РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/322 НА СЪВЕТА
от 2 март 2015 година
относно изпълнението на 11-ия европейски фонд за развитие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, с последните му изменения (1) („Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС“),
като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите - членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз по линия на многогодишната финансова рамка за периода 2014 - 2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и относно разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („Вътрешното споразумение“), и по-специално член 10, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейската инвестиционна банка,
като има предвид, че:
(1)
С Решение № 1/2013 на Съвета на министрите АКТБ - ЕС (3) се определя многогодишната финансова рамка за сътрудничеството с държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) за периода 2014 - 2020 г., като се добавя ново приложение Iв към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
(2)
С Вътрешното споразумение се определят различните финансови пакети на 11-ия европейски фонд за развитие ЕФР), алгоритъмът за вноските и вноските към 11-ия ЕФР, създават се Комитетът за ЕФР и Комитетът за Инвестиционния инструмент („Комитетът за ИИ“) и се определят тежестта на гласовете и правилото за квалифицирано мнозинство в рамките на посочените комитети.
(3)
Освен това с Вътрешното споразумение се определя общият размер на помощта от Съюза за групата държави от АКТБ („държавите от АКТБ“) (с изключение на Република Южна Африка) и за отвъдморските страни и територии (ОСТ) на 30 506 млн. евро от вноски на държавите членки за седемгодишния период 2014 - 2020 г. От тази сума 29 089 млн. евро се заделят за държавите от АКТБ, както е определено в многогодишната финансова рамка за периода 2014 - 2020 г., посочена в приложение Iв към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, 364,5 млн. евро - за ОСТ, и 1 052,5 млн. евро - за Комисията за разходи за подкрепа, свързани с програмирането и изпълнението на ЕФР от Комисията, от които най-малко 76,3 млн. евро трябва да се заделят за мерки на Комисията, насочени към подобряване на въздействието на програмите по ЕФР, както е посочено в член 6, параграф 3 от Вътрешното споразумение.
(4)
Средствата от 11-ия ЕФР, заделени за ОСТ, се уреждат от Решение 2013/755/ЕС на Съвета (4) и от разпоредбите за неговото прилагане и всички техни последващи изменения.
(5)
Мерките, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (5) и отговарящи на определените в него условия за финансиране, следва да бъдат финансирани от 11-ия ЕФР само при изключителни обстоятелства, когато такава помощ е необходима, за да се осигури непрекъснатост на сътрудничеството при преход от криза към стабилни условия за развитие, и не може да бъде финансирана от общия бюджет на Съюза.
(6)
На 11 април 2006 г. Съветът прие принципите за финансиране от ЕФР на Механизма за подкрепа на мира в Африка и договори бъдещите условия и форми на механизма.
(7)
Държавите от АКТБ също така ще могат да получават помощ от Съюза по линия на тематични програми съгласно Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7), Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8) и Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9). Тези програми следва да добавят стойност към програмите, финансирани по линия на 11-ия ЕФР, да са съгласувани с тях и да ги допълват.
(8)
Както се посочва в съображение 8 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), с цел насърчаване на международното измерение на висшето образование могат да се предоставят средства от Европейския фонд за развитие, в съответствие с приложимите за това процедури, за действия за мобилност с учебна цел към държави извън ЕС или от тях и за сътрудничество и диалог по въпросите на политиката с органи, институции и организации от тези държави. Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1288/2013 ще се прилагат за използването на тези финансови средства.
(9)
Регионалното сътрудничество между държавите от АКТБ, ОСТ и най-отдалечените региони на Съюза следва да бъде допълнително насърчавано. В съответствие с член 10, параграф 1 от Вътрешното споразумение регламентът за изпълнение следва да съдържа подходящи мерки, които позволяват постигане на съответствие между финансирането на кредити от 11-ия ЕФР и Европейския фонд за регионално развитие за финансиране на проекти за сътрудничество между най-отдалечените региони на ЕС и държавите от АКТБ, както и ОСТ в Карибите, Западна Африка и Индийския океан, по-специално опростени механизми за съвместно управление на такива проекти.
(10)
За да се изпълни 11-ият ЕФР, следва да се установи процедурата за програмиране, разглеждане и одобряване на помощта, както и да се определят подробните правила за контрол върху нейното използване.
(11)
Европейският консенсус за развитие от 22 декември 2005 г. и заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ следва да осигурят общата рамка на политиката за насочване на програмирането и изпълнението на 11-ия ЕФР, включително договорените на международно равнище принципи за ефективност на помощта, като принципите, съдържащи се в Парижката декларация относно ефективността на помощта (2005 г.), Кодекса за поведение на ЕС относно разделението на труда в областта на политиката за развитие (2007 г.), Насоките на ЕС за Програмата за действие от Акра (2008 г.), общата позиция на ЕС, в т.ч. относно гаранцията на ЕС за прозрачност и други аспекти на прозрачността и отчетността, за Четвъртия форум на високо равнище относно ефективността на помощта в Пусан, довел, наред с другото, до заключителния документ от Пусан (2011 г.), Плана за действие относно половете във външната дейност (2010 г.) и Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, по която Съюзът е страна.
(12)
На 14 май 2012 г. Съветът прие заключения, озаглавени „Бъдещият подход към бюджетната подкрепа от ЕС за трети държави“. В тези заключения Съветът заяви своя ангажимент за ефективно използване на бюджетната подкрепа с цел подпомагане на намаляването на бедността и използване на системите на държавите, по-голяма предвидимост на помощта и укрепване на поетата от партньорските държави отговорност за политиките за развитие и реформите в съответствие с Европейския консенсус за развитие, Програмата за промяна, както и с програмата за ефективност на международната помощ.
(13)
Съюзът следва да насърчи цялостен подход в отговор на кризи и бедствия, както и в ситуации на конфликти и нестабилност, включително ситуации на преход. Като основа на този подход следва по-специално да се използват заключенията на Съвета относно сигурността и развитието, относно отговора на Съюзa за справяне със ситуации на несигурност, относно предотвратяването на конфликти, както и всички други уместни последващи заключения. Съюзът следва да използва подхода и принципите на „Новия път за поемане на ангажименти в нестабилните държави“. Това следва да спомогне за постигането на подходящ баланс между подходи в областта на сигурността, дипломацията, развитието и хуманитарната помощ и за съчетаването на краткосрочния отговор с дългосрочна институционална подкрепа.
(14)
В заключенията си от 12 декември 2013 г. относно доклада на Комисията относно подкрепата на ЕС за демократичното управление с акцент върху инициативата за управление Съветът отбеляза, че независимо от потребностите на държавата партньор и от ангажимента на Съюзa да предоставя предвидимо финансиране, при изготвянето на програмите елементите на основан на стимули подход могат да насърчат напредъка и резултатите в демократичното управление и следва да отговарят по динамичен начин на равнището на ангажимента и напредъка по отношение на правата на човека, демокрацията, върховенството на закона и доброто управление. Съветът отбеляза също, че макар финансовите стимули да не са достатъчни, за да предизвикат демократични реформи, основаният на стимули подход е най-ефективен, когато при финансирането е налице критична маса, която да доведе до значимо въздействие и резултати, и когато разпределените средства са част от по-широка стратегия за ангажимент от страна на Съюзa. При основания на стимули подход следва да се вземат предвид предишният опит и извлечените поуки от основани на резултатите механизми, като инициативата за управление на 10-ия ЕФР.
(15)
През 2013 г. Комитетът за ЕФР, създаден по силата на Вътрешното споразумение за 10-ия ЕФР (11), проведе на няколко пъти първоначален обмен на мнения относно метода за определяне на многогодишното индикативно разпределение на ресурсите от 11-ия ЕФР. Тези обсъждания създадоха основата за окончателното одобрение на националните индикативни разпределения на средствата.
(16)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите за външна дейност на Съюза, както и чрез използването по целесъобразност на финансови инструменти с ефект на ливъридж. При формулирането на своята политика за сътрудничество за развитие и при свързаното с нея стратегическо планиране, програмиране и прилагане на мерките Съюзът следва да цели и осигуряването на съгласуваност с другите области на своята външна дейност.
(17)
Борбата с изменението на климата и опазването на околната среда са сред големите предизвикателства, пред които е изправен Съюзът и при които има спешна нужда от международни действия. В съответствие с намерението, заявено в съобщението на Комисията, озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““ от 29 юни 2011 г., в което се подчертава ангажиментът на Съюза да насърчава интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж в своите вътрешни и външни политики чрез обединяването на три стълба: икономически, социален и екологичен, настоящият регламент следва да допринесе в максимална степен за постигането на целта за насочване на най-малко 20 % от общото финансиране от Съюза към цели, отнасящи се до действия в областта на климата, като същевременно се зачита принципът на партньорство с държавите от АКТБ, заложен в Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Действията за създаване на нисковъглеродно и устойчиво на измененията на климата общество следва, винаги когато това е възможно, да се подкрепят взаимно с цел засилване на тяхното въздействие.
(18)
Съюзът и държавите членки следва да подобрят съгласуваността и взаимното допълване на съответните си политики в областта на сътрудничеството за развитие, по-специално като отговорят на приоритетите на партньорските държави и региони на национално и регионално равнище. За да се гарантира, че политиката на Съюза за сътрудничество за развитие и тези на държавите членки се допълват и подсилват взаимно, е целесъобразно да се работи в посока на съвместно многогодишно програмиране и неговите последователни етапи на местно равнище, по-специално съвместен анализ, съвместен отговор, разделение на труда, индикативно разпределение на финансовите средства и когато е подходящо - съвместна рамка за резултатите.
(19)
На срещата на върха ЕС - Африка през декември 2007 г. беше прието Стратегическото партньорство Африка - ЕС, което беше потвърдено на срещата на върха ЕС - Африка през ноември 2010 г. На 19 ноември 2012 г. Съветът също така прие заключения относно съвместната стратегия за партньорство между Карибския регион и ЕС, които заменят заключенията на Съвета относно партньорството между ЕС и Карибския регион от 11 април 2006 г. Що се отнася до Тихоокеанския регион, на 14 май 2012 г. Съветът прие заключения относно подновено партньорство за развитие, с което се актуализира и допълва стратегията, приета през 2006 г. (заключения на Съвета от 17 юли 2006 г.).
(20)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават чрез пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, включително посредством предотвратяване, констатиране и разследване на нередностите, възстановяване на изгубените, погрешно изплатените или неправомерно използваните средства и в случаите, когато е необходимо, налагане на санкции. Тези мерки следва да се осъществяват в съответствие с приложимите споразумения, сключени с международни организации и трети държави.
(21)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (12),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Цели и критерии за допустимост
1. Географското сътрудничество с държавите и регионите от АКТБ в контекста на 11-ия ЕФР се основава на целите, основните принципи и ценностите, заложени в общите разпоредби на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
2. По-конкретно и в рамките на принципите и целите на външната дейност на Съюза, както и на Европейския консенсус за развитие и на Програмата за промяна и последващите изменения и допълнения към тях:
а)
основната цел на сътрудничеството съгласно настоящия регламент е намаляване и в дългосрочен план премахване на бедността;
б)
сътрудничеството съгласно настоящия регламент също така ще допринесе за:
i)
насърчаването на устойчиво и приобщаващо икономическо, социално и екологично развитие;
ii)
консолидирането и подпомагането на демокрацията, върховенството на закона, доброто управление, правата на човека и съответните принципи на международното право; както и
iii)
прилагането на основан на правата подход, обхващащ целия спектър на правата на човека.
Постигането на целите, посочени в първа алинея, се измерва чрез съответните показатели, включително показателите за човешко развитие, по-специално Цел на хилядолетието за развитие (ЦХР) 1 за буква а) от същата алинея и ЦХР 1 - 8 за буква б) от същата алинея, а след 2015 г. и с други показатели, договорени на международно равнище от Съюза и неговите държавите членки.
3. Програмирането се извършва така, че да изпълни в максимална степен критериите за официална помощ за развитие (ОПР), определени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо развитие и сътрудничество (ОИСР/КПР), като се отчита целта на Съюза да гарантира за периода 2014 - 2020 г., че най-малко 90 % от предоставяната от него външна помощ, взета като цяло, се счита за ОПР.
4. Действията, които попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1257/96 и които отговарят на критериите за финансиране съгласно този регламент, по принцип не се финансират по линия на настоящия регламент, освен ако не е налице необходимост да се осигури непрекъснатост на сътрудничеството при преход от криза към стабилни условия за развитие. В тези случаи специално внимание се обръща на осигуряването на ефективна връзка между хуманитарната помощ, възстановяването и помощта за развитие, което да допринася за намаляването на риска от бедствия и за устойчивостта на бедствия.
Член 2
Общи принципи
1. При прилагането на настоящия регламент се гарантират съгласуваност с другите области на външна дейност на Съюза и с другите имащи отношение политики на Съюза, както и съгласуваност на политиките с цел развитие, в съответствие с член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). За тази цел мерките, финансирани съгласно настоящия регламент, включително тези, които се управляват от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), се основават на политиките за сътрудничество, определени в документи, като договорености, декларации и планове за действие между Съюза и съответните трети държави и региони, както и на решенията, конкретните интереси, политическите приоритети и стратегиите на Съюза.
2. Съюзът и държавите членки работят в посока на съвместно многогодишно програмиране въз основа на стратегиите на държавите партньори за намаляване на бедността или еквивалентни стратегии за развитие. Те могат да предприемат съвместни действия, включително съвместен анализ и съвместен отговор на тези стратегии, като определят приоритетните сектори за намеса и разделението на труда в съответната държава, чрез съвместни мисии на донорите и чрез използването на договорености за съфинансиране и делегирано сътрудничество.
3. Съюзът насърчава многостранен подход към глобалните предизвикателства и си сътрудничи с държавите членки и държавите партньори в това отношение. Когато е уместно, той насърчава сътрудничеството с международни организации и органи и с други двустранни донори.
4. Отношенията между Съюза и неговите държави членки и държавите партньори се основават на споделени ценности, като правата на човека, демокрацията и върховенството на закона, както и на принципите на ангажираност и взаимна отчетност, и ще утвърждават тези ценности и принципи. Подкрепата за партньорите ще бъде адаптирана към тяхната ситуация, свързана с развитието, ангажираността им и постигнатия от тях напредък по отношение на правата на човека, демокрацията, върховенството на закона и доброто управление.
