РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1163/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2014 година
относно надзорните такси
(ЕЦБ/2014/41)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3, втора алинея, член 30 и член 33, параграф 2, втора алинея от него,
като взе предвид публичната консултация и анализа, проведени в съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 установява единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО).
(2)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ за всички кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги във всички държави членки от еврозоната, както и в държави членки извън еврозоната, които установяват тясно сътрудничество с ЕЦБ. Правилата и процедурите, уреждащи сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ и с определените на национално равнище органи, са установени в Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2).
(3)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено налагане на годишна надзорна такса от ЕЦБ на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Налаганите от ЕЦБ такси покриват, без да надхвърлят, разноските на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове 4 - 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(4)
Годишната надзорна такса следва да се състои от сума, която се плаща ежегодно от всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, и клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, над които се осъществява надзор в рамките на ЕНМ.
(5)
В рамките на ЕНМ надзорните отговорности на ЕЦБ и всеки НКО са разпределени въз основа на значимостта на поднадзорните лица.
(6)
ЕЦБ има пряка надзорна компетентност по отношение на значими кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове, установени в участващи държави членки, на значими кредитни институции, установени в неучастващи държави членки.
(7)
ЕЦБ осъществява надзор и над функционирането на ЕНМ, който включва всички кредитни институции, независимо дали са значими или по-малко значими. ЕЦБ притежава изключителна компетентност по отношение на всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, да издава лицензи на лица за осъществяване на дейност на кредитна институция, да отнема лицензи и да оценява придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия.
(8)
НКО носят отговорност за прекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да упражнява пряк надзор в конкретни случаи, когато това е необходимо за последователното прилагане на високи надзорни стандарти. При разпределяне на сумата, която подлежи на възстановяване чрез надзорните такси, между категориите значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица се взема предвид разделянето на надзорни отговорности в рамките на ЕНМ и свързаните с това разходи на ЕЦБ.
(9)
Съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 от ЕЦБ се изисква да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(10)
Съгласно член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 таксите се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
(11)
Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки. Това означава, че когато кредитните институции са част от поднадзорна група, установена в участващите държави членки, на равнището на групата се изчислява и плаща една такса.
(12)
При изчисляване на годишната надзорна такса не следва да се вземат предвид дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки. Във връзка с това и с оглед на определянето на съответните фактори за таксата на поднадзорната група, се предоставят подконсолидирани данни за всички дъщерни предприятия и операции, контролирани от предприятието майка в участващите държави членки. Разходите за изготвянето на такива подконсолидирани данни обаче могат да бъдат високи и поради това поднадзорните лица следва да могат да изберат такса, изчислена въз основа на данни, предоставени на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, включително дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки, дори ако в резултат на това таксата е по-висока.
(13)
Институциите, посочени в член 2, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са изключени от надзорните задачи, възложени на ЕЦБ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и поради това ЕЦБ няма да им налага такси.
(14)
Регламентът е акт с общо приложение, задължителен е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки от еврозоната. Поради това той е подходящият правен инструмент за определяне на практическите ред и условия за изпълнението на член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(15)
В съответствие с член 30, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 настоящият регламент не засяга правото на НКО да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени надзорни задачи или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните указания - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително членове 6 и 12 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят:
а)
редът и условията за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, налагани по отношение на поднадзорните лица и поднадзорните групи;
б)
методологията и критериите за изчисляване на годишната надзорна такса, която се заплаща от всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група;
в)
процедурата за събирането от ЕЦБ на годишните надзорни такси.
2. Общата сума на годишните надзорни такси включва годишната надзорна такса по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група и на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, като се изчислява от ЕЦБ на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки.
Член 2
Определения
Освен ако е предвидено друго, за целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), заедно със следните определения:
1.
„годишна надзорна такса“ е таксата, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група, изчислена в съответствие с реда и условията, предвидени в член 10, параграф 6;
2.
„годишни разходи“ са сумата, определена в съответствие с разпоредбите на член 5, която ЕЦБ възстановява посредством годишните надзорни такси за определен период на таксуване;
3.
„задължено лице за таксата“ е кредитната институция, заплащаща такса, или клонът, заплащащ такса, които са определени в съответствие с член 4 и до които е адресирано известието за таксата;
4.
„фактори за таксата“ са данните, отнасящи се до поднадзорно лице или поднадзорна група, определени в член 10, параграф 3, буква а), които се използват за изчисляване на годишната надзорна такса;
5.
„известие за таксата“ е известие, в което се посочва годишната надзорна такса, по което съответното задължено лице за таксата дължи плащане и което е издадено до това лице в съответствие с настоящия регламент;
6.
„кредитна институция, заплащаща такса“ е кредитна институция, установена в участваща държава членка;
7.
„клон, заплащащ такса“ е клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка;
8.
„период на таксуване“ означава календарна година;
9.
„първи период на таксуване“ е периодът от време между датата, на която ЕЦБ поема възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, и края на календарната година, през която ЕЦБ поема тези задачи;
10.
„група лица, заплащащи такса“ е i) поднадзорна група и ii) няколко клона, заплащащи такса, които се считат за един клон в съответствие с член 3, параграф 3;
11.
„държава членка“ е държава членка на Съюза;
12.
„общи активи“ са общата стойност на активите, определена в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). В случай на група лица, заплащащи такса, от общите активи се изключват дъщерни предприятия, установени в неучастващи държави членки и трети държави;
13.
„обща рискова експозиция“ по отношение на група лица, заплащащи такса, и на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от група лица, заплащащи такса, е сумата, определена на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и изчислена при прилагане на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 3
Общо задължение за плащане на годишната надзорна такса
1. ЕЦБ налага годишна надзорна такса по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група за всеки период на таксуване.
