către EFSA în raportul său științific privind „expunerea la cadmiu prin alimentație a populației europene” (6), utilizând noua bază de date complexă privind consumul de alimente care conține informații actualizate privind cifrele referitoare la consumul alimentar pentru diferitele state membre și pentru diferitele grupe de vârstă ale populației, oferă informații mai detaliate, în funcție de grupa de vârstă, cu privire la produsele alimentare care contribuie la expunere. În cazul adulților, rădăcinoasele cu amidon și tuberculii, cerealele și produsele pe bază de cereale, precum și legumele și produsele pe bază de legume sunt principalele alimente care contribuie la expunere. În cazul copiilor și al adolescenților, rădăcinoasele cu amidon și tuberculii, cerealele și produsele pe bază de cereale, precum și zahărul și produsele zaharoase sunt principalele alimente care contribuie la expunere, în timp ce, în cazul sugarilor și al copiilor de vârstă mică, alimentele care contribuie cel mai mult la expunere sunt rădăcinoasele cu amidon și tuberculii, cerealele și produsele pe bază de cereale, legumele și produsele pe bază de legume, laptele și produsele lactate, precum și alimentele pentru sugari și copii de vârstă mică. Evaluarea detaliată a expunerii arată că expunerea totală nu este datorată doar câtorva alimente principale, ci efectului combinat al mai multor alimente aparținând unor grupe alimentare diferite.
(6)
Au fost stabilite niveluri maxime pentru cadmiu într-o gamă largă de alimente, inclusiv în cereale, legume, carne, pește, fructele de mare, organele comestibile și suplimentele alimentare. Pentru unele produse alimentare care contribuie în mare măsură la expunerea anumitor categorii ale populației (ciocolata și produsele pe bază de cacao, alimentele pentru sugari și copii de vârstă mică) nu au fost încă stabilite niveluri maxime. Prin urmare, este necesar să se stabilească nivelurile maxime de cadmiu în cazul acestor produse alimentare.
(7)
Nivelurile maxime de contaminanți sunt stabilite conform principiului ALARA (as low as reasonably achievable, nivelul cel mai scăzut posibil) atât în cazul produselor pentru care există deja niveluri maxime de cadmiu (precum legumele, carnea, peștele, fructele de mare, organele și suplimentele alimentare), cât și în cazul produselor pentru care nivelurile maxime au fost stabilite recent (precum produsele pe bază de cacao și de ciocolată), ținând cont de datele privind prezența substanței în cauză și de modelele de consum ale cetățenilor Uniunii Europene.
(8)
Ciocolata și pudra de cacao vândute consumatorului final pot conține niveluri ridicate de cadmiu și constituie o sursă importantă de expunere umană. Ele sunt consumate frecvent de către copii, de exemplu, sub formă de ciocolată ca atare sau de pudră de cacao îndulcită utilizată în băuturile care conțin cacao. La stabilirea nivelurilor maxime de cadmiu, ar trebui luate în considerare datele privind prezența substanței în cauză în diferite tipuri de ciocolată și de pudră de cacao vândute consumatorului final. Întrucât nivelurile de cadmiu din produsele pe bază cacao sunt legate de conținutul de cacao al acestor produse, este oportun să se stabilească niveluri maxime de cadmiu diferite pentru produsele care conțin procente de cacao diferite. Astfel ar trebui să se asigure posibilitatea respectării nivelurilor maxime și în cazul ciocolatelor care conțin un procent mai ridicat de cacao.
(9)
În anumite regiuni din țările producătoare de cacao, nivelurile de cadmiu din sol pot fi în mod natural ridicate. Prin urmare, datele privind prezența substanței în cauză în produsele pe bază de cacao și de ciocolată furnizate de țările care prezintă niveluri de cadmiu ridicate în sol ar trebui luate în considerare în momentul stabilirii nivelurilor maxime de cadmiu.
(10)
Formulele de început pentru sugari și formulele de continuare contribuie în mod semnificativ la expunerea la cadmiu a sugarilor și a copiilor de vârstă mică. Formulele de început pentru sugari și formulele de continuare pe bază de izolate din proteine din soia, singure sau în amestec cu proteine din lapte de vacă, pot conține niveluri de cadmiu mai ridicate decât produsele pe bază de lapte, întrucât boabele de soia absorb în mod natural cadmiul din sol. Formulele pe bază de soia sunt o alternativă importantă pentru copiii de vârstă mică cu intoleranță la lactoză, în consecință trebuie să se asigure o aprovizionare suficientă a pieței. Prin urmare, este oportun să se stabilească un nivel maxim mai ridicat pentru produsele pe bază de soia.