Освен това в отношенията с държавите партньори се вземат предвид техният ангажимент и постигнатите от тях резултати в прилагането на международните споразумения и договорните отношения със Съюза, включително в областта на миграцията, както е определено в Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
5. Съюзът насърчава ефективното сътрудничество с партньорските държави и региони в съответствие с най-добрите международни практики. Той съгласува подкрепата си с националните и регионалните стратегии за развитие на партньорите, с техните политики за реформи и процедури винаги когато това е възможно, и подпомага демократичната ангажираност, както и вътрешната и взаимната отчетност. За тази цел той насърчава:
а)
процес на развитие, който е прозрачен, който се ръководи от партньорската държава или регион и с който партньорската държава или регион са се ангажирали, в това число насърчаването на местния експертен опит;
б)
подход, основан на зачитане на правата и обхващащ всички права на човека, независимо дали става въпрос за граждански и политически, икономически, социални и културни права, за да се включат принципите на правата на човека в процеса на прилагане на настоящия регламент, с оглед подпомагане на партньорските държави в изпълнението на международните им задължения по отношение на правата на човека, както и подпомагане на притежателите на права, с акцент върху бедните и уязвимите групи, да предявяват своите права;
в)
предоставянето на права и възможности на населението на държавите партньори, възприемането на приобщаващи и отворени за участие подходи към развитието и широко участие на всички сегменти на обществото в процеса на развитие и в диалога на национално и регионално равнище, включително политическия диалог. Особено внимание се отделя на ролята на парламентите, местните органи и гражданското общество, включително по отношение на участието, надзора и отчетността;
г)
ефективни методи и инструменти за сътрудничество в съответствие с най-добрите практики на ОИСР/КПР, в това число използването на новаторски инструменти като съчетаване на безвъзмездни средства и заеми и други механизми за поделяне на риска в избрани сектори и държави и привличане на частния сектор, като се отделя надлежно внимание на въпросите, засягащи устойчивостта на обслужването на дълга, броя на подобни механизми и изискването за систематична оценка на въздействието в съответствие с целите на настоящия регламент, по-специално намаляването на бедността, както и специфични механизми за бюджетна подкрепа, като например договори за държавно изграждане. Всички програми, интервенции и методи и инструменти на сътрудничество се адаптират към конкретните обстоятелства във всяка партньорска държава или регион, като акцентът се поставя върху основаните на програми подходи, предоставянето на предсказуемо финансиране на помощта, мобилизирането на частни ресурси, включително от местния частен сектор, всеобщия и недискриминационен достъп до основни услуги, както и разработването и използването на национални системи;
д)
мобилизирането на национални приходи и укрепването на фискалната политика на държавите партньори с цел намаляване на бедността и на зависимостта от помощи;
е)
подобряване на въздействието на политиките и програмирането чрез координация, съгласуваност и хармонизация между донорите с цел да се създадат полезни взаимодействия и да се избегнат припокриване и дублиране, да се увеличи степента на взаимно допълване и да се подкрепят инициативите, в които участват всички донори, и чрез координация в партньорските държави и региони, като се използват съгласувани насоки и принципи на добрата практика относно координацията и ефективността на помощта;
ж)
ориентирани към резултатите подходи към развитието, включително чрез прозрачни и определяни от държавите рамки за резултатите, които се основават, там, където това е уместно, на договорени на международно равнище цели и съпоставими и подлежащи на обобщение показатели, като например тези на ЦХР, с цел оценяване и съобщаване на резултатите, в това число крайните продукти, последиците и въздействието от помощта за развитие.
6. Съюзът подкрепя, когато това е целесъобразно, осъществяването на двустранно, регионално и многостранно сътрудничество и диалог, свързаното с развитието измерение на споразуменията за партньорство и тристранното сътрудничество. Съюзът насърчава сътрудничеството Юг - Юг.
7. В дейностите си в областта на сътрудничеството за развитие Съюзът използва и споделя, когато това е уместно, опита на държавите членки, придобит при провеждането на реформи и извършването на преход, както и извлечените поуки.
8. Съюзът се стреми към редовен обмен на информация със страните по партньорството в съответствие с член 4 от Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 3
Обща рамка за разпределяне на средствата
1. Комисията определя многогодишното индикативно разпределение на средствата за всяка държава и регион от АКТБ и за сътрудничеството в рамките на АКТБ въз основа на критериите, предвидени в членове 3, 9 и 12в от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, във финансовите рамки, определени в член 2 от Вътрешното споразумение.
2. При определянето на индикативното разпределение на средствата за държавите се прилага диференциран подход с цел да се гарантира, че на държавите партньори се предоставя специално и конкретно адаптирано за тях сътрудничество въз основа на:
а)
техните нужди;
б)
капацитета им за генериране на финансови ресурси и достъп до тях и капацитета им за тяхното усвояване;
в)
поетите от тях ангажименти и постигнатите резултати; както и
г)
потенциалното въздействие на помощта, предоставяна от Съюза.
В процеса на разпределяне на средствата се дава приоритет на най-нуждаещите се държави, по-специално най-слабо развитите държави, държавите с ниски доходи и държавите в кризисни и следкризисни ситуации, нестабилните държави и тези в уязвимо положение.
Съюзът ще адаптира помощта си чрез динамични и ориентирани към резултати мерки по държави, както се посочва в член 7, параграф 2, съобразно положението на държавата и ангажираността ѝ и постигнатия напредък по отношение на въпроси, като доброто управление, правата на човека, демокрацията, върховенството на закона и способността ѝ да провежда реформи и да отговори на исканията и нуждите на своя народ.
3. Комитетът на ЕФР провежда обмен на мнения относно метода за определяне на многогодишното индикативно разпределение на средствата, посочено в параграф 1.
Член 4
Обща рамка за програмиране
1. Програмирането на помощта за държавите и регионите от АКТБ съгласно Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС се извършва в съответствие с общите принципи, посочени в членове 1 - 14 от приложение IV към същото споразумение и в членове 1 и 2 от настоящия регламент.
2. Освен в случаите, предвидени в параграф 3, програмирането ще се извършва съвместно със съответната партньорска държава или регион и ще се съгласува във все по-голяма степен със стратегиите на партньорската държава или регион за намаляване на бедността или еквивалентни стратегии.
Съюзът и държавите членки се консултират помежду си на ранен етап и по време на целия процес на програмиране, за да се насърчат последователността, взаимното допълване и съгласуваността на дейностите им за сътрудничество. Консултациите могат да доведат до съвместно програмиране с държавите членки, представени на място. Съвместното програмиране следва да се основава на относителните предимства на донорите от Съюза. Останалите държави членки се приканват да допринесат за целта за подсилване на съвместната външна дейност на Съюза.
Операциите за финансиране от ЕИБ допринасят за общите принципи на Съюза, по-специално определените в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), и целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, като намаляването на бедността чрез приобщаващ и устойчив растеж и икономическо, екологично и социално развитие. ЕИБ и Комисията следва да се стремят към максимално полезно взаимодействие в процеса на програмиране на 11-ия ЕФР, по целесъобразност. С ЕИБ се осъществяват на ранен етап консултации по въпросите, свързани с нейния експертен опит и операции, с цел по-голяма съгласуваност на външното действие на Съюза.
Осъществяват се консултации и с други донори и участници в процеса на развитие, в това число представители на гражданското общество и регионални и местни органи.
3. При обстоятелства като тези, посочени в член 3, параграф 3 и член 4, параграф 5 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, Комисията може да определи специални разпоредби за програмиране и осъществяване на помощта за развитие чрез управление от самата Комисия на средствата, разпределени на въпросната държава, съгласно съответните политики на Съюза.
4. По принцип Съюзът ще съсредоточава двустранната помощ, която предоставя, в най-много три сектора, които се договарят с държавите партньори.
Член 5
Документи за програмиране
1. Стратегическите документи са документи, които Съюзът и съответната партньорска държава или регион изготвят с цел осигуряване на съгласувана рамка на политиката за сътрудничество за развитие, която отговаря на общото предназначение и обхват, на целите и общите принципи на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и съответства на принципите, определени в членове 2, 8 и 12а от приложение IV към посоченото споразумение.
При подготовката и изпълнението на стратегическите документи се спазват принципите на ефективност на помощта: национална ангажираност, партньорство, координация, хармонизация, съответствие със системите на държавата или региона бенефициер, прозрачност, взаимна отчетност и насоченост към резултатите съгласно посоченото в член 2 от настоящия регламент. По принцип периодът на програмиране трябва да се синхронизира с циклите на стратегията на държавата партньор.
2. При съгласие от страна на съответната партньорска държава или регион стратегически документ няма да се изисква за:
а)
държавите или регионите, които разполагат със стратегия за развитие под формата на план за развитие или подобен документ за развитие, приет от Комисията като основа за съответната многогодишна индикативна програма при приемането на последния документ;
б)
държавите или регионите, за които е договорен съвместен документ за многогодишно програмиране между Съюза и държавите членки;
в)
държавите или регионите, за които вече съществува съвместен рамков документ (СРД), с който се осигурява всеобхватен подход на Съюза към отношенията със съответната партньорска държава или регион, включително политиката на Съюза за развитие;
г)
регионите, които разполагат със стратегия, съвместно договорена със Съюза;
д)
държавите, в които Съюзът възнамерява да синхронизира стратегията си с нов национален цикъл, започващ преди 1 януари 2017 г.; в тези случаи в многогодишната индикативна програма за междинния период между 2014 г. и началото на новия национален цикъл ще се съдържа отговорът на Съюза за тази държава.
3. Не се изискват стратегически документи за държавите или регионите, които получават първоначално разпределение на финансови средства от Съюза по силата на настоящия регламент в размер, който не надхвърля 50 млн. евро за периода 2014 - 2020 г. В тези случаи в многогодишните индикативни програми ще се съдържа отговорът на Съюза за тези държави или региони.
Ако посочените в параграфи 2 и 3 варианти не са приемливи за партньорската държава или регион, се изготвя стратегически документ.
4. Освен в обстоятелствата, посочени в член 4, параграф 3, многогодишните индикативни програми се основават на диалог с партньорската държава или регион и се изготвят въз основа на стратегическите документи или подобните на тях документи, посочени в настоящия член, и за тях ще се постигне договореност със съответната държава или регион.
За целите на настоящия регламент съвместният документ за многогодишно програмиране, предвиден в параграф 2, буква б) от настоящия член и отговарящ на принципите и условията, установени в този параграф, включително индикативно разпределение на средствата, може да бъде считан за многогодишната индикативна програма съгласно процедурата, определена в член 14, със съгласието на партньорската държава или регион.
5. В многогодишните индикативни програми се излагат приоритетните сектори, избрани за финансиране от Съюза, конкретните цели, очакваните резултати, показателите за резултатите и индикативното разпределение на финансовите средства както общо, така и по приоритетни области. В тях ще се посочва и как предлаганите програми ще допринесат за цялостната стратегия на страната, спомената в настоящия член, и как ще допринесат за изпълнението на Програмата за промяна.
В съответствие с принципите за ефективност на помощта стратегията в рамките на АКТБ избягва фрагментирането и гарантира допълване и реална добавена стойност по отношение на националните и регионалните програми.
6. В допълнение към документите за програмиране за държавите и регионите Комисията и АКТБ чрез секретариата на АКТБ съвместно изготвят стратегически документ в рамките на АКТБ и свързана с него многогодишна индикативна програма, в съответствие с принципите, установени в членове 12 - 14 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
7. Специалните разпоредби, посочени в член 4, параграф 3, могат да са под формата на специални програми за подкрепа, като се отчитат специалните съображения, посочени в член 6, параграф 1.
Член 6
Програмиране за държавите и регионите в кризисни или следкризисни ситуации или ситуации на нестабилност
1. При изготвянето на документите за програмиране за държавите и регионите в кризисни или следкризисни ситуации, или ситуации на нестабилност, или предразположени към природни бедствия, надлежно се вземат предвид уязвимостта, специалните нужди и обстоятелствата на съответното население, съответните държави или региони.
Съюзът продължава да е твърдо ангажиран с изпълнението на Новия курс за поемане на ангажименти в нестабилни държави и неговите принципи, в т.ч. чрез съсредоточаване върху петте цели за укрепване на мира и държавността, гарантиране на поемане на отговорност на местно равнище и чрез тясно съгласуване с националните планове, разработени като част от изпълнението на Новия курс.
Надлежно внимание ще се обръща на мерките за предотвратяване и разрешаване на конфликти, изграждане на държавността и укрепване на мира, помиряване след конфликти и възстановяване, със специален акцент върху приобщаващата и законна политика, сигурността, правосъдието, икономическите основи и изграждането на капацитет за отговорно и справедливо предоставяне на услуги. Специално внимание ще се отделя на ролята на жените и перспективата за децата в тези процеси.
Когато партньорските държави или региони пряко участват или са засегнати от кризисни и следкризисни ситуации или ситуации на нестабилност, специално внимание се обръща на засилването на координацията между помощта, възстановяването и развитието сред всички имащи отношение участници, включително за политическите инициативи, за да се подпомогне преходът от извънредна ситуация към фазата на развитие. В програмирането за нестабилните държави и региони или държавите и регионите, които често биват засегнати от природни бедствия, се предвиждат превенция и готовност при бедствия и справяне с последиците от такива бедствия, търсят се решения за уязвимостта от сътресения и се укрепва устойчивостта.
2. За държавите или регионите в кризисни или следкризисни ситуации или ситуации на нестабилност може да се извършва преглед ad hoc на стратегията за сътрудничество на съответната държава или регион. В рамките на тези прегледи може да бъде предложена специална и адаптирана стратегия, за да се гарантира преходът към дълготрайно сътрудничество и развитие, като се насърчават по-добра координация и преход между хуманитарните инструменти и инструментите на политиката за развитие.
Член 7
Одобряване и изменяне на документите за програмиране
1. Документите за програмиране, включително съдържащото се в тях индикативно разпределение на средства, се одобряват от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 14.
Едновременно с предаването на документите за програмиране на Комитета за ЕФР Комисията ги предава също и на Съвместната парламентарна асамблея за информация при пълно спазване на процедурата за вземане на решение в съответствие с дял IV от настоящия регламент.
След това документите за програмиране се одобряват от съответната държава или регион от АКТБ, както е предвидено в приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Държавите или регионите, които не разполагат с подписан документ за програмиране, продължават да отговарят на изискванията за финансиране съгласно условията, определени в член 4, параграф 3 от настоящия регламент.
2. Стратегическите документи и многогодишните индикативни програми, включително съдържащото се в тях индикативно разпределение на средства, могат да бъдат адаптирани, като се взимат предвид прегледите, както е предвидено в членове 5, 11 и 14 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
В съответствие с разпоредбите на член 2, параграф 4 и член 3, параграф 2 от настоящия регламент и въз основа на предходни ЕФР и друг придобит опит относно стимулирането, включително извлечените поуки, индикативното разпределение на средства по държави може да бъде допълвано наред с другото чрез механизми, основани на резултатите. В това отношение е редно да се отчита, че нестабилните и уязвими държави трябва да получат специално третиране, за да се гарантира, че техните конкретни нужди се вземат надлежно предвид, а същевременно трябва да се предоставят средства, по възможност в размер до обема на транша за стимулиране на управлението по 10-ия ЕФР, за да се осигурят стимули за ориентирани към резултатите реформи в съответствие с Програмата за промяна и за изпълнение на ангажиментите, установени със Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Комитетът за ЕФР провежда обмен на мнения по основания на резултатите механизъм в съответствие с член 14, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Процедурата, посочена в член 14, се прилага и за съществените изменения, с които значително се изменят стратегията, документите за програмиране към нея и/или разпределените средства, подлежащи на програмиране. Когато е приложимо, съответните допълнения към документите за програмиране впоследствие се одобряват от съответната държава или регион от АКТБ.
4. По надлежно обосновани съображения за спешност, като например кризи или непосредствена заплаха за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека и основните свободи, включително случаите, посочени в член 6, параграф 2, процедурата, посочена в член 14, параграф 4, може да се използва, за да се изменят документите за програмиране, посочени в член 5.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 8
Обща рамка за изпълнение
Изпълнението на помощта, предоставяна на държавите и регионите от АКТБ, което се управлява от Комисията и ЕИБ съгласно Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, се извършва в съответствие с Финансовия регламент, посочен в член 10, параграф 2 от Вътрешното споразумение („Финансовият регламент за ЕФР“).
Член 9
Приемане на програми за действие, индивидуални и специални мерки
1. Комисията приема годишни програми за действие въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в член 5.
При повтарящи се действия тя също така може да приеме многогодишни програми за действие за период до три години.
При необходимост и надлежна обосновка дадено действие може да бъде прието като индивидуална мярка преди или след приемането на годишните или многогодишните програми за действие.
2. Програмите за действие и индивидуалните мерки се подготвят от Комисията заедно с партньорската държава или регион, като в процеса се включват представените на място държави членки и, където е уместно, се осъществява координация с други донори, по-специално в случаите на съвместно програмиране, както и с ЕИБ. Държавите членки, които нямат местно представителство, ще бъдат информирани за дейностите на място.
Програмите за действие съдържат конкретно описание на всяка предвидена операция. В това описание ще се посочват преследваните цели, очакваните резултати и основните дейности.