2. Годишната надзорна такса за всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група ще бъде посочена в известието за таксата, което е издадено до задълженото лице и по което то дължи плащане. Задълженото лице за таксата е адресат на известието за таксата и на всяко известие или съобщение от ЕЦБ във връзка с надзорните такси. Задълженото лице за таксата има задължение за плащането на годишната надзорна такса.
3. Два или повече клона, заплащащи такса, установени от една и съща кредитна институция в една и съща участваща държава членка, се считат за един клон. Клонове, заплащащи такса, на една и съща кредитна институция, установени в различни участващи държави членки, не се считат за един клон.
4. За целите на настоящия регламент клоновете, заплащащи такса, се считат за обособени от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, установени в същата участваща държава членка.
Член 4
Задължено лице за таксата
1. Задълженото лице за таксата по отношение на годишната надзорна такса е:
а)
кредитната институция, заплащаща такса, в случай на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от поднадзорна група;
б)
клонът, заплащащ такса, в случай на клон, заплащащ такса, който не е обединен с друг клон, заплащащ такса;
в)
определено в съответствие с разпоредбите на параграф 2, в случай на поднадзорна група от лица, заплащащи такса.
2. Без да се засягат договореностите в рамките на групата лица, заплащащи такса, по отношение на разпределянето на разходите, групата лица, заплащащи такса, се счита за едно цяло. Всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за цялата група и уведомява ЕЦБ за това кое е задълженото лице за таксата. Задълженото лице за таксата трябва да е установено в участваща държава членка. Това уведомление се счита за валидно, само ако:
а)
в него са посочени наименованията на всички поднадзорни лица от групата, обхванати от уведомлението;
б)
е подписано от името на всички поднадзорни лица от групата;
в)
е получено от ЕЦБ най-късно до 1 юли всяка година, за да бъде взето предвид за издаването на известието за таксата по отношение на следващия период на таксуване.
Ако ЕЦБ получи навреме повече от едно уведомление за група лица, заплащащи такса, предимство има уведомлението, което е получено от ЕЦБ най-близо до, но преди крайния срок.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ си запазва правото да определи задълженото лице за таксата.
ЧАСТ II
РАЗНОСКИ И РАЗХОДИ
Член 5
Годишни разходи
1. Основата за определяне на годишните надзорни такси са годишните разходи, като те се възстановяват чрез плащането на тези годишни надзорни такси.
2. Сумата на годишните разходи се определя въз основа на сумата на годишните разноски, състоящи се от разноските, направени от ЕЦБ през съответния период на таксуване, които са свързани пряко или косвено с надзорните ѝ задачи.
Общата сума на годишните надзорни такси покрива, но без да надхвърля, направените от ЕЦБ разноски, свързани с надзорните ѝ задачи, през съответния период на таксуване.
3. При определяне на годишните разходи ЕЦБ взема предвид:
а)
суми от такси, отнасящи се до предходни периоди на таксуване, които не са били събираеми;
б)
плащания за лихви, получени в съответствие с член 14;
в)
суми, получени или възстановени в съответствие с член 7, параграф 3.
Член 6
Оценяване и определяне на годишните разходи
1. Без да се засягат отчетните ѝ задължения съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, до края на всяка календарна година ЕЦБ изчислява прогнозните годишни разходи по отношение на периода на таксуване за следващата календарна година.
2. В срок до четири месеца след края на всеки период на таксуване ЕЦБ определя действителните годишни разходи за този период на таксуване.
3. Прогнозните годишни разходи и действителните годишни разходи служат като основа за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, посочена в член 9, параграф 1.
ЧАСТ III
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГОДИШНАТА НАДЗОРНА ТАКСА
Член 7
Нови поднадзорни лица или промяна в статута
1. Когато спрямо поднадзорно лице или поднадзорна група се осъществява надзор само за част от периода на таксуване, годишната надзорна такса се изчислява според броя на пълните месеци от периода на таксуване, за които спрямо поднадзорното лице или поднадзорната група се осъществява надзор.
2. Когато след решение на ЕЦБ с такова действие статутът на поднадзорно лице или поднадзорна група се промени от значимо/значима на по-малко значимо/значима или обратното, годишната надзорна такса се изчислява въз основа на броя на месеците, за които поднадзорното лице или поднадзорната група е било/била значимо или по-малко значимо лице/група на последния ден на месеца.
3. Когато сумата на наложената годишна надзорна такса се отклонява от сумата на таксата, изчислена в съответствие с параграф 1 или 2, ЕЦБ изплаща възстановяване на разликата на задълженото лице за таксата или издава допълнителна фактура, която се плаща от задълженото лице за таксата.
Член 8
Разделяне на годишните разходи между значими и по-малко значими поднадзорни лица
1. За да се изчисли годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, годишните разходи се разделят на две части, по една за всяка категория поднадзорни лица или поднадзорни групи, както следва:
а)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от значими поднадзорни лица;
б)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от по-малко значими поднадзорни лица.
2. Разделянето на годишните разходи в съответствие с параграф 1 се извършва въз основа на разходите, разпределени на съответните функционални звена, които извършват прекия надзор над значими поднадзорни лица и непрекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица.
Член 9
Сума на налаганите такси
1. Общата сума на налаганите от ЕЦБ годишни надзорни такси е сумата от:
а)
прогнозните годишни разходи за текущия период на таксуване, основани на одобрения бюджет за периода на таксуване;
б)
излишъка или дефицита от предходния период на таксуване, определен с приспадане на действителните годишни разходи, направени по отношение на предходния период на таксуване, от прогнозните годишни разходи, събрани през предходния период на таксуване.