(11)
Preparatele pe bază de cereale prelucrate și alte alimente pentru copii destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică constituie o sursă importantă de expunere la cadmiu a sugarilor și a copiilor de vârstă mică. Prin urmare, ar trebui stabilit un nivel maxim de cadmiu specific pentru preparatele pe bază de cereale prelucrate și alte alimente pentru copii.
(12)
O expunere redusă a unui grup de consumatori foarte vulnerabil ar putea fi obținută prin stabilirea unui nivel maxim pentru anumite categorii de alimente destinate unei alimentații speciale (de exemplu, alimentele pentru utilizări medicale speciale destinate sugarilor). Cu toate acestea, în lipsa datelor care să justifice acest nivel maxim, ar trebui colectate datele privind prezența substanței în cauză în vederea stabilirii eventuale a unui nivel maxim specific în viitor.
(13)
Pentru anumite legume (barba-caprei, păstârnac, țelină, hrean), respectarea nivelurilor maxime actuale este dificilă și datele privind prezența substanței în cauză furnizate de statele membre arată că nivelurile de fond naturale sunt mai ridicate, fiind comparabile cu cele ale țelinei de rădăcină. Întrucât consumul acestor produse este scăzut și efectele asupra expunerii umane sunt neglijabile, este oportun să se ridice nivelurile maxime de cadmiu pentru păstârnac, barba-caprei, țelină și hrean la nivelul stabilit pentru țelina de rădăcină.
(14)
Anumite specii de pești sunt în prezent scutite de respectarea nivelului maxim implicit pentru pești, stabilit la 0,05 mg/kg Pentru pălămidă (Sarda sarda), plătica de mare comună dungată (Diplodus vulgaris), anghilă (Anguilla anguilla), chefalul cenușiu (Mugil labrosus labrosus), macrou (specia Trachurus), luvar (Luvarus imperialis), sardeluțe (specia Sardinops) și limba-de-mare (Dicologoglossa cuneata), noile date privind prezența substanței în cauză arată că scutirea nu mai este necesară și că nivelul maxim implicit poate fi respectat prin urmarea unor bune practici piscicole. Prin urmare, nivelurile maxime specifice nu mai sunt necesare pentru aceste specii de pești.
(15)
Pentru tonul negru (specia Auxis), hamsia europeană (specia Engraulis) și peștele-spadă (Xiphias gladius), noile date privind prezența substanței în cauză arată că un nivel maxim mai mic poate fi respectat prin urmarea unor bune practici piscicole. Prin urmare, nivelurile maxime pentru aceste specii de pești ar trebui modificate.
(16)
Pentru sardine (Sardina pilchardus) și Sicyopterus lagocephalus, datele privind prezența substanței în cauză arată că este dificil să se respecte nivelurile maxime existente, deoarece nivelurile de fond naturale pot fi mai ridicate. În cazul acestor două specii de pești, consumul este scăzut și are efecte neglijabile asupra expunerii umane. Prin urmare, este oportun să se stabilească niveluri maxime mai ridicate în cazul acestor două specii de pești pentru a garanta aprovizionarea pieței.
(17)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 ar trebui modificat în consecință.
(18)
Statelor membre și operatorilor din industria alimentară ar trebui să li se acorde timpul necesar pentru a se adapta la noile niveluri maxime stabilite prin prezentul regulament pentru produsele pe bază de cacao și pentru alimentele pentru sugari și copii de vârstă mică. Prin urmare, data aplicării nivelurilor maxime de cadmiu pentru aceste produse ar trebui amânată.
(19)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexa la Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
(1) Nivelurile maxime de cadmiu stabilite la punctele 3.2.19 și 3.2.20 din anexa la Regulamentul (CE) nr. 1881/2006, astfel cum sunt modificate prin prezentul regulament, se aplică de la 1 ianuarie 2015. Produsele alimentare care nu respectă aceste niveluri maxime și care au fost introduse pe piață în mod legal înainte de 1 ianuarie 2015 pot fi comercializate în continuare după această dată, până la data lor minimă de valabilitate sau până la data lor limită de consum.
(2) Nivelurile maxime de cadmiu stabilite la punctul 3.2.7 din anexa la Regulamentul (CE) nr. 1881/2006, astfel cum sunt modificate prin prezentul regulament, se aplică de la 1 ianuarie 2019. Produsele alimentare care nu respectă aceste niveluri maxime și care au fost introduse pe piață în mod legal înainte de 1 ianuarie 2019 pot fi comercializate în continuare după această dată, până la data lor minimă de valabilitate sau până la data lor limită de consum.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 mai 2014.