В описанието очакваните резултати се определят по отношение на крайните продукти, последиците и въздействието, с количествено или качествено измерими цели, и ще се разясняват връзките помежду им и с целите по многогодишната индикативна програма. Крайните продукти и по принцип последиците трябва да са свързани с конкретни, измерими и реалистични показатели и включват основни линии и референтни показатели, обвързани със срокове, като са съгласувани със собствените цели и референтни показатели на страната или региона във възможно най-голяма степен. Където е уместно, ще се извършва анализ на разходите и ползите.
В описанието се посочват рисковете, заедно с предложения за тяхното смекчаване по целесъобразност, излага се анализът на контекста в специфичния сектор и на ключовите участници, описват се методите на изпълнение, бюджетът и ориентировъчният график, а в случай на бюджетна подкрепа - критериите за плащанията, включително евентуални променливи траншове. Посочват се и евентуалните свързани мерки за подкрепа, както и механизмите за мониторинг, одит и оценка.
Ако е приложимо, в описанието се отбелязва допълването с текущи или планирани дейности на ЕИБ в партньорската държава или регион.
3. В случаите, посочени в член 4, параграф 3, и в случаите на непредвидени и надлежно обосновани нужди или при извънредни обстоятелства Комисията може да приеме специални мерки, включително мерки за улесняване на прехода от спешна помощ към дългосрочни операции или мерки в областта на развитието за по-добро подготвяне на хората да се справят с повтарящи се кризи.
4. Програмите за действие и индивидуалните мерки, предвидени в параграф 1, за които финансовата помощ от Съюза надхвърля 5 млн. евро, и специалните мерки, за които финансова помощ от Съюза надхвърля 10 млн. евро, се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 14 от настоящия регламент. Тази процедура не се изисква за програмите за действие и мерките, които са под посочените прагове, както и за несъществени изменения в тях. Несъществените изменения са технически корекции, като например удължаване на периода на изпълнение, пренасочване на средства в рамките на прогнозния бюджет или увеличаване или намаляване на размера на бюджета с по-малко от 20 % от първоначалния бюджет, но без да се надхвърля границата от 10 млн. евро, при условие че тези изменения не засягат съществено целите на първоначалната програма за действие или мярка. В такива случаи програмите за действие и мерките и несъществените изменения в тях се приемат от Комисията, която уведомява Комитета за ЕФР в срок от един месец от приемането им.
Всяка държава членка може да поиска оттеглянето на проект или програма от програма за действие, представена на Комитета за ЕФР, в съответствие с процедурата, определена в член 14 от настоящия регламент. Ако такова искане се подкрепя от блокиращото малцинство държави членки, както е определено в член 8, параграф 3 във връзка с член 8, параграф 2 от Вътрешното споразумение, програмата за действие се приема от Комисията без съответния проект или програма. Освен в случаите, когато в съответствие със становищата на държавите членки в Комитета за ЕФР Комисията не желае да продължава оттегления проект или програма, оттегленият проект или програма се предлага отново на по-късен етап пред Комитета за ЕФР извън програмата за действие под формата на отделна мярка, която тогава се приема от Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 14 от настоящия регламент.
По надлежно обосновани съображения за спешност, като например кризи, природни или предизвикани от човека бедствия или непосредствена заплаха за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека или основните свободи, Комисията може да приеме индивидуални или специални мерки или изменения в съществуващите програми за действие и мерки в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 4 от настоящия регламент.
5. Комисията приема специални програми за действие за разходите за подкрепа, посочени в член 6 от Вътрешното споразумение, в съответствие с процедурата, определена в член 14 от настоящия регламент. Евентуалните промени в програмите за действие за разходи за подкрепа се приемат в съответствие със същата процедура.
6. На ниво проект се предприема подходящ преглед с екологична насоченост, включително относно отражението върху изменението на климата, биологичното разнообразие и свързаните с това социални последици, както и - когато това е приложимо - оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС) за чувствителните от екологична гледна точка проекти, по-специално ако има вероятност те да окажат значително неблагоприятно въздействие, което е чувствително, разнородно или няма прецедент, върху околната среда и/или в социален план. Този преглед се извършва по международно признати практики. Когато е уместно, при изпълнението на секторните програми се използват стратегически екологични оценки (СЕО). Гарантират се участието на заинтересованите страни в екологичните оценки и публичният достъп до резултатите.
Член 10
Допълнителни вноски на държавите членки
1. По своя собствена инициатива държавите членки могат да предоставят на Комисията или на ЕИБ доброволни вноски съгласно член 1, параграф 9 от Вътрешното споразумение с цел да спомогнат за постигането на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС извън договореностите за съфинансиране. Тези вноски не засягат цялостното разпределение на средствата по линия на 11-ия ЕФР. Те се третират по същия начин, както редовните вноски на държавите членки, посочени в член 1, параграф 2 от Вътрешното споразумение, освен по отношение на разпоредбите на членове 6 и 7 от Вътрешното споразумение, за които могат да бъдат установени специални договорености в двустранно споразумение за вноската.
2. Целево заделяне на средства се прави само при надлежно обосновани обстоятелства, например в отговор на изключителните обстоятелства, посочени в член 4, параграф 3. В този случай доброволните вноски, поверени на Комисията, се третират като целеви приходи в съответствие с Финансовия регламент за ЕФР.
3. Допълнителните средства се интегрират в процеса на програмиране и преглед и в годишните програми за действие, в индивидуалните и в специалните мерки, посочени в настоящия регламент, и отразяват ангажираността на партньорската държава или регион.
4. Всяка извършена впоследствие промяна в програмите за действие, индивидуалните или специалните мерки се приема от Комисията в съответствие с член 9.
5. Държавите членки, които поверяват на Комисията или на ЕИБ допълнителни доброволни вноски с цел да спомогнат за постигането на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, предварително уведомяват Съвета и Комитета за ЕФР или Комитета за ИИ за тези вноски.
Член 11
Данъци, мита и такси
Предоставяната от Съюза помощ не генерира и не поражда събирането на специфични данъци, мита или такси.
Без да се засягат разпоредбите на член 31 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, такива данъци, мита и такси могат да са допустими за финансиране съгласно условията, определени във Финансовия регламент за ЕФР.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване или, при необходимост, чрез събиране на погрешно платените суми и когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия да извършват одити или когато се отнася за международни организации - проверки в съответствие с постигнатите с тях споразумения, и проверки по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили финансови средства от Съюза по силата на настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, определени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (14), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани по силата на настоящия регламент.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да извършват такива одити, проверки и инспекции на място съгласно съответните им компетенции.
Член 13
Правила относно националността и произхода, приложими за процедурите за обществени поръчки, за отпускането на безвъзмездни средства и за други процедури по възлагане
Правилата относно националността и произхода, приложими за процедурите за обществени поръчки, за отпускането на безвъзмездни средства и за други процедури по възлагане, са определени в член 20 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
ДЯЛ IV
ПРОЦЕДУРИ ЗА ВЗЕМАНЕ НА РЕШЕНИЯ
Член 14
Задължения на Комитета за ЕФР
1. Комитетът за ЕФР, създаден с член 8 от Вътрешното споразумение, дава своето становище в съответствие с процедурата, посочена в параграфи 3 и 4 от настоящия член.
Наблюдател от ЕИБ участва в работата на Комитета за ЕФР, свързана с въпроси, които засягат ЕИБ.
2. Задачите на Комитета за ЕФР обхващат задълженията, посочени в дялове II и III от настоящия регламент:
а)
програмиране на помощта от Съюза по линия на 11-ия ЕФР и прегледи на програмирането, съсредоточаващи се по-специално върху стратегиите за държавите, регионите и стратегиите в рамките на АКТБ; и
б)
мониторинг на изпълнението и оценка на помощта от Съюза, която обхваща, наред с други елементи, въздействието на помощта за намаляването на бедността, секторните аспекти, свързаните с други области въпроси, функционирането на координацията на място с държавите членки и с други донори, както и напредъка по отношение на принципите на ефективност на помощта, посочени в член 2.
За програми за бюджетна подкрепа, за които Комитетът за ЕФР е изразил положително становище, но които са били прекратени по време на изпълнението им, Комисията предварително уведомява Комитета за прекратяването и последващото решение за възобновяване на плащанията.
Всяка държава членка може да прикани Комисията по всяко време да предостави на Комитета за ЕФР информация и да проведе обмен на мнения по въпроси, свързани със задачите, посочени в настоящия параграф. Този обмен на мнения може да доведе до формулиране на препоръки от държавите членки, които Комисията взема предвид.
3. Когато Комитетът за ЕФР бъде приканен да даде своето становище, представителят на Комисията представя пред Комитета за ЕФР проект на мерките, които следва да бъдат взети, в сроковете, определени в решението на Съвета относно процедурния правилник на Комитета за ЕФР, посочен в член 8, параграф 5 от Вътрешното споразумение. Комитетът за ЕФР дава своето становище в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса, но който не надхвърля 30 дни. ЕИБ взема участие в обмена на мнения. Становището се дава с квалифицираното мнозинство, определено в член 8, параграф 3 от Вътрешното споразумение, въз основа на тежестта на гласовете на държавите членки, изчислена по начина, определен в член 8, параграф 2 от Вътрешното споразумение.
Когато Комитетът за ЕФР е дал становището си, Комисията приема мерките, които се прилагат незабавно.
Ако обаче тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета за ЕФР, Комисията незабавно съобщава на Съвета за тях. В този случай Комисията отлага прилагането на мерките за период, който по принцип не надхвърля 30 дни от датата на такова съобщение, но който може да бъде продължен с период до 30 дни при изключителни обстоятелства. Съветът, като действа със същото квалифицирано мнозинство както Комитета за ЕФР, може да вземе различно решение в рамките на този период.
4. По надлежно обосновани съображения за спешност, както е предвидено в член 7, параграф 4 и член 9, параграф 4, Комисията приема мерките, които се прилагат незабавно, без предварително внасяне в Комитета за ЕФР, и които остават в сила за срока на действие на приетия или изменен документ, програма за действие или мярка.
Най-късно 14 дни след приемането им председателят представя мерките пред Комитета за ЕФР, за да получи неговото становище.
В случай че Комитетът за ЕФР даде отрицателно становище в съответствие с параграф 3 от настоящия член, Комисията незабавно отменя мерките, приети съгласно първата алинея от настоящия член.
Член 15
Механизъм за подкрепа на мира в Африка
В индикативните програми в рамките на АКТБ се заделя финансиране за Механизма за подкрепа на мира в Африка. Това финансиране може да бъде допълнено от регионалните индикативни програми. Прилага се специалната процедура, изложена по-долу:
а)
по искане на Африканския съюз, одобрено от Комитета на посланиците на АКТБ, Комисията изготвя многогодишни програми за действие, в които се посочват преследваните цели, обхватът и естеството на възможните интервенции, както и редът и условията за изпълнението; на ниво интервенции се уточнява установен формат за докладване. В приложение към всяка програма за действие се описват специфичните процедури за вземане на решение за всеки възможен вид интервенция в съответствие с нейното естество, обхват и спешност;
б)
програмите за действие, включително посоченото в буква а) приложение, както и всички евентуални промени в тях се обсъждат от съответните подготвителни работни групи на Съвета и Комитета по политика и сигурност и се одобряват от Комитета на постоянните представители с квалифицирано мнозинство, както е определено в член 8, параграф 3 от Вътрешното споразумение, преди да бъдат приети от Комисията;
в)
програмите за действие, без посоченото в буква а) приложение, са основата за споразумението за финансиране, което следва да бъде сключено от Комисията и Африканския съюз;
г)
всяка интервенция, която следва да се осъществи съгласно споразумението за финансиране, подлежи на предварително одобрение от Комитета по политика и сигурност; съответните подготвителни работни групи на Съвета се информират или - поне когато трябва да се финансират нови мироопазващи операции - се консултират своевременно преди предаването на интервенциите на Комитета по политика и сигурност в съответствие със специфичните процедури за вземане на решение, посочени в буква а), за да се гарантира, че в допълнение към военните въпроси и въпросите, свързани със сигурността, са взети предвид и аспектите на предвидените мерки, свързани с развитието, и финансовите аспекти. Без да се засяга финансирането на мироопазващи операции, специално внимание се отдава на дейности, признати за ОПР;
д)
Комисията ежегодно изготвя доклад за дейността относно използването на финансовите средства с цел информиране на Съвета и на Комитета за ЕФР и по искане на Съвета или на Комитета за ЕФР, като прави разграничение между поетите задължения и плащанията в рамките на ОПР и тези извън рамките на ОПР.
В края на първата многогодишна програма за действие Съюзът и неговите държави членки ще направят преглед на резултатите и процедурите на Механизма за подкрепа на мира в Африка и ще обсъдят вариантите на възможностите за финансиране в бъдеще. Във връзка с това и с цел Механизмът за подкрепа на мира в Африка да бъде поставен на по-солидна основа, Съюзът и неговите държави членки ще провеждат обсъждания, посветени както на средствата за мироопазващи операции, включително финансираните от ЕФР, така и на въпроса за устойчивата подкрепа на Съюза за ръководени от африканските държави мироопазващи операции след 2020 г. В допълнение Комисията ще направи оценка на Механизма най-късно през 2018 г.
Член 16
Комитет за Инвестиционния инструмент
1. Комитетът за Инвестиционния инструмент (ИИ), създаден под егидата на ЕИБ с член 9 от Вътрешното споразумение, се състои от представители на държавите членки и представител на Комисията. Канят се представител на Генералния секретариат на Съвета и представител на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), които присъстват като наблюдатели. Всяка държава членка, както и Комисията излъчват по един представител и по един негов заместник. С цел поддържане на приемственост председателят на Комитета за ИИ се избира от и измежду членовете на Комитета за ИИ за период от две години. ЕИБ осигурява секретариата и помощното обслужване на Комитета за ИИ. Гласуват само членовете на Комитета за ИИ, определени от държавите членки, или техните заместници.
Съветът, като действа с единодушие, приема процедурен правилник на Комитета за ИИ въз основа на предложение, изготвено от ЕИБ след консултация с Комисията.
Комитетът за ИИ действа с квалифицирано мнозинство. Тежестта на гласовете се определя съгласно член 8 от Вътрешното споразумение.
Комитетът за ИИ заседава най-малко четири пъти годишно. Могат да бъдат свикани допълнителни заседания по искане на ЕИБ или на членовете на комитета за ИИ съгласно реда, определен в неговия процедурен правилник. Освен това Комитетът за ИИ може да дава становище чрез писмена процедура в съответствие с неговия процедурен правилник.
2. Комитетът за ИИ одобрява:
а)
оперативните насоки за прилагането на ИИ;
б)
инвестиционните стратегии и бизнес планове на ИИ, включително показателите за изпълнението, въз основа на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и на общите принципи на политиката на Съюза за развитие;
в)
годишните доклади на ИИ;
г)
всички документи за общата политика, включително докладите за оценка, отнасящи се до ИИ.
3. Комитетът за ИИ дава становище по:
а)
предложенията за предоставяне на лихвени субсидии съгласно член 2, параграф 7 и член 4, параграф 2, буква б) от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. В такива случаи Комитетът за ИИ дава становище и относно използването на такава лихвена субсидия;
б)
предложенията за инвестиция по линия на ИИ за проекти, за които Комисията е дала отрицателно становище;
в)
други предложения, отнасящи се до ИИ, въз основа на общите принципи, определени в оперативните насоки на ИИ;
г)
предложенията, свързани с разработването на рамка на ЕИБ за измерване на резултатите, доколкото такава рамка е приложима към операциите съгласно Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
С цел да се опрости процесът на одобряване за малки операции Комитетът за ИИ може да даде положително становище по предложения на ЕИБ за общо разпределение на средства (лихвени субсидии, техническа помощ) или общо разрешение (кредитиране, собствен капитал), които впоследствие, без друго становище на Комитета за ИИ и/или на Комисията, се преразпределят от ЕИБ за отделни проекти съгласно критериите, определени в контекста на общото разпределение на средства или разрешение, включително максималния размер на преразпределените средства за отделните проекти.