2. ЕЦБ взема решение за общата сума, която да бъде събрана чрез годишните надзорни такси, за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, което се публикува на уебсайта ѝ до 30 април на съответния период на таксуване.
Член 10
Годишна надзорна такса, дължима по отношение на поднадзорни лица или поднадзорни групи
1. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи между отделните значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
2. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи между отделните по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
3. Факторите за таксата на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки се изчисляват въз основа на следното:
а)
факторите за таксата, използвани за определяне на годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице или всяка поднадзорна група, са размерът към референтната дата на:
i)
общите активи;
ii)
общата рискова експозиция. В случай на клон, заплащащ такса, общата рискова експозиция се счита за нула;
б)
данните относно факторите за таксата се определят и събират в съответствие с решение на ЕЦБ, в което са изложени приложимата методология и приложимите процедури. Това решение се публикува на уебсайта на ЕЦБ;
в)
за целите на изчисляването на факторите за таксата поднадзорните групи следва по правило да изключват активите на дъщерните предприятия, намиращи се в неучастващи държави членки и в трети държави. Поднадзорните групи могат да решат да не изключват тези активи при определянето на факторите за таксата;
г)
за поднадзорни лица или поднадзорни групи, които са класифицирани като по-малко значими въз основа на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, факторът за таксата на общите активи няма да надвишава 30 млрд. евро;
д)
относителната тежест, използвана по отношение на факторите за таксата, е:
i)
общи активи: 50 %;
ii)
обща рискова експозиция: 50 %.
4. Задължените лица за таксата предоставят факторите за таксата с референтна дата 31 декември на предходната година и подават изискуемите данни до съответния НКО за изчисляване на годишните надзорни такси от ЕЦБ до края на работното време на 1 юли на годината, следваща посочената референтна дата, или на следващия работен ден, ако 1 юли е неработен ден. В случай че поднадзорните лица изготвят годишните си отчети въз основа на годишно счетоводно приключване, което се отклонява от календарната година, задължените лица за таксата могат да предоставят фактори за таксата с референтна дата на годишното им счетоводно приключване. НКО подават тези данни до ЕЦБ в съответствие с процедури, които ще бъдат установени от ЕЦБ. Сумата на общите активи на всички задължени лица за таксата и сумата на обща рискова експозиция на всички задължени лица за таксата се публикуват на уебсайта на ЕЦБ.
5. В случай че задължено лице за таксата не предостави факторите за таксата, ЕЦБ определя факторите за таксата в съответствие с методологията, изложена в решението на ЕЦБ. Непредоставянето на факторите за таксата, посочено в параграф 4 от настоящия член, се счита за нарушение на настоящия регламент.
6. Изчисляването на годишната надзорна такса, дължима от всяко задължено лице за таксата, се извършва съгласно посоченото по-долу:
а)
годишната надзорна такса е сумата от минималния компонент на таксата и променливия компонент на таксата;
б)
минималният компонент на таксата се изчислява като фиксиран процент от общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, както е определено в съответствие с членове 8 и 9. За категорията на значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. За значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи с общи активи на стойност не по-голяма от 10 млрд. евро минималният компонент на таксата е наполовина. За категорията на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. Минималният компонент на таксата представлява долната граница на годишната надзорна такса за всяко задължено лице за таксата;
в)
променливият компонент на таксата е разликата между общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица, както е определено в съответствие с членове 8 и 9, и минималния компонент на таксата за същата категория. Променливият компонент на таксата се разпределя между задължените лица за индивидуалната такса във всяка категория според дела на всяко задължено лице за таксата в сумата на претеглените фактори за таксата на всички задължени лица за таксата, както са определени съгласно параграф 3.
ЕЦБ взема решение относно годишната надзорна такса, която се плаща от всяко задължено лице за такса, въз основа на извършеното в съответствие с предходните параграфи изчисление и на предоставените в съответствие с параграф 4 от настоящия член фактори за таксата. Годишната надзорна такса, която се плаща, ще бъде съобщена на задълженото лице за таксата посредством известието за таксата.
ЧАСТ IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НКО
Член 11
Сътрудничество с НКО
1. ЕЦБ осъществява връзка с НКО, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, за да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички съответни кредитни институции и клонове. За тази цел ЕЦБ разработва и прилага подходящи средства за комуникация в сътрудничество с НКО.
2. НКО подпомагат ЕЦБ при налагане на таксите, ако ЕЦБ поиска това.
3. В случай на кредитни институции в участваща държава членка извън еврозоната, чието тясно сътрудничество с ЕЦБ не е спряно или прекратено, ЕЦБ издава указания до НКО на тази държава членка относно събирането на фактори за таксата и фактурирането на годишната надзорна такса.
ЧАСТ V
ФАКТУРИРАНЕ
Член 12
Известие за таксата
1. Известие за таксата се издава ежегодно от ЕЦБ до всяко задължено лице за таксата.
2. В известието за таксата се посочват начините, чрез които се плаща годишната надзорна такса. Задълженото лице за таксата изпълнява изискванията, посочени в известието за таксата по отношение на плащането на годишната надзорна такса.
3. Дължимата сума съгласно известието за таксата се плаща от задълженото лице за таксата в срок до 35 дни от датата на издаване на известието за таксата.
Член 13
Уведомяване относно известието за таксата
1. Задълженото лице за таксата има задължение да актуализира данните за контакт за подаването на известието за таксата и съобщава на ЕЦБ всяка промяна в данните за контакт (т.е. име, длъжност, структурно звено, адрес, имейл адрес, телефонен номер, номер на факс). Задълженото лице за таксата съобщава на ЕЦБ най-късно до 1 юли на всеки период на таксуване всяка промяна в данните за контакт. Тези данни за контакт се отнасят до физическо лице или за предпочитане до длъжност в рамките на организацията на задълженото лице за таксата.
2. ЕЦБ извършва уведомяване относно известието за таксата по някой от следните начини: а) по електронен път или чрез друго подобно средство за комуникация; б) по факс; в) чрез експресна куриерска услуга; г) чрез препоръчано писмо с обратна разписка; д) чрез връчване или доставяне на ръка. Известието за таксата се счита за действително, без да е подписано.
Член 14
Лихва в случай на неплащане
Без да се засягат другите средства за правна защита, с които ЕЦБ разполага, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на условията за плащане, посочени в известието за таксата, се начислява лихва на дневна база върху непогасената сума от годишната надзорна такса с лихвения процент по основните операции по рефинансиране на ЕЦБ плюс 8 процентни пункта от датата, на която е било дължимо плащането.
ЧАСТ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Санкции
В случай на нарушение на настоящия регламент ЕЦБ може да налага санкции на поднадзорните лица в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета (5), допълнен от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
Член 16
Преходни разпоредби
1. Известието за таксата за първия период на таксуване се издава заедно с известието за таксата за периода на таксуване 2015 година.
2. За да се даде възможност на ЕЦБ да започне да налага годишната надзорна такса, всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за групата и уведомява ЕЦБ до 31 декември 2014 г. за това кое е задълженото лице за таксата в съответствие с член 4, параграф 2.
3. В срок до 1 март 2015 г. задълженото лице за таксата предоставя за първи път посочените в член 13, параграф 1 данни.
Член 17
Доклад и преглед
1. В съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ представя всяка година на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Европейската комисия и Еврогрупата доклад за предвижданото развитие на структурата и размера на годишните надзорни такси.
2. В срок до 2017 г. ЕЦБ извършва преглед на настоящия регламент, по-специално по отношение на методологията и критериите за изчисляване на налаганите на всяко поднадзорно лице и група годишни надзорни такси.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1163/2014 AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE
din 22 octombrie 2014
privind taxele de supraveghere
(BCE/2014/41)
CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (3) al doilea paragraf, articolul 30 și articolul 33 alineatul (2) al doilea paragraf,
având în vedere consultarea publică și analiza desfășurate în conformitate cu articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013,
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 instituie un Mecanism unic de supraveghere (MUS) compus din Banca Centrală Europeană (BCE) și autoritățile naționale competente (ANC).
(2)
În temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013, BCE este responsabilă cu funcționarea eficace și coerentă a MUS pentru toate instituțiile de credit, societățile financiare holding și societățile financiare holding mixte din toate statele membre din zona euro, precum și din statele membre din afara zonei euro care inițiază o cooperare strânsă cu BCE. Regulile și procedurile care guvernează cooperarea dintre BCE și ANC în cadrul MUS și cu autoritățile naționale desemnate sunt stabilite în Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (2).
(3)
Articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 prevede perceperea de către BCE a unei taxe anuale de supraveghere de la instituțiile de credit cu sediul în statele membre participante și sucursalele înființate într-un stat membru participant de către o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant. Taxele percepute de BCE ar trebui să acopere și să nu depășească cheltuielile suportate de BCE în legătură cu atribuțiile care îi sunt conferite prin articolele 4-6 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.
(4)
Taxa anuală de supraveghere ar trebui să cuprindă o sumă de plătit anual de către toate instituțiile de credit cu sediul în statele membre participante și sucursalele înființate într-un stat membru participant de către o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant care sunt supravegheate în cadrul MUS.
(5)
În cadrul MUS, responsabilitățile de supraveghere ale BCE și ale fiecărei ANC sunt alocate pe baza caracterului semnificativ al entităților supravegheate.
(6)
BCE are competență de supraveghere directă pentru instituțiile de credit semnificative, societățile financiare holding, societățile financiare holding mixte cu sediul în statele membre participante și sucursalele din state membre participante care aparțin instituțiilor de credit semnificative cu sediul în state membre neparticipante.
(7)
De asemenea, BCE supraveghează funcționarea MUS, care include toate instituțiile de credit, indiferent dacă sunt semnificative sau mai puțin semnificative. BCE are competență exclusivă în raport cu toate instituțiile de credit cu sediul în statele membre participante pentru autorizarea entităților privind inițierea activității unei instituții de credit, pentru retragerea autorizațiilor și pentru evaluarea achizițiilor și cedărilor de participații calificate.
(8)
ANC sunt responsabile cu supravegherea directă a entităților supravegheate mai puțin semnificative, fără a aduce atingere prerogativei BCE de a exercita supravegherea directă în cazurile specifice în care acest lucru este necesar pentru aplicarea consecventă a standardelor înalte de supraveghere. Atunci când se alocă suma de recuperat prin taxele de supraveghere între categoriile de entități supravegheate semnificative și entități supravegheate mai puțin semnificative, este luată în considerare această partajare a responsabilităților de supraveghere în cadrul MUS, împreună cu cheltuielile aferente suportate de către BCE.
(9)
Articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 prevede că BCE trebuie să publice, prin intermediul unor regulamente și decizii, modalitățile operaționale detaliate privind punerea în aplicare a atribuțiilor care îi sunt conferite prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.
(10)
Conform articolului 30 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, taxele se bazează pe criterii obiective legate de importanța și profilul de risc al instituțiilor de credit vizate, inclusiv de activele ponderate în funcție de risc ale acestora.