Освен това ръководните органи на ЕИБ могат периодично да изискват Комитетът за ИИ да представя становище по всички предложения за финансиране или по определени категории предложения за финансиране.
4. ЕИБ своевременно представя пред Комитета за ИИ всички въпроси, които изискват неговото одобрение или становище, както е предвидено съответно в параграфи 2 и 3. Всяко предложение, представено за становище пред Комитета за ИИ, се изготвя съгласно съответните критерии и принципи, определени в оперативните насоки на ИИ.
5. ЕИБ си сътрудничи тясно с Комисията и, когато това е приложимо, координира операциите си с другите донори. По-конкретно ЕИБ:
а)
изготвя или преразглежда съвместно с Комисията оперативните насоки на ИИ, посочени в параграф 2, буква а). ЕИБ отговаря за съответствието с насоките и гарантира, че проектите, които подпомага, спазват международните стандарти в социалната сфера и в сферата на околната среда и са съгласувани с целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, с общите принципи на политиката на Съюза за развитие, както и със стратегиите за сътрудничество за съответната държава или регион;
б)
иска становището на Комисията при изготвянето на инвестиционните стратегии, бизнес плановете и документите за общата политика;
в)
информира Комисията относно проектите, които управлява, в съответствие с член 18, параграф 1. На етапа на оценка на даден проект ЕИБ иска становището на Комисията относно неговата съгласуваност със стратегията за сътрудничество за съответната държава или регион или, в зависимост от случая, с общите цели на ИИ;
г)
с изключение на лихвените субсидии, попадащи в рамките на общото разпределение на средствата, посочено в параграф 3, буква а), иска съгласието на Комисията на етапа на оценка на даден проект за всяко предложение за лихвена субсидия, направено пред Комитета за ИИ, що се отнася до неговото съответствие с член 2, параграф 7 и член 4, параграф 2 от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, както и с критериите, определени в оперативните насоки на ИИ.
Счита се, че Комисията е дала положително становище по дадено предложение или че го е приела, ако в триседмичен срок след представяне на предложението не е уведомила за отрицателното си становище по него. Що се отнася до становищата за проекти във финансовия или публичния сектор, както и до одобряването на лихвени субсидии, Комисията може да поиска окончателното предложение за даден проект да ѝ бъде представено за становище или за одобрение две седмици преди да бъде изпратено на Комитета за ИИ.
6. ЕИБ не пристъпва към нито едно от действията, посочени в параграф 3, буква а), б) или в), освен ако Комитетът за ИИ не е дал положително становище.
След положително становище на Комитета за ИИ ЕИБ взема решение по предложението в съответствие със собствените си процедури. По-специално тя може да реши да не предприема действие по предложението. ЕИБ периодично информира Комитета за ИИ и Комисията за случаите, в които решава да не предприема действие по предложението.
За заеми от собствените си ресурси и за инвестиции на ИИ, за които не се изисква становището на Комитета за ИИ, ЕИБ взема решение по предложението съгласно собствените си процедури, а в случая на ИИ - в съответствие с оперативните насоки на ИИ и инвестиционните стратегии, одобрени от Комитета за ИИ.
Независимо от даването на отрицателно становище от Комитета за ИИ по предложение за предоставяне на лихвена субсидия, ЕИБ може да отпусне въпросния заем, без да се възползва от лихвената субсидия. ЕИБ периодично информира Комитета за ИИ и Комисията за всеки случай, по който реши да предприеме действие по заема.
ЕИБ може, при условията, определени в оперативните насоки на ИИ, и при условие че основната цел на въпросния заем или инвестиция по линия на ИИ остава непроменена, да реши да промени условията на заем или инвестиция по линия на ИИ, за които Комитетът за ИИ е дал положително становище съгласно параграф 3, или на всеки заем, за който Комитетът за ИИ е дал положително становище за лихвени субсидии. По-специално ЕИБ може да реши да увеличи размера на заема или инвестицията по линия на ИИ с до 20 %.
При проектите с лихвени субсидии, посочени в член 2, параграф 7 от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, такова увеличение може да доведе до пропорционално увеличение на размера на лихвената субсидия. ЕИБ периодично информира Комитета за ИИ и Комисията за всеки случай, по който реши да действа по този начин. За проектите съгласно член 2, параграф 7 от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, ако е поискано увеличение на размера на субсидията, Комитетът за ИИ се задължава да даде становище, преди ЕИБ да предприеме действие.
7. ЕИБ управлява инвестициите по линия на ИИ и всички средства, с които разполага във връзка с ИИ, в съответствие с целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Тя може по-специално да участва в управителните и надзорните органи на юридически лица, в които са инвестирани средства по линия на Инвестиционния инструмент, и може да сключва споразумения относно правата, свързани с ИИ, както и да упражнява и изменя тези права в съответствие с оперативните насоки на ИИ.
ДЯЛ V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Участие на трета държава или регион
За да гарантират съгласуваността и ефективността на помощта от Съюза, Комисията може да реши, че развиващи се държави извън АКТБ и органи за регионална интеграция с участие от АКТБ, насърчаващи регионалното сътрудничество и интеграция и отговарящи на критериите за получаване на помощ от Съюза по линия на други инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност, отговарят на условията за получаване на финансовите средства, посочени в член 1, параграф 2, буква а), подточка i) от Вътрешното споразумение, когато съответният проект или програма е с регионален или трансграничен характер и е в съответствие с член 6 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. ОСТ, отговарящи на условията за получаване на помощ от Съюза съгласно Решение 2013/755/ЕС на Съвета, и най-отдалечените региони на Съюза също могат да участват в проекти и програми за регионално сътрудничество и финансирането, чрез което да се даде възможност за участието на тези територии или най-отдалечени региони, е в допълнение към средствата, посочени в член 1, параграф 2, буква а), подточка i) от Вътрешното споразумение. Целта за засилено сътрудничество между държавите членки, най-отдалечените региони на Съюза, ОСТ и държавите от АКТБ следва да бъде взета под внимание и, когато е уместно, да бъдат създадени механизми за координация. Разпоредби за това финансиране и за видовете финансиране, посочени в Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета (15), могат да бъдат предвидени в стратегическите документи и в многогодишните индикативни програми, както и в програмите за действие и мерките, посочени в член 9 от настоящия регламент.
Член 18
Мониторинг, докладване и оценка на помощта от ЕФР
1. Комисията и ЕИБ осъществяват редовен мониторинг на действията си и на финансираните действия и извършват редовен преглед на напредъка към постигането на очакваните резултати. Комисията също така ще извършва оценки на въздействието и ефективността на секторните си политики и действията си, както и на ефективността на програмирането, когато това е уместно - чрез независими външни оценки. Предложения на Съвета за независими външни оценки надлежно ще се вземат под внимание. Оценките следва да се основават на най-добрите практики на ОИСР/КПР, като се стремят да установят дали са изпълнени специфичните цели, вземайки предвид равенството на половете, да формулират препоръки и да предоставят данни за улесняване на извличането на поуки с оглед подобряване на дейността в бъдеще. Тези оценки се извършват въз основа на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност специфични за отделните държави и измерими.
ЕИБ периодично информира Комисията и държавите членки относно изпълнението на проектите, финансирани със средствата от 11-ия ЕФР, които тя управлява, следвайки процедурите, определени в оперативните насоки на ИИ.
2. Комисията изпраща своите доклади за оценка, придружени от реакцията на службите на основните препоръки, на държавите членки чрез Комитета за ЕФР и на ЕИБ за сведение. Всички оценки, включително препоръките и последващите действия, могат да бъдат обсъждани в Комитета за ЕФР по искане на държава членка. В такъв случай Комисията ще докладва отново на Комитета за ЕФР след една година за изпълнението на договорените последващи действия. Резултатите се вземат предвид при изготвянето на програмите и разпределението на ресурсите.
3. Комисията включва всички съответни заинтересовани страни в подходяща степен в етапа на оценка на помощта, предоставяна от Съюза съгласно настоящия регламент, и може, когато това е уместно, да се стреми да извършва съвместни оценки с държавите членки, други донори и партньорите в областта на развитието.
4. Комисията разглежда напредъка, постигнат в изпълнението на 11-ия ЕФР, включително многогодишните индикативни програми, и от 2016 г. нататък ежегодно представя на Съвета доклад за изпълнението. Докладът ще съдържа анализ на основните крайни продукти и резултати и доколкото е възможно, на приноса на финансовата помощ от Съюза за осъществяване на въздействие. За тази цел ще се създаде рамка за резултатите. Този доклад се изпраща също на Европейския парламент, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
5. В годишния доклад се съдържа и информация за предходната година относно финансираните мерки, резултатите от извършения мониторинг и действията за оценка, участието на съответните партньори в областта на развитието, както и относно изпълнението на бюджетните кредити за поети задължения и плащания с разбивка по държави, региони и сектори на сътрудничество. В доклада се представя и качествен анализ на първоначално предвидените и постигнатите резултати, наред с другото въз основа на данни от системите за мониторинг, както и последващи действия по извлечените поуки.
6. В доклада се използват във възможно най-голяма степен конкретни и измерими показатели за ролята на помощта за постигане на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. В него са отразени основните извлечени поуки и последващите действия по препоръките, съдържащи се в оценките от предходните години. В доклада се прави оценка, доколкото е възможно и приложимо, и на спазването на принципите за ефективност на помощта, включително за иновативни финансови инструменти.
7. Съюзът и неговите държави членки извършват най-късно до края на 2018 г. преглед на изпълнението, в който се оценяват степента на изпълнение на поетите задължения и плащанията, както и резултатите и въздействието от предоставената помощ чрез показатели за крайните продукти, последиците и въздействието, измерващи ефективността на използване на средствата, както и ефективността на ЕФР. Разглежда се и приносът на финансираните мерки за постигането на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и за приоритетите на Съюза, определени в Програмата за промяна. Прегледът се извършва въз основа на предложение от Комисията.
8. ЕИБ предоставя на Комитета за ИИ информация по отношение на напредъка към постигане на целите на ИИ. В съответствие с член 6б от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС цялостното изпълнение на ИИ подлежи на съвместен преглед към средата и в края на 11-ия ЕФР. Средносрочният преглед се извършва от независим външен експерт в сътрудничество с ЕИБ и се предоставя на разположение на Комитета за ИИ.
Член 19
Разходи за действия в областта на климата и биологичното разнообразие
Въз основа на приетите индикативни документи за програмиране се изготвя годишна приблизителна оценка на общите разходи, свързани с действията в областта на климата и биологичното разнообразие. За финансирането, отпуснато по ЕФР, се прилага система за годишно проследяване въз основа на методологията на ОИСР („маркери от Рио“) - без да се изключва използването на по-точни методологии, когато такива са на разположение - която е интегрирана в съществуващата методология за управление на изпълнението на програмите на Съюза, за да се определят количествено разходите, свързани с действията в областта на климата и биологичното разнообразие на равнището на програмите за действие, индивидуалните и специалните мерки, посочени в член 9, и вписани в оценките и годишните доклади.
Член 20
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 март 2015 година.
REGULAMENTUL (UE) 2015/322 AL CONSILIULUI
din 2 martie 2015
privind punerea în aplicare a celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte,astfel cum a fost modificat cel mai recent (1) (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”),
având în vedere acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutorului acordat de Uniunea Europeană în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020, în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-UE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „acordul intern”), în special articolul 10 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Băncii Europene de Investiții,
întrucât:
(1)
Decizia nr. 1/2013 a Consiliului de Miniștri ai ACP-UE (3) a stabilit cadrul financiar multianual pentru cooperarea cu statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP) pentru perioada 2014-2020, prin introducerea unei noi anexe Ic la Acordul de parteneriat ACP-UE.
(2)
Acordul intern definește diferitele pachete financiare ale celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare (FED), cheia de contribuție și contribuțiile la cel de al 11-lea FED, instituie Comitetul FED și Comitetul pentru facilitatea de investiții (denumit în continuare „Comitetul FI”) și stabilește ponderea voturilor și regula majorității calificate în cadrul acestor comitete.
(3)
De asemenea, acordul intern stabilește valoarea cumulată a ajutorului acordat de Uniune Grupului de state ACP (cu excepția Republicii Africa de Sud) și țărilor și teritoriilor de peste mări (denumite în continuare „TTPM”) pentru o perioadă de șapte ani cuprinsă între 2014 și 2020 la 30 506 milioane EUR din contribuția statelor membre. Din această sumă, 29 089 de milioane EUR sunt alocate statelor ACP, astfel cum se specifică în cadrul financiar multianual 2014-2020 menționat în anexa Ic la Acordul de parteneriat ACP-UE, 364,5 milioane EUR sunt alocate TTPM și 1 052,5 milioane EUR sunt alocate Comisiei pentru cheltuielile de sprijin legate de programarea și punerea în aplicare a FED de către Comisie, din care cel puțin 76,3 milioane EUR urmează să se aloce Comisiei pentru măsuri de îmbunătățire a impactului programelor FED, astfel cum se menționează la articolul 6 alineatul (3) din acordul intern.
(4)
Alocarea de fonduri din cel de al 11-lea FED către TTPM este reglementată de Decizia 2013/755/UE a Consiliului (4) și de normele de punere în aplicare a acesteia, cu modificările ulterioare.
(5)
Măsurile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1257/96 al Consiliului (5) și care sunt eligibile pentru finanțare în temeiul acestuia ar trebui finanțate doar în cazuri excepționale din cel de al 11-lea FED, atunci când o astfel de asistență este necesară pentru asigurarea continuității cooperării de la condiții de criză la condiții stabile de dezvoltare și când ea nu poate fi finanțată din bugetul general al Uniunii.
(6)
La 11 aprilie 2006, Consiliul a adoptat principiul finanțării Instrumentului financiar pentru pace în Africa din FED și a convenit asupra viitoarelor modalități și a conceptului instrumentului.
(7)
Statele ACP vor avea acces, de asemenea, la asistența acordată de Uniune prin intermediul unor programe tematice prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 233/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (6), Regulamentul (UE) nr. 234/2014al Parlamentului European și al Consiliului (7), Regulamentul (UE) nr. 230/2014al Parlamentului European și al Consiliului (8) și Regulamentul (UE) nr. 235/2014al Parlamentului European și al Consiliului (9). Programele tematice ar trebui să adauge valoare programelor geografice finanțate în cadrul celui de al 11-lea FED, să fie consecvente și complementare cu acestea.
(8)
Astfel cum se menționează la considerentul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1288/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (10), în vederea promovării dimensiunii internaționale a învățământului superior, se pot pune la dispoziție fonduri din Fondul european de dezvoltare, în conformitate cu procedurile care guvernează acest fond, pentru acțiuni de mobilitate educațională înspre sau dinspre țările din afara UE și pentru cooperare și dialog politic cu autoritățile, instituțiile și organizațiile din aceste țări. La utilizarea acestor fonduri se aplică dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 1288/2013.
(9)
Cooperarea regională între statele ACP, TTPM și regiunile ultraperiferice ale Uniunii ar trebui să fie încurajată într-o măsură mai mare. În conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din acordul intern, regulamentul privind punerea în aplicare ar trebui să conțină măsuri adecvate care să permită corelarea finanțării creditelor din cel de al 11-lea FED și din Fondul european de dezvoltare regională pentru a finanța proiecte de cooperare între regiunile ultraperiferice ale Uniunii și statele ACP, precum și între TTPM din zona Caraibilor, Africa de Vest și Oceanul Indian, în special mecanisme simplificate pentru gestionarea comună a acestor proiecte.