(11)
Taxele se calculează la cel mai înalt nivel de consolidare în statele membre participante. Aceasta înseamnă că, în cazul în care instituțiile de credit fac parte dintr-un grup supravegheat cu sediul în statele membre participante, o taxă este calculată și plătită la nivel de grup.
(12)
În calcularea taxei anuale de supraveghere, filialele cu sediul în statele membre neparticipante nu ar trebui luate în considerare. În acest sens și pentru a determina factorii relevanți ai taxei unui grup supravegheat, ar trebui furnizate date subconsolidate pentru toate filialele și operațiunile controlate de întreprinderea-mamă în statele membre participante. Cu toate acestea, costurile producerii acestor date subconsolidate pot fi ridicate și, din acest motiv, entitățile supravegheate ar trebui să poată opta pentru o taxă calculată pe baza datelor furnizate la cel mai înalt nivel de consolidare din statele membre participante, incluzând filiale cu sediul în state membre neparticipante, chiar dacă acest lucru ar conduce la o taxă mai mare.
(13)
Instituțiile menționate la articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3) sunt excluse de la atribuțiile de supraveghere conferite BCE în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și, prin urmare, BCE nu va percepe taxe asupra acestora.
(14)
Un regulament este general aplicabil, obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre din zona euro. Prin urmare, acesta este instrumentul juridic adecvat pentru stabilirea modalităților practice de punere în aplicare a articolului 30 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.
(15)
În conformitate cu articolul 30 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, prezentul regulament nu aduce atingere dreptului ANC de a percepe taxe în conformitate cu dreptul național și, în măsura în care atribuțiile de supraveghere nu au fost conferite BCE sau în privința costurilor legate de cooperarea cu și sprijinirea BCE și adoptarea de măsuri ca urmare a instrucțiunilor acesteia, în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii și sub rezerva măsurilor stabilite în vederea punerii în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1024/2013, inclusiv a articolelor 6 și 12,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
PARTEA I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește:
(a)
modalitățile pentru calcularea valorii totale a taxelor anuale de supraveghere de perceput în ceea ce privește entitățile supravegheate și grupurile supravegheate;
(b)
metodologia și criteriile de calculare a taxei anuale de supraveghere care urmează a fi percepută de la fiecare entitate supravegheată și fiecare grup supravegheat;
(c)
procedura de colectare de către BCE a taxelor anuale de supraveghere.
(2) Valoarea totală a taxelor anuale de supraveghere include taxa anuală de supraveghere pentru fiecare entitate supravegheată semnificativă sau grup supravegheat semnificativ și fiecare entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau grup supravegheat mai puțin semnificativ și se calculează de către BCE la nivelul cel mai înalt de consolidare în statele membre participante.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile cuprinse în Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17), cu excepția cazului în care se prevede altfel, concomitent cu următoarele definiții:
1.
„taxă anuală de supraveghere” înseamnă taxa de plătit pentru fiecare entitate supravegheată și grup supravegheat, calculată în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 10 alineatul (6);
2.
„costuri anuale” înseamnă suma determinată în conformitate cu dispozițiile articolului 5 și care urmează a fi recuperată de către BCE prin intermediul taxelor anuale de supraveghere pentru o perioadă specifică de taxare;
3.
„debitor al taxei” înseamnă instituția de credit plătitoare de taxă sau sucursala plătitoare de taxă determinată în conformitate cu articolul 4 și căreia i se adresează comunicarea taxei;
4.
„factori ai taxei” înseamnă datele referitoare la o entitate supravegheată sau un grup supravegheat stabilite la articolul 10 alineatul (3) litera (a) care sunt utilizate pentru a calcula taxa anuală de supraveghere;
5.
„comunicare a taxei” înseamnă o comunicare care precizează taxa anuală de supraveghere de plătit de către debitorul relevant al taxei și emisă acestuia în conformitate cu prezentul regulament;
6.
„instituție de credit plătitoare de taxă” înseamnă o instituție de credit cu sediul într-un stat membru participant;
7.
„sucursală plătitoare de taxă” înseamnă o sucursală înființată într-un stat membru participant de către o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant;
8.
„perioadă de taxare” înseamnă un an calendaristic;
9.
„prima perioadă de taxare” înseamnă perioada de timp dintre data la care BCE își asumă atribuțiile care i-au fost conferite prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și sfârșitul anului calendaristic în care BCE își asumă aceste atribuții;
10.
„grup de entități plătitoare de taxă” înseamnă (i) un grup supravegheat; și (ii) un număr de sucursale plătitoare de taxă considerate a fi o singură sucursală în conformitate cu articolul 3 alineatul (3);
11.
„stat membru” înseamnă un stat membru al Uniunii;
12.
„active totale” înseamnă valoarea totală a activelor determinată în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17). În cazul unui grup de entități plătitoare de taxă, activele totale exclud filialele cu sediul în state membre neparticipante și țări terțe;
13.
„expunerea totală la risc” înseamnă, pentru un grup de entități plătitoare de taxă și o instituție de credit plătitoare de taxă care nu face parte dintr-un grup de entități plătitoare de taxă, valoarea determinată la cel mai înalt nivel de consolidare în cadrul statelor membre participante și calculată prin aplicarea articolului 92 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4).
Articolul 3
Obligația generală de a plăti taxa anuală de supraveghere
(1) BCE percepe o taxă anuală de supraveghere de la fiecare entitate supravegheată și fiecare grup supravegheat pentru fiecare perioadă de taxare.