(10)
În vederea punerii în aplicare a celui de al 11-lea FED, ar trebui să se decidă procedura de programare, de analizare și de aprobare a ajutorului și să se definească normele detaliate de supraveghere a modului de utilizare a ajutorului.
(11)
Consensul european privind dezvoltarea din 22 decembrie 2005 și Concluziile Consiliului privind Comunicările Comisiei din 14 mai 2012 privind „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării” ar trebui să ofere cadrul politic general care să ghideze programarea și punerea în aplicare a celui de al 11-lea FED, inclusiv principiile adoptate la nivel internațional privind eficacitatea ajutorului, precum principiile prezentate în Declarația de la Paris privind eficacitatea ajutorului (2005), Codul de conduită al UE în materie de diviziune a muncii în cadrul politicii de dezvoltare (2007), Orientările UE pentru Agenda de acțiune de la Accra (2008), poziția comună a UE, inclusiv cu privire la garanția UE de transparență și la alte aspecte ale transparenței și responsabilității, pentru cel de al patrulea forum la nivel înalt de la Busan privind eficacitatea ajutorului, care a dus, printre altele, la documentul final al forumului de la Busan (2011), Planul de acțiune privind egalitatea de șanse între femei și bărbați pentru acțiune externă (2010) și Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap, la care Uniunea este parte semnatară.
(12)
La 14 mai 2012, Consiliul a adoptat Concluziile privind „Abordarea viitoare a sprijinului bugetar al UE destinat țărilor terțe”. În respectivele concluzii, Consiliul și-a afirmat angajamentul de a utiliza sprijinul bugetar în mod eficace pentru a contribui la reducerea sărăciei și pentru a susține utilizarea sistemelor naționale, pentru a spori previzibilitatea ajutorului oferit și pentru a încuraja asumarea de către țările partenere a politicilor și a reformelor în domeniul dezvoltării, în concordanță cu Consensul european privind dezvoltarea, Agenda pentru schimbare, precum și cu agenda privind eficacitatea ajutorului internațional.
(13)
Uniunea ar trebui să promoveze o abordare cuprinzătoare drept răspuns la crize și dezastre și la situațiile afectate de conflicte și de fragilitate, inclusiv la cele de tranziție. Respectiva abordare ar trebui să se bazeze în special pe concluziile Consiliului privind securitatea și dezvoltarea, privind un răspuns al Uniunii la situațiile de fragilitate, privind prevenirea conflictelor, precum și pe orice concluzii ulterioare relevante. Uniunea ar trebui să adopte abordarea și principiile Noului acord privind implicarea în statele fragile. Aceasta ar trebui să contribuie, de asemenea, la asigurarea echilibrului corespunzător între abordările de securitate, diplomatice, de dezvoltare și umanitare și la conectarea răspunsului pe termen scurt cu sprijinul instituțional pe termen lung.
(14)
În concluziile sale din 12 decembrie 2013 în legătură cu raportul Comisiei privind susținerea acordată de UE pentru guvernanța democratică, cu accent pe inițiativa de guvernanță, Consiliul a constatat că, fără a aduce atingere nevoilor țării partenere și angajamentului Uniunii de a oferi finanțare previzibilă, elemente ale unei abordări bazate pe stimulente la nivelul programării pot favoriza progresele și rezultatele în ceea ce privește guvernanța democratică și ar trebui să constituie un răspuns dinamic la nivelul de angajament și la progresele înregistrate în ceea ce privește drepturile omului, democrația, statul de drept și buna guvernanță. De asemenea, Consiliul a constatat că, deși stimulentele financiare nu sunt suficiente pentru a declanșa reforme democratice, o abordare bazată pe stimulente funcționează optim atunci când este disponibilă o masă critică de finanțare, astfel încât să genereze un impact și rezultate semnificative, și atunci când alocările fac parte dintr-o strategie mai generală la nivelul angajamentului Uniunii. O abordare bazată pe stimulente ar trebui să țină cont de experiența precedentă și de lecțiile învățate din mecanisme bazate pe performanță precum Inițiativa pentru guvernanță din cadrul celui de al 10-lea FED.
(15)
În cursul anului 2013, Comitetul FED instituit în cadrul acordului intern al celui de al 10-lea FED (11) a purtat mai multe schimburi de opinii inițiale privind modul de stabilire a cuantumului orientativ multianual al resurselor alocate ale celui de al 11-lea FED. Aceste discuții au pus bazele adoptării finale a cuantumului orientativ al resurselor acordate la nivel național.
(16)
Uniunea ar trebui să urmărească un nivel maxim de eficiență în utilizarea resurselor disponibile pentru a optimiza impactul acțiunii sale externe. Aceasta ar trebui să se obțină prin coerență și complementaritate între instrumentele Uniunii pentru acțiune externă, precum și prin utilizarea, după caz, a instrumentelor financiare care au efect de levier. Uniunea ar trebui să vizeze, de asemenea, asigurarea coerenței cu alte domenii ale acțiunii sale externe la elaborarea politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii, precum și la planificarea strategică, la programarea și la punerea în aplicare a măsurilor.
(17)
Combaterea schimbărilor climatice și protecția mediului se numără printre marile provocări cu care se confruntă Uniunea și în care necesitatea acțiunii internaționale este urgentă. În conformitate cu intenția declarată în Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011 intitulată „Un buget pentru Europa 2020” din 29 iunie 2011, care subliniază angajamentul Uniunii de a promova în politicile sale interne și externe creșterea inteligentă, favorabilă incluziunii și durabilă care cumulează pilonul economic, cel social și cel de mediu, prezentul regulament ar trebui să contribuie cât se poate de mult la obiectivul direcționării a cel puțin 20 % din finanțarea totală a UE către acțiuni în domeniul schimbărilor climatice, respectând, în același timp, principiul parteneriatului cu statele ACP, consfințit în Acordul de parteneriat ACP-UE. Acțiunile întreprinse pentru o societate cu emisii reduse de carbon și rezistentă la schimbările climatice ar trebui, atunci când este posibil, să se susțină reciproc pentru a-și spori impactul.
(18)
Uniunea și statele membre ale acesteia trebuie să îmbunătățească coerența și complementaritatea politicilor lor de cooperare pentru dezvoltare, în special prin abordarea priorităților țărilor și regiunilor partenere la nivel național și regional. Pentru a asigura complementaritatea și susținerea reciprocă a politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii și a politicilor statelor membre, este necesar să se acționeze în direcția programării multianuale în comun și a etapelor succesive ale acesteia la nivel local, respectiv analiză comună, răspuns comun, diviziunea muncii, alocări financiare orientative și, după caz, un cadru comun al rezultatelor.
(19)
În cadrul reuniunii la nivel înalt UE-Africa din decembrie 2007 s-a adoptat Parteneriatul strategic Africa-UE, confirmat de reuniunea la nivel înalt UE-Africa din noiembrie 2010. De asemenea, la 19 noiembrie 2012, Consiliul a adoptat Concluzii privind Strategia de parteneriat comună UE-Caraibe, înlocuind Concluziile Consiliului din 11 aprilie 2006 privind parteneriatul UE-Caraibe. În ceea ce privește Pacificul, Consiliul a adoptat, la 14 mai 2012, concluzii privind un parteneriat pentru dezvoltare reînnoit, actualizând și completând strategia adoptată în 2006 (Concluziile Consiliului din 17 iulie 2006).
(20)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri proporționale de-a lungul întregului ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect și, dacă este cazul, aplicarea de sancțiuni. Măsurile respective ar trebui să fie întreprinse în conformitate cu acordurile aplicabile, încheiate cu organizații internaționale și cu țări terțe.
(21)
Organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă sunt prevăzute în Decizia 2010/427/UE a Consiliului (12),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
OBIECTIVE ȘI PRINCIPII GENERALE
Articolul 1
Obiective și criterii de eligibilitate
(1) Cooperarea geografică cu statele și regiunile ACP în contextul celui de al 11-lea FED are la bază obiectivele, principiile fundamentale și valorile reflectate în dispozițiile generale ale Acordului de parteneriat ACP-UE.
(2) În special, în cadrul principiilor și al obiectivelor acțiunii externe a Uniunii, al Consensului european privind dezvoltarea și al Agendei schimbării, cu modificările și completările ulterioare:
(a)
obiectivul principal al cooperării în temeiul prezentului regulament îl constituie reducerea și, pe termen lung, eradicarea sărăciei;
(b)
cooperarea în temeiul prezentului regulament contribuie, de asemenea, la:
(i)
încurajarea unei dezvoltării economice, sociale și de mediu durabile și favorabile incluziunii;
(ii)
consolidarea și sprijinirea democrației, a statului de drept, a bunei guvernanțe, a drepturilor omului și a principiilor relevante din dreptul internațional; și
(iii)
punerea în aplicare a unei abordări bazate pe drepturi care să acopere toate drepturile omului.
Îndeplinirea obiectivelor menționate la primul paragraf trebuie să fie măsurată cu ajutorul unor indicatori relevanți, printre care indicatori de dezvoltare umană, în special Obiectivul de dezvoltare al mileniului 1 (ODM 1) în ceea ce privește litera (a) de la primul paragraf și ODM 1-8 în ceea ce privește litera (b) de la primul paragraf, iar după 2015 cu ajutorul altor indicatori stabiliți la nivel internațional de către Uniune și statele membre ale acesteia.
(3) Programarea este structurată astfel încât să respecte cât mai mult posibil criteriile asistenței oficiale pentru dezvoltare (denumită în continuare „AOD”) stabilite de către Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică („OCDE-CAD”), ținând seama de obiectivul Uniunii de a garanta că, în perioada 2014-2020, asistența sa externă globală este înregistrată în proporție de minimum 90 % drept AOD.
(4) Acțiunile care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1257/96 și care sunt eligibile pentru finanțare în temeiul regulamentului respectiv nu beneficiază, în principiu, de finanțare în temeiul prezentului regulament, decât dacă este necesar să se asigure continuitatea cooperării în perioada de trecere de la o situație de criză la condiții stabile de dezvoltare. În aceste cazuri, se urmărește cu o deosebită atenție ca ajutorul umanitar și asistența pentru reabilitare și dezvoltare să fie corelate efectiv și să contribuie la reducerea riscurilor de dezastre și la construirea capacității de rezistență.
Articolul 2
Principii generale
(1) La punerea în aplicare a prezentului regulament se asigură coerența cu alte domenii de acțiune externă ale Uniunii și cu alte politici relevante ale Uniunii, precum și coerența politicilor de dezvoltare, în conformitate cu articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). În acest scop, măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament, inclusiv cele gestionate de Banca Europeană de Investiții (BEI), se bazează pe politicile de cooperare prevăzute în instrumente precum acorduri, declarații și planuri de acțiune încheiate între Uniune și țările și regiunile terțe în cauză, precum și pe deciziile, interesele specifice, prioritățile de politică și strategiile Uniunii.
(2) Uniunea și statele membre depun eforturi în direcția programării multianuale comune pe baza reducerii sărăciei sau a unor strategii de dezvoltare echivalente în țările partenere. Acestea pot întreprinde acțiuni în comun, inclusiv acțiuni comune de analizare a acestor strategii și acțiuni comune de răspuns la acestea, prin care se identifică sectoarele prioritare de intervenție și repartizarea muncii la nivel de țară, prin instituirea unor misiuni comune la nivelul tuturor donatorilor și prin utilizarea mecanismelor de cofinanțare și a acordurilor de cooperare delegată.
(3) Uniunea promovează o abordare multilaterală a provocărilor globale și cooperează cu statele membre și cu statele partenere în acest sens. Atunci când este necesar, aceasta încurajează cooperarea cu organizații și organisme internaționale și cu alți donatori bilaterali.
(4) Relațiile dintre Uniune și statele sale membre, pe de o parte, și statele partenere, pe de altă parte, au la bază și promovează valori comune în domeniul drepturilor omului, al democrației și al statului de drept, precum și principiile asumării răspunderii și responsabilității reciproce. Sprijinul acordat partenerilor se va adapta la situația acestora în privința dezvoltării, precum și la angajamentul și progresele legate de drepturile omului, democrație, statul de drept și buna guvernanță.
De asemenea, relațiile cu statele partenere țin seama de angajamentul acestora și de bilanțul succeselor înregistrate de acestea în ceea ce privește punerea în aplicare a acordurilor internaționale și a relațiilor contractuale cu Uniunea, inclusiv în domeniul migrației, conform prevederilor Acordului de parteneriat ACP-UE.
(5) Uniunea promovează o cooperare eficace cu țările și regiunile partenere, în conformitate cu cele mai bune practici internaționale. Aceasta își aliniază sprijinul la strategiile de dezvoltare naționale sau regionale, la politicile și procedurile de reformă ale partenerilor, ori de câte ori este posibil acest lucru, și sprijină răspunderea democratică, precum și responsabilitatea internă și reciprocă. În acest scop, Uniunea promovează:
(a)
un proces de dezvoltare transparent, condus și asumat de țările sau regiunile partenere, inclusiv promovarea expertizei locale;
(b)
o abordare bazată pe drepturi, care să acopere toate drepturile omului, fie ele civile și politice sau economice, sociale și culturale, pentru a integra principiile drepturilor omului în punerea în aplicare a prezentului regulament, pentru a sprijini țările partenere în punerea în aplicare a obligațiilor lor internaționale privind drepturile omului și pentru a-i sprijini pe deținătorii de drepturi, în special persoanele sărace și categoriile vulnerabile, să își revendice drepturile;
(c)
întărirea rolului populației din țările partenere, abordări ale dezvoltării favorabile incluziunii și participative și o implicare amplă a tuturor segmentelor societății în procesul de dezvoltare și în dialogul la nivel național și regional, inclusiv dialogul politic. O atenție deosebită se acordă rolurilor care revin parlamentelor, autorităților locale și societății civile, între altele în ceea ce privește participarea, supravegherea și răspunderea;
(d)
modalitățile și instrumentele de cooperare efective în conformitate cu bunele practici ale CAD al OCDE, inclusiv utilizarea unor instrumente inovatoare cum ar fi combinarea granturilor și împrumuturilor și alte mecanisme de repartizare a riscurilor în sectoarele și țările selectate, precum și implicarea sectorului privat, luându-se în considerare în mod corespunzător aspectele privind sustenabilitatea datoriei, numărul acestor mecanisme și cerința unei evaluări sistematice a impactului în conformitate cu obiectivele prezentului regulament, în special reducerea sărăciei, precum și a unor mecanisme de susținere bugetară precum contractele de sprijin în vederea consolidării statului. Toate programele, intervențiile, modalitățile și instrumentele de cooperare sunt adaptate la situația specifică a fiecărei țări sau regiuni partenere, cu accent pe abordările care au la bază programe, pe furnizarea unei finanțări previzibile a ajutoarelor, pe mobilizarea resurselor private, inclusiv din sectorul privat local, pe accesul universal și nediscriminatoriu la serviciile de bază și pe dezvoltarea și utilizarea sistemelor naționale;
(e)
mobilizarea venitului intern și consolidarea politicii fiscale a țărilor partenere, cu scopul reducerii sărăciei și a dependenței de ajutor;
(f)
îmbunătățirea impactului politicilor și programării prin coordonare, consecvență și armonizare între donatori în scopul creării de sinergii, al evitării suprapunerilor și a duplicărilor, al îmbunătățirii complementarității și al susținerii inițiativelor la nivelul tuturor donatorilor, precum și prin intermediul coordonării în țările și regiunile partenere, folosind orientările convenite și principiile bunelor practici referitoare la coordonare și la eficacitatea ajutorului;
(g)
abordările bazate pe rezultate în materie de dezvoltare, inclusiv prin intermediul unor cadre de rezultate transparente și conduse la nivel de țară, bazate, după caz, pe obiective convenite la nivel internațional și pe indicatori care pot fi comparați și agregați, cum ar fi cei ai ODM, în scopul de a evalua și a comunica rezultatele, inclusiv realizările, consecințele și impactul ajutorului pentru dezvoltare.
(6) Uniunea sprijină în mod corespunzător punerea în aplicare a cooperării și dialogului la nivel bilateral, regional și multilateral, dimensiunea de dezvoltare a acordurilor de parteneriat și a cooperării tripartite. Uniunea promovează cooperarea între țări și regiuni sudice.
(7) In cadrul activităților sale de cooperare pentru dezvoltare, Uniunea fructifică și împărtășește în mod corespunzător experiențele legate de reformă și tranziție ale statelor membre și învățămintele desprinse.
(8) Uniunea urmărește să efectueze periodic schimburi de informații cu actorii din cadrul parteneriatului, în conformitate cu articolul 4 din Acordul de parteneriat ACP-UE.
TITLUL II
PROGRAMAREA ȘI ALOCAREA FONDURILOR
Articolul 3
Cadrul general de alocare a fondurilor
(1) Comisia stabilește cuantumul orientativ multianual al resurselor alocate pentru fiecare stat și regiune ACP și pentru cooperarea intra-ACP pe baza criteriilor prevăzute la articolele 3 și 9 și la articolul 12c din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE, în limitele financiare stabilite la articolul 2 din acordul intern.
(2) Se adoptă o abordare diferențiată pentru stabilirea cuantumului orientativ al resurselor acordate la nivel național, cu scopul de a pune la dispoziția țărilor partenere o cooperare specifică și adaptată, bazată pe:
(a)
necesitățile acestora;
(b)
capacitățile acestora de a genera și a accesa resurse financiare și capacitățile de absorbție;
(c)
angajamentele și performanța acestora; și
(d)
impactul potențial al asistenței acordate de Uniune.
Țările cu cea mai mare nevoie de asistență, în special țările cel mai puțin dezvoltate, țările cu venituri mici și țările aflate în situații de criză, post-criză, fragilitate și vulnerabilitate, au prioritate în procesul de alocare a resurselor.
Uniunea își va adapta asistența prin măsuri dinamice, axate pe rezultate și specifice fiecărei țări, astfel cum sunt menționate la articolul 7 alineatul (2), în funcție de situația țării respective, de angajamentul și de progresele ei legate de chestiuni precum buna guvernanță, drepturile omului, democrația, statul de drept și capacitatea țării de a pune în practică reforme și de a îndeplini solicitările și nevoile populației sale.
(3) Comitetul FED poartă un schimb de opinii privind modul de stabilire a cuantumului orientativ multianual al resurselor alocate, menționat la alineatul (1).
Articolul 4
Cadrul general de programare
(1) Procesul de programare a asistenței acordate statelor și regiunilor ACP în temeiul Acordului de parteneriat ACP-UE este realizat în conformitate cu principiile generale menționate la articolele 1-14 din anexa IV la acordul menționat și la articolele 1 și 2 din prezentul regulament.
(2) Cu excepția cazurilor prevăzute la alineatul (3), programarea se face împreună cu țara sau regiunea parteneră în cauză și se va alinia tot mai mult cu strategiile de reducere a sărăciei sau alte strategii echivalente ale țării sau regiunii partenere.
Uniunea și statele sale membre se consultă într-o etapă timpurie a procesului de programare și pe toată durata acestuia, pentru a promova coerența, complementaritatea și consecvența activităților lor de cooperare. Această consultare poate duce la o programare în comun cu statele membre reprezentate pe plan local. Programarea în comun ar trebui să se bazeze pe avantajele comparative ale donatorilor din Uniune. Și alte state membre sunt invitate să contribuie pentru a consolida acțiunea externă comună a Uniunii.
Operațiunile de finanțare ale BEI contribuie la principiile generale ale Uniunii, cu precădere la cele definite la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (Tratatul UE) și la obiectivele Acordului de parteneriat ACP-UE, precum reducerea sărăciei prin intermediul unei creșteri economice durabile și favorabile incluziunii și al dezvoltării economice, ecologice și sociale. BEI și Comisia ar trebui să caute să maximizeze sinergiile din cadrul procesului de programare al celui de al 11-lea FED, acolo unde acest lucru este oportun. BEI este consultată într-un stadiu incipient cu privire la chestiuni care țin de specialitatea și de operațiunile acesteia, cu scopul de a spori coerența acțiunii externe a Uniunii.
Sunt consultați, de asemenea, alți donatori și actori din domeniul dezvoltării, inclusiv reprezentanți ai societății civile și autorități regionale și locale.
(3) În situații precum cele descrise la articolul 3 alineatul (3) și la articolul 4 alineatul (5) din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE, Comisia poate stabili dispoziții specifice pentru programare și pentru punerea în aplicare a ajutorului pentru dezvoltare, gestionând ea însăși resursele alocate statului în cauză, în conformitate cu politicile relevante ale Uniunii.
(4) În principiu, Uniunea își concentrează asistența bilaterală pe maximum trei sectoare, care urmează să fie convenite cu țările partenere.
Articolul 5
Documente de programare
(1) Documentele strategice sunt documente întocmite de Uniune și de țara sau regiunea parteneră în cauză pentru a asigura un cadru coerent în domeniul cooperării pentru dezvoltare, în acord cu scopul general și domeniul de aplicare, obiectivele și principiile generale ale Acordului de parteneriat ACP-UE și în concordanță cu principiile stabilite la articolele 2 și 8 și la articolul 12a din anexa IV la acordul menționat.
Pregătirea și punerea în aplicare a documentelor strategice respectă principiile eficacității ajutorului: asumarea răspunderii la nivel național, parteneriat, coordonare, armonizare, aliniere la sistemele puse în aplicare în țara sau regiunea beneficiară, transparență, responsabilitate reciprocă și orientare spre rezultate, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 din prezentul regulament. Perioada de programare trebuie să se sincronizeze, în principiu, cu ciclurile strategice ale țării partenere.
(2) Cu acordul țării sau regiunii partenere în cauză, nu este necesară redactarea documentelor strategice pentru:
(a)
țările sau regiunile care au o strategie de dezvoltare sub forma unui plan de dezvoltare sau a unui document de dezvoltare similar, acceptată de Comisie ca bază pentru programul orientativ multianual corespunzător, la adoptarea acestuia;
(b)
țările sau regiunile pentru care Uniunea și statele membre au convenit asupra unui document comun de programare multianuală;
(c)
țările sau regiunile în care există deja un document-cadru comun, care prevede o abordare cuprinzătoare a relațiilor Uniunii cu țara sau regiunea parteneră respectivă, inclusiv politica de dezvoltare a Uniunii;
(d)
regiunile care au o strategie convenită de comun acord cu Uniunea;
(e)
țările în care Uniunea intenționează să își sincronizeze strategia cu un nou ciclu național cu începere înainte de 1 ianuarie 2017; în aceste situații, programul orientativ multianual pentru perioada intermediară dintre 2014 și începutul unui nou ciclu național includ răspunsul Uniunii pentru țara respectivă.
(3) Nu sunt necesare documente strategice pentru țările sau regiunile care beneficiază de o alocare a fondurilor Uniunii în temeiul prezentului regulament de cel mult 50 de milioane EUR pentru perioada 2014-2020. În aceste situații, programele orientative multianuale conțin răspunsul Uniunii pentru țările sau regiunile respective.
Dacă opțiunile prezentate la alineatele (2) și (3) nu sunt acceptabile pentru țara sau regiunea parteneră, se întocmește un document strategic.
(4) Cu excepția situațiilor descrise la articolul 4 alineatul (3), programele orientative multianuale sunt bazate pe un dialog cu țara sau regiunea parteneră, sunt elaborate pe baza documentelor strategice sau a unor documente similare, indicate la prezentul articol, și fac obiectul unui acord semnat cu țara sau regiunea în cauză.
În sensul prezentului regulament, în situația în care documentul comun de programare multianuală prevăzut la alineatul (2) litera (b) din prezentul articol respectă principiile și condițiile stabilite în prezentul alineat, incluzând o alocare orientativă de fonduri, acesta poate fi considerat drept programul orientativ multianual, conform procedurii prezentate la articolul 14, cu acordul țării sau regiunii partenere.
(5) Programele orientative multianuale stabilesc sectoarele prioritare selectate pentru finanțare din partea Uniunii, obiectivele specifice, rezultatele preconizate, indicatorii de performanță și alocarea financiară orientativă, atât la nivel global, cât și pe domeniu prioritar. Ele explică, de asemenea, modul în care programele propuse vor contribui la strategia națională generală menționată la prezentul articol și la punerea în practică a Agendei pentru schimbare.
În conformitate cu principiile eficacității ajutorului, strategia intra-ACP evită fragmentarea și asigură atât o valoare adăugată reală, cât și complementaritatea cu programele naționale și regionale.
(6) Pe lângă documentele de programare pentru țări și regiuni, Comisia și ACP, prin secretariatul ACP, elaborează în comun un document strategic intra-ACP și programul orientativ multianual aferent, în conformitate cu principiile stabilite la articolele 12-14 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE.
(7) Dispozițiile specifice de la articolul 4 alineatul (3) pot lua forma unor programe speciale de sprijin, ținând seama de considerentele speciale prezentate la articolul 6 alineatul (1).
Articolul 6
Programarea pentru țările și regiunile aflate în situații de criză, post-criză sau fragilitate
(1) La întocmirea documentelor de programare pentru țările și regiunile aflate în situații de criză, post-criză sau fragilitate sau expuse dezastrelor naturale, se iau în considerare în mod corespunzător vulnerabilitatea, nevoile speciale și circumstanțele populațiilor, țărilor sau regiunilor în cauză.
Uniunea rămâne angajată pe deplin în punerea în aplicare a Noului acord privind implicarea în statele fragile și a principiilor acestuia, inclusiv prin axarea pe cele cinci obiective de consolidare a păcii și a statului, prin asigurarea asumării răspunderii la nivel local și prin aderarea strictă la planurile naționale elaborate în cadrul punerii în aplicare a Noului acord.
Se va acorda atenția cuvenită prevenirii și soluționării conflictelor, consolidării păcii și a statului și măsurilor de reconciliere și reconstrucție post-conflict prin concentrarea în special asupra unei politici legitime și favorabile incluziunii, a securității, justiției, fundamentelor economice și asupra capacității de consolidare în scopul prestării unor servicii responsabile și echitabile. Se va acorda o atenție deosebită rolului femeilor și perspectivei copiilor în aceste procese.
În cazul în care țările sau regiunile partenere sunt direct implicate într-o situație de criză, post-criză sau de fragilitate sau sunt afectate de aceasta, se pune un accent special pe amplificarea coordonării dintre acordarea de ajutor de urgență, reabilitare și dezvoltare între toți actorii relevanți, inclusiv pentru inițiative politice, pentru a facilita tranziția de la o situație de urgență la faza de dezvoltare. Pentru țările și regiunile aflate într-o situație de fragilitate sau expuse cu regularitate dezastrelor naturale, programarea prevede măsuri de pregătire pentru dezastre și de prevenire a acestora, precum și de gestionare a consecințelor unor astfel de dezastre, abordează chestiunea vulnerabilității la șocuri și consolidează reziliența.
(2) Pentru țările sau regiunile aflate în situație de criză, post-criză sau fragilitate, se poate realiza o revizuire ad-hoc a strategiei de cooperare a țării sau a regiunii. Revizuirile pot propune o strategie specifică și adaptată pentru a asigura trecerea la cooperare și dezvoltare pe termen lung, promovând o mai bună coordonare și tranziție între instrumentele de politică umanitară și cele de dezvoltare.
Articolul 7
Aprobarea și modificarea documentelor de programare
(1) Documentele de programare, inclusiv alocările orientative menționate în acestea, trebuie să fie aprobate de către Comisie în conformitate cu procedura prezentată la articolul 14.
Atunci când documentele de programare sunt înaintate Comitetului FED, Comisia le trimite, de asemenea, Adunării parlamentare comune spre informare, respectând totodată pe deplin procedura de adoptare a deciziilor în conformitate cu titlul IV din prezentul regulament.
Ulterior, documentele de programare sunt aprobate de statul sau regiunea ACP în cauză, după cum se prevede în anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE. Țările sau regiunile care nu dețin un document de programare semnat rămân eligibile pentru finanțare în condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (3) din prezentul regulament.
(2) Documentele strategice și programele orientative multianuale, inclusiv alocările orientative prevăzute de acestea, pot fi modificate ca urmare a analizelor efectuate, astfel cum se prevede la articolele 5, 11 și 14 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE.
În conformitate cu dispozițiile de la articolul 2 alineatul (4) și articolul 3 alineatul (2) din prezentul regulament și pe baza FED-urilor anterioare și a altor experiențe dobândite cu privire la stimulente, printre care și lecțiile învățate, este posibil ca alocările orientative de fonduri pentru fiecare țară să fie suplimentate, printre altele printr-un mecanism bazat pe performanță. În acest sens, deși se admite că se acordă un tratament special statelor fragile și vulnerabile pentru a garanta luarea în considerare în mod corespunzător a nevoilor lor specifice, urmează să fie disponibilizate resurse, eventual până la intervalul de volum al tranșei de stimulare a guvernanței din cadrul celui de al 10-lea FED, în scopul de a oferi stimulente pentru reforme axate pe rezultate, în conformitate cu Agenda schimbării și pentru îndeplinirea angajamentelor stabilite de Acordul de parteneriat ACP-UE. În conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din prezentul regulament, Comitetul FED poartă un schimb de opinii pe tema mecanismului bazat pe performanță.
(3) Procedura prevăzută la articolul 14 se aplică, de asemenea, modificărilor substanțiale care determină schimbarea semnificativă a strategiei, a documentelor de programare și/sau a alocării programabile a resurselor. Acolo unde este necesar, modificările corespunzătoare aduse documentelor de programare sunt aprobate ulterior de către statul sau regiunea ACP în cauză.
(4) Din motive imperioase de urgență justificate în mod corespunzător, cum ar fi crizele sau amenințările imediate la adresa democrației, a statului de drept, a drepturilor omului sau a libertăților fundamentale, inclusiv cazurile menționate la articolul 6 alineatul (2), procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (4) poate fi utilizată pentru modificarea documentelor de programare menționate la articolul 5.
TITLUL III
PUNEREA ÎN APLICARE
Articolul 8
Cadrul general de punere în aplicare
Punerea în aplicare a asistenței oferite țărilor și regiunilor ACP, gestionată de Comisie și BEI în temeiul Acordului de parteneriat ACP-UE, se face în conformitate cu Regulamentul financiar menționat la articolul 10 alineatul (2) din acordul intern (denumit în continuare „Regulamentul financiar FED”).
Articolul 9
Adoptarea programelor de acțiune, a măsurilor individuale și a măsurilor speciale
(1) Comisia adoptă programe de acțiune anuale pe baza documentelor de programare orientativă menționate la articolul 5.
În cazul acțiunilor recurente, aceasta poate să adopte, de asemenea, programe de acțiune multianuale pentru o perioadă de până la trei ani.
Atunci când este necesar și justificat corespunzător, o acțiune poate fi adoptată ca măsură individuală înainte sau după adoptarea programelor anuale sau multianuale.
(2) Programele de acțiune și măsurile individuale sunt elaborate de către Comisie împreună cu țara sau regiunea parteneră, cu implicarea statelor membre reprezentate la nivel local și prin coordonarea, atunci când este cazul, cu alți donatori, în special în cazul programării în comun și cu BEI. Statele membre care nu sunt reprezentate la nivel local vor fi informate cu privire la activitățile de la fața locului.