(2) Taxa anuală de supraveghere pentru fiecare entitate supravegheată și fiecare grup supravegheat va fi indicată într-o comunicare a taxei transmisă debitorului taxei și trebuie plătită de către acesta. Debitorul taxei va fi destinatarul comunicării taxei și al oricărei notificări sau comunicări transmise de BCE cu privire la taxele de supraveghere. Debitorul taxei va fi responsabil pentru plata taxei anuale de supraveghere.
(3) Două sau mai multe sucursale plătitoare de taxă înființate de aceeași instituție de credit în același stat membru participant sunt considerate ca o singură sucursală. Sucursalele plătitoare de taxă ale aceleiași instituții de credit cu sediul în state membre participante diferite nu sunt considerate ca o singură sucursală.
(4) În scopul prezentului regulament, sucursalele plătitoare de taxă sunt considerate a fi separate de filialele aceleiași instituții de credit cu sediul în același stat membru participant.
Articolul 4
Debitorul taxei
(1) În ceea ce privește taxa anuală de supraveghere, debitorul taxei este:
(a)
instituția de credit plătitoare de taxă, în cazul unei instituții de credit plătitoare de taxă care nu face parte dintr-un grup supravegheat;
(b)
sucursala plătitoare de taxă, în cazul unei sucursale plătitoare de taxă care nu este combinată cu altă sucursală plătitoare de taxă;
(c)
determinat în conformitate cu dispozițiile alineatului (2), în cazul unui grup supravegheat de entități plătitoare de taxă.
(2) Fără a aduce atingere aranjamentelor din cadrul unui grup de entități plătitoare de taxă în ceea ce privește alocarea costurilor, un grup de entități plătitoare de taxă este tratat ca o singură unitate. Fiecare grup de entități plătitoare de taxă desemnează debitorul taxei pentru întregul grup și notifică BCE identitatea debitorului taxei. Debitorul taxei are sediul într-un stat membru participant. Această notificare este considerată valabilă numai în cazul în care:
(a)
precizează numele tuturor entităților supravegheate din grup acoperite de notificare;
(b)
este semnată în numele tuturor entităților supravegheate din grup;
(c)
ajunge la BCE până la 1 iulie în fiecare an cel târziu, pentru a fi luată în considerare la emiterea comunicării taxei pentru perioada de taxare următoare.
În cazul în care la BCE ajung la timp mai multe notificări pentru un grup de entități plătitoare de taxă, are prioritate notificarea primită de BCE cel mai aproape de termen, dar înainte de acesta.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (2), BCE își rezervă dreptul de a determina debitorul taxei.
PARTEA II
CHELTUIELI ȘI COSTURI
Articolul 5
Costuri anuale
(1) Costurile anuale stau la baza determinării taxelor anuale de supraveghere și sunt recuperate prin plata unor astfel de taxe anuale de supraveghere.
(2) Valoarea costurilor anuale este determinată pe baza valorii cheltuielilor anuale care constau în orice cheltuieli suportate de BCE în perioada de taxare relevantă care sunt legate direct sau indirect de atribuțiile de supraveghere ale acesteia.
Valoarea totală a taxelor anuale de supraveghere acoperă, dar nu depășește cheltuielile suportate de BCE în legătură cu atribuțiile sale de supraveghere în perioada de taxare relevantă.
(3) La determinarea costurilor anuale, BCE ia în considerare:
(a)
orice taxe legate de perioade anterioare de taxare care nu erau colectabile;
(b)
orice dobânzi primite în conformitate cu articolul 14;
(c)
orice sume primite sau rambursate în conformitate cu articolul 7 alineatul (3).
Articolul 6
Estimarea și determinarea costurilor anuale
(1) Fără a aduce atingere obligațiilor sale de raportare prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, BCE, până la sfârșitul fiecărui an calendaristic, calculează costurile anuale estimate pentru perioada de taxare aferentă anului calendaristic următor.
(2) În termen de patru luni de la sfârșitul fiecărei perioade de taxare, BCE determină costurile anuale efective pentru acea perioadă de taxare.
(3) Costurile anuale estimate și costurile anuale efective servesc ca bază pentru calcularea valorii totale a taxelor anuale de supraveghere menționată la articolul 9 alineatul (1).
PARTEA III
DETERMINAREA TAXEI ANUALE DE SUPRAVEGHERE
Articolul 7
Entități supravegheate noi sau schimbare de statut
(1) Atunci când o entitate supravegheată sau un grup supravegheat face obiectul supravegherii doar pentru o parte a perioadei de taxare, taxa anuală de supraveghere se calculează în funcție de numărul de luni complete ale perioadei de taxare pentru care entitatea supravegheată sau grupul supravegheat face obiectul supravegherii.
(2) Atunci când, în urma unei decizii a BCE în acest sens, statutul unei entități supravegheate sau a unui grup supravegheat se schimbă de la semnificativ la mai puțin semnificativ sau invers, taxa anuală de supraveghere se calculează pe baza numărului de luni în care entitatea supravegheată sau grupul supravegheat a fost o entitate semnificativă sau mai puțin semnificativă sau un grup semnificativ sau mai puțin semnificativ în ultima zi a lunii.
(3) Atunci când valoarea taxei anuale de supraveghere percepute deviază de la valoarea taxei calculate în conformitate cu alineatul (1) sau (2), BCE efectuează o rambursare către debitorul taxei sau emite debitorului taxei o factură suplimentară.