Programele de acțiune conțin o descriere specifică a fiecărei operațiuni prevăzute. Respectiva descriere va preciza obiectivele urmărite, rezultatele preconizate și principalele activități.
Descrierea vizează efectele preconizate în termeni de rezultate, realizări și impacturi, cu ținte cuantificate sau calificate, și oferă explicații referitoare la legăturile dintre acestea, precum și cu obiectivele stabilite de programul orientativ multianual. Rezultatele și, în principiu, realizările au indicatori specifici, măsurabili și realiști, cu puncte de pornire și repere temporale care se aliniază în cel mai înalt grad posibil la propriii parametri și la propriile repere ale țării sau regiunii partenere. În cazurile în care este relevantă, va fi efectuată o analiză costuri-beneficii.
Descrierea relevă riscurile, alături de propunerile de reducere a acestora, după caz, analiza specifică a contextului specific sectorului și a principalelor părți interesate, metodele de punere în aplicare, bugetul și calendarul orientativ, iar în caz de sprijin bugetar, criteriile de plată, inclusiv posibilele tranșe variabile. De asemenea, în descriere se specifică eventualele măsuri conexe de sprijin, precum și mecanismele de monitorizare, audit și evaluare.
Acolo unde este cazul, descrierea prezintă complementaritatea cu activitățile BEI actuale sau planificate din țara sau regiunea parteneră.
(3) În cazurile menționate la articolul 4 alineatul (3) și în cazurile unor nevoi neprevăzute și justificate corespunzător sau în situații excepționale, Comisia poate adopta măsuri speciale, inclusiv măsuri de facilitare a tranziției de la ajutorul de urgență la operațiunile de dezvoltare pe termen lung sau măsuri care să pregătească populația să facă față mai bine crizelor recurente.
(4) Programele de acțiune și măsurile individuale prevăzute la alineatul (1), pentru care asistența financiară a Uniunii depășește 5 milioane EUR, precum și măsurile specifice pentru care asistența financiară a Uniunii depășește 10 milioane EUR sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura menționată la articolul 14 din prezentul regulament. Procedura respectivă nu este necesară în cazul programelor de acțiune și al măsurilor pentru care asistența se situează sub pragurile menționate mai sus, nici în cazul modificărilor nesubstanțiale aduse acestora. Sunt considerate modificări nesubstanțiale adaptările tehnice, cum ar fi extinderea perioadei de punere în aplicare, realocarea fondurilor în cadrul bugetului estimativ, precum și majorarea sau reducerea bugetului cu mai puțin de 20 % din bugetul inițial, dar fără a depăși cuantumul de 10 milioane EUR, cu condiția ca modificările respective să nu afecteze în mod substanțial obiectivele programului inițial de acțiune sau ale măsurii inițiale. În acest caz, programele de acțiune și măsurile, precum și modificările nesubstanțiale aduse acestora sunt adoptate de către Comisie, care informează Comitetul FED în termen de o lună de la adoptare.
Fiecare stat membru poate solicita retragerea unui proiect sau a unui program dintr-un program de acțiune înaintat Comitetului FED în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din prezentul regulament. În cazul în care solicitarea respectivă este susținută de către o minoritate de blocare a statelor membre, astfel cum este prevăzut la articolul 8 alineatul (3) coroborat cu articolul 8 alineatul (2) din Acordul intern, programul de acțiune este adoptat de către Comisie fără proiectul sau programul respectiv. Cu excepția cazului în care Comisia, în conformitate cu opiniile exprimate de statele membre în cadrul Comitetului FED, nu dorește să continue proiectul sau programul retras, acesta este prezentat din nou Comitetului FED într-o fază ulterioară, în afara programului de acțiune, sub forma unei măsuri individuale care este apoi adoptată de către Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din prezentul regulament.
Din motive imperioase de urgență justificate în mod corespunzător, cum ar fi crizele, dezastrele naturale sau cele provocate de om sau amenințările imediate la adresa democrației, a statului de drept, a drepturilor omului sau a libertăților fundamentale, Comisia poate adopta măsuri individuale sau speciale ori modificări aduse programelor de acțiune și măsurilor, în conformitate cu procedura menționată la articolul 14 alineatul (4) din prezentul regulament.
(5) Comisia adoptă programe de acțiune specifice pentru cheltuielile de susținere menționate la articolul 6 din acordul intern, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din prezentul regulament. Orice modificare a programelor de acțiune pentru cheltuielile de susținere este adoptată în conformitate cu aceeași procedură.
(6) În stadiul de proiect, se efectuează o examinare de mediu corespunzătoare, în care sunt abordate, de asemenea, schimbările climatice și consecințele asupra biodiversității, precum și impactul social aferent și care cuprinde, dacă este cazul, o evaluare a impactului asupra mediului în cazul proiectelor sensibile pentru mediu, în special dacă este posibil ca acestea să aibă un important efect ecologic și/sau social negativ care se dovedește a fi sensibil, variat sau fără precedent. Respectiva examinare se inspiră din practicile recunoscute pe plan internațional. Pentru punerea în aplicare a programelor sectoriale, se utilizează, dacă este cazul, evaluări strategice de mediu (SEA). Se asigură participarea părților implicate la studiile de impact și accesul publicului la rezultatele acestora.
Articolul 10
Contribuții suplimentare din partea statelor membre
(1) Statele membre pot pune, din proprie inițiativă, la dispoziția Comisiei sau a BEI contribuții voluntare, în conformitate cu articolul 1 alineatul (9) din acordul intern pentru a contribui la realizarea obiectivelor Acordului de parteneriat ACP-UE și în afara cadrului de cofinanțare comună. Contribuțiile nu influențează alocarea generală a fondurilor în cadrul celui de al 11-lea FED. Acestea sunt tratate în același mod precum contribuțiile normale ale statelor membre, menționate la articolul 1 alineatul (2) din acordul intern, cu excepția dispozițiilor articolelor 6 și 7 din acordul intern, aranjamentele specifice aferente putând fi prevăzute într-un acord bilateral de contribuție.
(2) Orice suplimentare se face doar în situații justificate în mod corespunzător, de exemplu, ca răspuns la situații excepționale, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (3). În acest caz, contribuțiile voluntare încredințate Comisiei sunt tratate drept venit alocat în conformitate cu Regulamentul financiar FED.
(3) Fondurile suplimentare sunt incluse în procesul de programare și revizuire și în programele anuale de acțiune, în măsurile individuale și în măsurile speciale menționate de prezentul regulament și reflectă proprietatea țării sau a regiunii partenere.
(4) Orice modificare apărută în programele de acțiune, măsurile individuale și măsurile speciale este adoptată de Comisie în conformitate cu articolul 9.
(5) Statele membre care încredințează Comisiei sau BEI contribuții voluntare suplimentare pentru a contribui la atingerea obiectivelor Acordului de parteneriat ACP-UE informează anticipat Consiliul și Comitetul FED sau Comitetul FI cu privire la contribuțiile respective.
Articolul 11
Impozite, taxe și alte impuneri
Asistența Uniunii nu face obiectul unor impozite, taxe sau impuneri specifice și nu generează colectarea acestora.
Fără a aduce atingere articolului 31 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE, astfel de impozite, taxe și alte impuneri pot fi eligibile în condițiile stabilite în Regulamentul financiar FED.
Articolul 12
Protecția intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a asigura că, atunci când sunt puse în aplicare acțiuni finanțate în temeiul prezentului regulament, interesele financiare ale Uniunii Europene sunt protejate prin aplicarea unor măsuri preventive împotriva fraudei, a corupției și a oricăror alte activități ilegale, prin efectuarea unor verificări eficace și, dacă se descoperă nereguli, prin recuperarea sau restituirea cuantumurilor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea unor sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a efectua controale sau, în cazul organizațiilor internaționale, competența de a efectua verificări în conformitate cu acordurile convenite cu acestea și verificări pe bază de documente și la fața locului, în ceea ce privește toți beneficiarii de granturi, contractanții, subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în temeiul prezentului regulament.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (14), pentru a stabili dacă au avut loc fraude, acte de corupție sau alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii cu privire la un acord de grant sau la o decizie de grant sau la un contract finanțat în temeiul prezentului regulament.
(4) Fără a se aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țări terțe și cu organizații internaționale, precum și contractele, acordurile de grant și deciziile de acordare a granturilor rezultate din punerea în aplicare a prezentului regulament împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale și inspecții la fața locului, în limitele competențelor acestora.
Articolul 13
Norme privind naționalitatea și originea aplicabile procedurilor de achiziții publice, procedurilor de acordare a granturilor și altor proceduri de atribuire
Normele privind naționalitatea și originea aplicabile procedurilor de achiziții publice, procedurilor de acordare a granturilor și altor proceduri de atribuire sunt definite la articolul 20 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE.
TITLUL IV
PROCEDURI DE ADOPTARE A DECIZIILOR
Articolul 14
Responsabilitățile Comitetului FED
(1) Comitetul FED, instituit în conformitate cu articolul 8 din acordul intern, își exprimă avizul, în conformitate cu procedura prevăzută la alineatele (3) și (4) din prezentul articol.
Un observator al BEI participă la lucrările Comitetului FED, atunci când se discută chestiuni care privesc BEI.
(2) Atribuțiile Comitetului FED acoperă responsabilitățile prevăzute la titlurile II și III din prezentul regulament:
(a)
programarea ajutorului acordat de Uniune în cadrul celui de al 11-lea FED și revizuiri ale programării, cu un accent special pe strategiile naționale, regionale și intra-ACP; și
(b)
monitorizarea punerii în aplicare și a evaluării ajutorului acordat de Uniune, care acoperă, între altele, impactul asistenței asupra reducerii sărăciei, aspecte sectoriale, chestiuni interdisciplinare, funcționarea coordonării la nivel local cu statele membre și alți donatori și respectarea principiilor de eficacitate a ajutorului menționate la articolul 2.
Referitor la programele de sprijin bugetar cu privire la care Comitetul FED și-a exprimat o opinie pozitivă, dar care sunt suspendate pe parcursul punerii în aplicare, Comisia informează Comitetul în prealabil cu privire la suspendare și la decizia ulterioară de a relua plățile.
Fiecare stat membru poate invita Comisia în orice moment să furnizeze informații Comitetului FED și să aibă un schimb de opinii cu privire la chestiunile legate de atribuțiile menționate de prezentul alineat. Un astfel de schimb de opinii poate duce la formularea de recomandări de către statele membre de care Comisia ține seama.
(3) Atunci când Comitetul FED este convocat pentru a-și exprima avizul, reprezentantul Comisiei înaintează Comitetului FED un proiect de măsuri care trebuie luate în termenul stabilit prin Decizia Consiliului privind normele de procedură ale Comitetului FED menționate la articolul 8 alineatul (5) din Acordul intern. Comitetul FED își exprimă avizul în termenul pe care președintele îl poate indica în funcție de urgența chestiunii, dar care nu poate depăși 30 de zile. BEI participă la acest schimb de opinii. Avizul este exprimat cu majoritatea calificată prevăzută la articolul 8 alineatul (3) din acordul intern, pe baza voturilor statelor membre, ponderate astfel cum este prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din acordul intern.
Atunci când Comitetul FED și-a exprimat avizul, Comisia adoptă măsurile care se aplică imediat.
Cu toate acestea, în cazul în care măsurile respective nu sunt conforme cu avizul comitetului, acestea sunt comunicate de îndată Consiliului de către Comisie. În acest caz, Comisia amână aplicarea măsurilor pentru o perioadă care, în principiu, nu depășește 30 de zile de la data comunicării, dar care poate fi prelungită pentru o perioadă de maximum 30 de zile în situații excepționale. Consiliul, hotărând cu aceeași majoritate calificată ca și Comitetul FED, poate lua o decizie diferită în acest interval de timp.
(4) Din motive imperative de urgență, justificate corespunzător, conform dispozițiilor de la articolul 7 alineatul (4) și articolul 9 alineatul (4), Comisia adoptă măsurile, care se aplică imediat, fără a le mai supune aprobării Comitetului FED, iar acestea rămân în vigoare pe întreaga durată de valabilitate a documentului, a măsurii sau a programului de acțiune adoptat sau modificat.
În termen de cel mult 14 zile după adoptarea acestora, președintele înaintează măsurile Comitetului FED pentru a obține avizul acestuia.
În cazul în care Comitetul FED emite un aviz nefavorabil în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol, Comisia abrogă fără întârziere măsurile adoptate în conformitate cu dispozițiile de la primul paragraf al prezentului alineat.
Articolul 15
Instrumentul financiar pentru pace în Africa
Programele orientative intra-ACP alocă fonduri Instrumentului financiar pentru pace în Africa. Fondurile respective pot fi suplimentate de programele orientative regionale. Se aplică o procedură specifică, descrisă în continuare:
(a)
la solicitarea Uniunii Africane, aprobată de Comitetul ambasadorilor țărilor ACP, Comisia elaborează programe de acțiune multianuale care specifică obiectivele urmărite, domeniul de aplicare și natura posibilelor intervenții, precum și modalitățile de punere în aplicare; la nivel de intervenție se specifică un format convenit pentru raportare. O anexă la fiecare program de acțiune descrie procedurile specifice de luare a deciziilor pentru fiecare intervenție posibilă, în funcție de natura, dimensiunea și urgența acesteia;
(b)
programele de acțiune, inclusiv anexa menționată la litera (a), precum și orice modificări aduse acestora sunt discutate de către grupurile de lucru pregătitoare din cadrul Consiliului și de către Comitetul politic și de securitate și sunt aprobate de Coreper cu majoritate calificată, astfel cum este prevăzută la articolul 8 alineatul (3) din acordul intern, înainte de a fi adoptate de Comisie;
(c)
programele de acțiune, exclusiv anexa menționată la litera (a), constituie baza pentru acordul de finanțare care va fi încheiat între Comisie și Uniunea Africană;
(d)
fiecare intervenție care urmează a fi pusă în aplicare în baza acordului de finanțare face obiectul unei aprobări prealabile de către Comitetul politic și de securitate; grupurile de lucru pregătitoare relevante din cadrul Consiliului sunt informate sau, cel puțin când urmează să fie finanțate noi operațiuni de sprijinire a păcii, sunt consultate în timp util înainte ca intervențiile să fie prezentate Comitetului politic și de securitate, în conformitate cu procedurile speciale de luare a deciziilor menționate la litera (a), în scopul de a asigura că, în afară de dimensiunea militară și de securitate, sunt luate în considerare, de asemenea, aspectele legate de dezvoltare și finanțare ale măsurilor avute în vedere. Fără a aduce atingere finanțării operațiunilor de sprijinire a păcii, se acordă prin prezentul regulament o atenție specială activităților recunoscute drept AOD;
(e)
Comisia elaborează un raport de activitate privind utilizarea fondurilor în scopul informării anuale a Consiliului și a Comitetului FED și la cererea Consiliului sau a Comitetului FED, făcând distincție între angajamentele și plățile AOD și non-AOD.
La finalul primului program multianual de acțiune, Uniunea și statele sale membre vor revizui rezultatele și procedurile Instrumentului financiar pentru pace în Africa și vor discuta despre variantele privind viitoarele posibilități de finanțare. În acest context și în scopul de a clădi baze mai solide pentru Instrumentul financiar pentru pace în Africa, Uniunea și statele sale membre vor purta discuții axate atât pe tema fondurilor pentru operațiunile de sprijinire a păcii, inclusiv pentru cele finanțate din FED, cât și pe tema sprijinului durabil din partea Uniunii acordat operațiunilor de sprijinire a păcii conduse de Africa dincolo de orizontul anului 2020. Mai mult, Comisia va efectua o evaluare a instrumentului până cel târziu în anul 2018.