Articolul 8
Împărțirea costurilor anuale între entități supravegheate semnificative și mai puțin semnificative
(1) Pentru a calcula taxa anuală de supraveghere de plătit pentru fiecare entitate supravegheată și grup supravegheat, costurile anuale sunt divizate în două părți, una pentru fiecare categorie de entități supravegheate și grupuri supravegheate, după cum urmează:
(a)
costurile anuale de recuperat de la entități supravegheate semnificative;
(b)
costurile anuale de recuperat de la entități supravegheate mai puțin semnificative.
(2) Împărțirea costurilor anuale în conformitate cu alineatul (1) se face în baza costurilor alocate funcțiilor relevante care efectuează supravegherea directă a entităților supravegheate semnificative și supravegherea indirectă a entităților supravegheate mai puțin semnificative.
Articolul 9
Suma de perceput
(1) Valoarea totală a taxelor anuale de supraveghere ce urmează a fi percepute de BCE reprezintă suma următoarelor elemente:
(a)
costurile anuale estimate pentru perioada curentă de taxare calculate pe baza bugetului aprobat pentru perioada de taxare;
(b)
orice surplus sau deficit din perioada anterioară de taxare determinat prin deducerea costurilor anuale efective suportate pentru perioada de taxare anterioară din costurile anuale estimate colectate în perioada anterioară de taxare.
(2) Pentru fiecare categorie de entități supravegheate și grupuri supravegheate, BCE decide valoarea totală care urmează a fi percepută prin intermediul taxelor anuale de supraveghere, aceasta fiind publicată pe website-ul acesteia până la data de 30 aprilie din perioada de taxare relevantă.
Articolul 10
Taxa anuală de supraveghere de plătit în ceea ce privește entitățile supravegheate sau grupurile supravegheate
(1) Taxa anuală de supraveghere de plătit pentru fiecare entitate supravegheată semnificativă sau grup supravegheat semnificativ se determină prin alocarea sumei care urmează a fi percepută de la categoria de entități supravegheate semnificative și grupuri supravegheate semnificative către entitățile supravegheate semnificative și grupurile supravegheate semnificative individuale, pe baza factorilor taxei ce le revin.
(2) Taxa anuală de supraveghere de plătit pentru fiecare entitate supravegheată mai puțin semnificativă sau grup supravegheat mai puțin semnificativ se determină prin alocarea sumei care urmează a fi percepută de la categoria de entități supravegheate mai puțin semnificative și grupuri supravegheate mai puțin semnificative către entitățile supravegheate mai puțin semnificative și grupurile supravegheate mai puțin semnificative individuale, pe baza factorilor taxei ce le revin.
(3) Factorii taxei la nivelul cel mai înalt de consolidare în statele membre participante se calculează pe următoarea bază.
(a)
Factorii taxei utilizați pentru a determina taxa anuală de supraveghere de plătit pentru fiecare entitate supravegheată sau grup supravegheat reprezintă valoarea, la data de referință, a următoarelor elemente:
(i)
active totale;
(ii)
expunerea totală la risc. În cazul unei sucursale plătitoare de taxă, expunerea totală la risc este considerată zero.
(b)
Datele referitoare la factorii taxei se determină și se colectează în conformitate cu decizia BCE care stabilește metodologia și procedurile aplicabile. Această decizie se publică pe website-ul BCE.
(c)
Pentru calcularea factorilor taxei, grupurile supravegheate ar trebui, ca regulă, să excludă activele filialelor localizate în state membre neparticipante și țări terțe. Grupurile supravegheate pot decide să nu excludă aceste active pentru determinarea factorilor taxei.
(d)
Pentru entitățile supravegheate sau grupurile supravegheate clasificate ca mai puțin semnificative pe baza articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, factorul taxei pentru activele totale nu depășește 30 miliarde EUR.
(e)
Ponderea relativă utilizată pentru factorii taxei este următoarea:
(i)
active totale: 50 %;
(ii)
expunerea totală la risc: 50 %.
(4) Debitorii taxei furnizează factorii taxei cu data de referință 31 decembrie din anul precedent și transmit datele necesare către ANC în cauză pentru calcularea taxelor anuale de supraveghere de către BCE până la încheierea activității pe data de 1 iulie din anul care urmează respectivei date de referință sau în următoarea zi lucrătoare, în cazul în care 1 iulie nu este o zi lucrătoare. Dacă entitățile supravegheate își pregătesc conturile anuale pe baza sfârșitului de an contabil care e diferit de anul calendaristic, debitorii taxei pot furniza factori ai taxei cu data de referință a sfârșitului de an contabil pe care îl aplică. ANC transmite BCE aceste date în conformitate cu procedurile care urmează a fi stabilite de către BCE. Suma activelor totale ale debitorilor taxei și suma expunerii totale la risc a debitorilor taxei se publică pe website-ul BCE.
(5) În cazul în care un debitor al taxei nu furnizează factorii taxei, BCE determină factorii taxei în conformitate cu metodologia prevăzută în decizia BCE. Nefurnizarea factorilor taxei conform alineatului (4) este considerată încălcare a prezentului regulament.
(6) Calcularea taxei anuale de supraveghere de plătit de fiecare debitor al taxei se efectuează astfel cum se precizează mai jos.
(a)
Taxa anuală de supraveghere este suma componentei minime a taxei și a componentei variabile a taxei.
(b)
Componenta minimă a taxei este calculată ca un procent fix din valoarea totală a taxelor anuale de supraveghere pentru fiecare categorie de entități supravegheate și grupuri supravegheate, astfel cum sunt determinate în conformitate cu articolele 8 și 9. Pentru categoria de entități supravegheate semnificative și grupuri supravegheate semnificative, procentul fix este 10 %. Această valoare este împărțită egal între toți debitorii taxei. Pentru entitățile supravegheate semnificative și grupurile supravegheate semnificative cu active totale de 10 miliarde EUR sau mai puțin, componenta minimă a taxei este înjumătățită. Pentru categoria de entități supravegheate mai puțin semnificative și grupuri supravegheate mai puțin semnificative, procentul fix este 10 %. Această valoare este împărțită egal între toți debitorii taxei. Componenta minimă a taxei reprezintă limita inferioară a taxei anuale de supraveghere pe debitor al taxei.
(c)
Componenta variabilă a taxei este diferența dintre valoarea totală a taxelor anuale de supraveghere pentru fiecare categorie de entități supravegheate, astfel cum este determinată în conformitate cu articolele 8 și 9, și componenta minimă a taxei pentru aceeași categorie. Componenta variabilă a taxei este alocată debitorilor individuali ai taxei din fiecare categorie, în conformitate cu cota fiecărui debitor al taxei în suma factorilor ponderați ai taxei ai tuturor debitorilor taxei, determinați în conformitate cu alineatul (3).
Pe baza calculului făcut în conformitate cu paragrafele precedente și a factorilor taxei furnizați în conformitate cu alineatul (4) al prezentului articol, BCE decide cu privire la taxa anuală de supraveghere de plătit de către fiecare debitor al taxei. Taxa anuală de supraveghere de plătit se comunică debitorului taxei prin intermediul documentului intitulat „comunicare a taxei”.
PARTEA IV
COOPERAREA CU ANC
Articolul 11
Cooperarea cu ANC
(1) BCE comunică cu ANC înainte de a decide cu privire la cuantumul final al taxei, astfel încât să se asigure că supravegherea rămâne eficientă din punct de vedere al costurilor și rezonabilă pentru toate instituțiile de credit și sucursalele vizate. În acest scop, BCE elaborează și pune în aplicare un canal corespunzător de comunicare, în cooperare cu ANC.
(2) ANC sprijină BCE în perceperea taxelor dacă BCE solicită acest lucru.
(3) În cazul instituțiilor de credit dintr-un stat membru participant din afara zonei euro a cărui cooperare strânsă cu BCE nu este nici suspendată, nici nu a încetat, BCE emite instrucțiuni către ANC a acelui stat membru cu privire la colectarea factorilor taxei și facturarea taxei anuale de supraveghere.
PARTEA V
FACTURARE
Articolul 12
Comunicarea taxei
(1) BCE emite anual o comunicare a taxei fiecărui debitor al taxei.
(2) Comunicarea taxei specifică mijloacele prin care trebuie plătită taxa anuală de supraveghere. Debitorul taxei respectă cerințele stabilite în comunicarea taxei în ceea ce privește plata taxei anuale de supraveghere.
(3) Suma datorată în baza comunicării taxei este plătită de debitorul taxei în termen de 35 de zile de la data emiterii comunicării taxei.
Articolul 13
Notificarea comunicării taxei
(1) Debitorul taxei are responsabilitatea de a actualiza datele de contact pentru transmiterea comunicării taxei și comunică BCE orice modificări ale datelor de contact (respectiv nume, funcție, unitate organizațională, adresă, adresă de e-mail, număr de telefon, număr de fax). Debitorul taxei comunică BCE orice modificări ale datelor de contact până cel târziu la data de 1 iulie a fiecărei perioade de taxare. Aceste date de contact aparțin unei persoane fizice sau, de preferință, unei funcții din cadrul organizației care este debitor taxei.
(2) Comunicarea taxei este notificată de către BCE prin oricare dintre mijloacele următoare: (a) electronic sau prin alte mijloace de comunicare comparabile; (b) prin fax; (c) prin serviciu de curierat rapid; (d) prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire; (e) prin înmânare. Comunicarea taxei este valabilă fără semnătură.
Articolul 14
Dobânda în caz de neplată
Fără a aduce atingere oricăror altor acțiuni aflate la dispoziția BCE, în caz de plată parțială, neplată sau nerespectare a condițiilor pentru plată precizate în comunicarea taxei, se acumulează zilnic dobândă pentru valoarea datorată a taxei anuale de supraveghere la rata dobânzii stabilită de BCE pentru operațiunile principale de refinanțare plus 8 puncte procentuale de la data la care plata a devenit scadentă.
PARTEA VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 15
Sancțiuni
În cazul unei încălcări a prezentului regulament, BCE poate impune sancțiuni entităților supravegheate, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2532/98 al Consiliului (5) completat de Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17).
Articolul 16
Dispoziții tranzitorii
(1) Comunicarea taxei pentru prima perioadă de taxare este emisă împreună cu comunicarea taxei pentru perioada de taxare 2015.
(2) Pentru a permite BCE să înceapă perceperea taxei anuale de supraveghere, fiecare grup de entități plătitoare de taxă desemnează debitorul taxei pentru grupul respectiv și notifică BCE identitatea debitorului taxei până la 31 decembrie 2014, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2).
(3) Debitorul taxei transmite pentru prima dată datele menționate la articolul 13 alineatul (1) până la 1 martie 2015.
Articolul 17
Raportare și reexaminare
(1) În conformitate cu articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, BCE prezintă anual Parlamentului European, Consiliului Uniunii Europene, Comisiei Europene și Eurogrupului un raport privind evoluția preconizată a structurii și a cuantumului taxelor anuale de supraveghere.
(2) BCE efectuează până în 2017 o reexaminare a prezentului regulament, în special cu privire la metodologia și criteriile de calculare a taxelor anuale de supraveghere care urmează a fi percepute de la fiecare entitate supravegheată și fiecare grup supravegheat.
Articolul 18
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoate datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Frankfurt pe Main, 22 octombrie 2014.