Articolul 16
Comitetul Facilității pentru investiții
(1) Comitetul Facilității pentru investiții (Comitetul FI), instituit sub auspiciile BEI în conformitate cu articolul 9 din acordul intern, este constituit din reprezentanți ai statelor membre și un reprezentant al Comisiei. Sunt invitați să participe un observator din partea Secretariatului General al Consiliului și un observator din partea Serviciului European de Acțiune Externă. Fiecare stat membru și Comisia numesc un reprezentant și desemnează un supleant. În vederea menținerii continuității, președintele Comitetului FI este ales de către și dintre membrii Comitetului FI pe o perioadă de doi ani. BEI asigură secretariatul comitetului și serviciile auxiliare. Au drept de vot numai membrii Comitetului FI desemnați de către statele membre sau supleanții lor.
Consiliul, hotărând în unanimitate, adoptă normele de procedură ale Comitetului FI pe baza unei propuneri prezentate de BEI după consultarea Comisiei.
Comitetul FI hotărăște cu majoritate calificată. Ponderarea voturilor se efectuează în conformitate cu articolul 8 din acordul intern.
Comitetul FI se întrunește cel puțin de patru ori pe an. La solicitarea BEI sau a membrilor comitetului FI, pot fi convocate reuniuni suplimentare, astfel cum este prevăzut în regulamentul de procedură. În plus, Comitetul FI își poate exprima avizul prin procedură scrisă, în conformitate cu regulamentul de procedură al acestuia.
(2) Comitetul FI aprobă:
(a)
liniile directoare operaționale privind punerea în aplicare a FI;
(b)
strategiile de investiții și planurile de afaceri ale FI, inclusiv indicatorii de performanță, pe baza obiectivelor Acordului de parteneriat ACP-UE și a principiilor generale ale politicii de dezvoltare a Uniunii;
(c)
rapoartele anuale ale FI;
(d)
orice document de politică generală, inclusiv rapoarte de evaluare, cu privire la FI.
(3) Comitetul FI își exprimă avizul cu privire la:
(a)
propunerile de acordare a subvenției la dobândă în baza articolului 2 alineatul (7) și a articolului 4 alineatul (2) litera (b) din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE. În astfel de cazuri, comitetul IF își exprimă avizul, de asemenea, cu privire la utilizarea unei astfel de subvenții la dobândă;
(b)
propunerile pentru o investiție FI pentru oricare dintre proiectele pentru care Comisia a exprimat un aviz nefavorabil;
(c)
alte propuneri privind FI pe baza principiilor generale definite în liniile directoare operaționale ale FI;
(d)
propunerile privind elaborarea cadrului de măsurare a rezultatelor BEI în măsura în care un astfel de cadru se aplică operațiunilor desfășurate în temeiul Acordului de parteneriat ACP-UE.
În vederea simplificării procesului de aprobare a operațiunilor mici, Comitetul FI își poate exprima avizul favorabil cu privire la propunerile BEI de alocare globală (subvenții la dobândă, asistență tehnică) sau de autorizare globală (împrumuturi, capital propriu), care sunt subalocate ulterior de către BEI, fără avizul suplimentar din partea Comitetului FI și/sau al Comisiei, pentru proiecte individuale conform criteriilor prevăzute în alocarea sau autorizarea globală, inclusiv valoarea maximă a subvenției subalocate pe fiecare proiect.
De asemenea, organele de conducere ale BEI pot solicita, periodic, emiterea unui aviz de către Comitetul FI cu privire la toate propunerile de finanțare sau la anumite categorii de propuneri de finanțare.
(4) BEI prezintă Comitetului FI în timp util toate aspectele care necesită aprobarea sau avizul Comitetul FI, astfel cum este prevăzut la alineatele (2) și (3). Orice propunere prezentată Comitetului FI spre avizare se realizează în conformitate cu criteriile și principiile aplicabile prevăzute în liniile directoare operaționale ale FI.
(5) BEI cooperează îndeaproape cu Comisia și, după caz, își coordonează operațiunile cu ceilalți donatori. În special, BEI:
(a)
elaborează sau revizuiește împreună cu Comisia liniile directoare operaționale ale FI menționate la alineatul (2) litera (a). BEI este răspunzătoare pentru conformitatea cu liniile directoare și se asigură că proiectele pe care le sprijină respectă standardele sociale și de mediu internaționale și sunt coerente cu obiectivele Acordului de parteneriat ACP-UE și ale principiilor generale ale politicii de dezvoltare a Uniunii, precum și cu strategiile de cooperare regionale sau de țară relevante;
(b)
solicită în prealabil avizul Comisiei cu privire la strategiile de investiții, planurile de afaceri și documentele privind politicile generale;
(c)
informează Comisia cu privire la proiectele pe care le gestionează în conformitate cu articolul 18 alineatul (1). În faza de evaluare a unui proiect, acesta solicită avizul Comisiei cu privire la conformitatea acestuia cu strategia de cooperare de țară relevantă sau cu strategia de cooperare regională sau, după caz, cu obiectivele generale ale Facilității pentru investiții;
(d)
solicită acordul Comisiei în faza de evaluare a unui proiect privind orice propunere înaintată Comitetului FI pentru o subvenție la dobândă cu privire la conformitatea cu articolul 2 alineatul (7) și articolul 4 alineatul (2) din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și cu criteriile definite în liniile directoare operaționale ale Facilității pentru investiții, cu excepția subvențiilor la dobândă care intră sub incidența alocării globale menționate la alineatul (3) litera (a).
Se consideră că avizul Comisiei a fost favorabil sau că aceasta a fost de acord cu o propunere, cu excepția cazului în care Comisia notifică avizul negativ cu privire la o astfel de propunere în termen de trei săptămâni de la prezentarea propunerii. În ceea ce privește avizele pentru proiectele din sectorul public sau financiar, precum și acordul pentru subvenții de rată a dobânzii, Comisia poate solicita ca propunerea finală de proiect să fie depusă spre avizare sau aprobare cu două săptămâni înainte de a fi trimisă Comitetului FI.
(6) BEI nu întreprinde niciuna dintre acțiunile menționate la alineatul (3) literele (a), (b) și (c), cu excepția cazului în care Comitetul FI a emis un aviz favorabil.
În urma avizului favorabil exprimat de către Comitetul FI, BEI ia o decizie cu privire la propunere în conformitate cu propriile sale proceduri. În special, BEI poate decide să nu continue propunerea. BEI informează periodic Comitetul FI și Comisia cu privire la cazurile în care a decis să nu dea curs propunerii.
Pentru împrumuturile din surse proprii și pentru investițiile FI pentru care nu este necesar avizul Comitetului FI, BEI ia o decizie cu privire la propunere în conformitate cu propriile sale proceduri și, în cazul FI, în conformitate cu liniile directoare operaționale ale FI și cu strategiile de investiție aprobate de către Comitetul FI.
Fără a aduce atingere avizului negativ exprimat de Comitetul FI cu privire la o propunere de acordare a unei subvenții la dobândă, BEI poate acorda împrumutul respectiv fără beneficiul subvenției la dobândă. BEI informează periodic Comitetul FI și Comisia cu privire la fiecare caz în care a decis să acorde împrumutul.
Sub rezerva condițiilor prevăzute în liniile directoare operaționale ale FI și cu condiția ca obiectivul esențial al împrumutului sau al investiției din FI să rămână neschimbat, BEI poate decide să modifice clauzele unui împrumut de tip FI sau ale unei investiții pentru care Comitetul FI a dat un aviz favorabil în baza alineatului (3) sau ale oricărui împrumut pentru care Comitetul FI a exprimat un aviz favorabil cu privire la subvențiile la dobândă. În special, BEI poate decide să mărească valoarea împrumutului sau a investiției FI cu până la 20 %.
O astfel de creștere poate conduce, pentru proiectele cu subvenții la dobândă menționate la articolul 2 alineatul (7) din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE, la o creștere proporțională a valorii subvenției la dobândă. BEI informează periodic Comitetul FI și Comisia cu privire la fiecare caz în care a decis să procedeze astfel. Pentru proiectele care intră sub incidența articolului 2 alineatul (7) din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE, dacă se solicită o majorare a subvenției, se impune emiterea unui aviz de către Comitetul FI înainte ca BEI să continue.
(7) BEI gestionează investițiile din cadrul FI și toate fondurile deținute în contul FI, în conformitate cu obiectivele Acordului de parteneriat ACP-UE. În special, aceasta poate participa în organismele de supervizare și administrare formate din persoane juridice în care este investită FI și poate intermedia, anula și modifica drepturile deținute în contul FI, în conformitate cu liniile directoare operaționale ale FI.
TITLUL V
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 17
Participarea unei țări sau regiuni terțe
În vederea asigurării coerenței și a eficacității asistenței acordate de Uniune, Comisia poate decide că țările non-ACP în curs de dezvoltare și organismele regionale de integrare cu participare ACP, care promovează cooperarea și integrarea regională și care sunt eligibile pentru asistență UE în baza altor instrumente de finanțare a acțiunii externe ale Uniunii, pot accesa fondurile menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din acordul intern, în cazul în care proiectul sau programul vizat are un caracter regional sau transfrontalier și este în conformitate cu articolul 6 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE. TTPM eligibile pentru asistența Uniunii în temeiul Deciziei 2013/755/UE a Consiliului și regiunile ultraperiferice ale Uniunii pot participa, de asemenea, la proiectele sau programele de cooperare regională; finanțarea necesară pentru participarea acestora se va adăuga fondurilor menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din acordul intern. Ar trebui să se țină seama de obiectivul privind consolidarea cooperării dintre statele membre, regiunile ultraperiferice ale Uniunii, TTPM și statele ACP și, după caz, să se creeze mecanisme de coordonare. Fondurile respective și tipurile de finanțare menționate în Regulamentul (UE) 2015/323 al Consiliului (15) pot fi prevăzute în documentele strategice, programele orientative multianuale, programele de acțiune și măsurile indicate la articolul 9 din prezentul regulament.
Articolul 18
Monitorizarea, raportarea și evaluarea asistenței FED
(1) Comisia și BEI își monitorizează periodic acțiunile și măsurile finanțate și analizează progresele înregistrate pentru îndeplinirea rezultatelor preconizate. De asemenea, Comisia realizează evaluări ale impactului și ale eficacității acțiunilor și politicilor sale sectoriale, precum și ale eficacității programării, atunci când este necesar prin intermediul unor evaluări independente externe. Se va ține seama în mod corespunzător de propunerile Consiliului privind evaluările independente externe. Evaluările ar trebui să se bazeze pe principiile de bună practică ale OCDE-CAD și să urmărească dacă au fost îndeplinite obiectivele specifice, ținând seama de egalitatea de gen, pentru a elabora recomandări și pentru a prezenta dovezi în vederea facilitării învățării în scopul îmbunătățirii operațiunilor viitoare. Respectivele evaluări au la bază indicatori predefiniți, clari, transparenți și după caz, adaptați pentru fiecare țară în parte și măsurabili.
BEI informează periodic Comisia și statele membre cu privire la punerea în aplicare a proiectelor finanțate din resursele celui de al 11-lea FED pe care le gestionează, urmând procedurile descrise în liniile directoare operaționale ale FI.
(2) Comisia își trimite rapoartele de evaluare, alături de reacția serviciilor sale la principalele recomandări, statelor membre, prin intermediul Comitetului FED, precum și BEI, spre informare. Eventualele evaluări, inclusiv recomandări și acțiuni ulterioare, pot fi luate în discuție în cadrul Comitetului FED, la solicitarea unui stat membru. În astfel de cazuri, Comisia va raporta Comitetului FED cu un an mai târziu cu privire la punerea în practică a acțiunilor ulterioare convenite. Rezultatele evaluării sunt luate în considerare în vederea elaborării programelor și alocării resurselor.
(3) Comisia implică într-o măsură adecvată toate părțile interesate relevante în etapa de evaluare a asistenței acordate de Uniune, prevăzută în prezentul regulament și, atunci când este indicat, poate să urmărească realizarea unor evaluări în comun cu statele membre ale UE, cu alți donatori și parteneri în materie de dezvoltare.
(4) Comisia examinează progresele înregistrate în punerea în aplicare a celui de al 11-lea FED, inclusiv a programelor orientative multianuale, și înaintează Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare, începând din anul 2016. Raportul va cuprinde o analiză a principalilor parametri, a principalelor realizări și, ori de câte ori este posibil, a contribuției asistenței financiare a Uniunii la impacturi. În acest scop va fi creat un cadru dedicat rezultatelor. Raportul trebuie să fie trimis, de asemenea, Parlamentului European, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor.
(5) Raportul anual conține, de asemenea, informații, referitoare la anul precedent, privind măsurile finanțate, rezultatele activităților de monitorizare și de evaluare, implicarea partenerilor relevanți în materie de dezvoltare și punerea în aplicare a angajamentelor și a creditelor pentru plăți, clasificate pe țări, regiuni și sectoare de cooperare. Acesta conține și o analiză calitativă a rezultatelor prevăzute inițial și realizate, bazată, printre altele, pe date ale sistemelor de monitorizare, precum și acțiuni ulterioare lecțiilor învățate.
(6) Raportul utilizează, pe cât posibil, indicatori specifici și măsurabili privind contribuția ajutorului la realizarea obiectivelor Acordului de parteneriat ACP-UE. Acesta reflectă principalele învățăminte desprinse și răspunsul la recomandările formulate în urma evaluărilor din anii anteriori. De asemenea, raportul evaluează, în cazurile în care este posibil și relevant, respectarea principiilor privind eficacitatea ajutorului, inclusiv pentru instrumentele financiare inovatoare.
(7) Uniunea și statele sale membre realizează, cel târziu la finele anului 2018, o revizuire a performanței, evaluând gradul de execuție a angajamentelor și a plăților, precum și efectele și impactul ajutorului furnizat, prin intermediul indicatorilor privind rezultatele, realizările și impactul, cu care se măsoară eficiența utilizării resurselor, precum și eficacitatea FED. De asemenea, se abordează contribuția măsurilor finanțate la realizarea obiectivelor Acordului de parteneriat ACP-UE și la prioritățile Uniunii, astfel cum sunt prevăzute în Agenda schimbării. Revizuirea se realizează pe baza unei propuneri a Comisiei.
(8) BEI furnizează Comitetului FI informații privind progresele realizate pentru atingerea obiectivelor FI. În conformitate cu articolul 6b din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE, eficacitatea generală a FI va fi supusă unei revizuiri comune intermediare și unei revizuiri la sfârșitul perioadei de aplicare a celui de al 11-lea FED. Revizuirea intermediară se realizează de către un expert extern independent în cooperare cu BEI și se pune la dispoziția Comitetului FI.
Articolul 19
Cheltuieli legate de combaterea schimbărilor climatice și biodiversitate
O estimare anuală a cheltuielilor totale legate de combaterea schimbărilor climatice și de biodiversitate este realizată pe baza documentelor de programare orientative adoptate. Fondurile alocate în contextul FED fac obiectul unui sistem anual de monitorizare care este bazat pe metodologia OCDE („markeri Rio”), fără a exclude utilizarea unor metodologii mai precise în cazul în care acestea sunt disponibile, și care este integrat în metodologia existentă de gestionare performantă a programelor Uniunii, pentru a cuantifica cheltuielile legate de acțiunile de combatere a schimbărilor climatice și de protejare a biodiversității la nivelul programelor de acțiune, al măsurilor individuale și al măsurilor speciale menționate la articolul 9, fiind înregistrate în evaluări și în rapoartele anuale.
Articolul 20
Serviciul European de Acțiune Externă
Prezentul regulament se aplică în conformitate cu Decizia 2010/427/UE.
Articolul 21
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2015.