РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1244/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 ноември 2014 година
за определяне на правилата за изпълнение на Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 3, член 10, параграф 1 и член 12, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда, че тези стандарти следва да се приемат чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни по отношение на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци, както и изпращащите и приемащите организации, следва да се насърчават да споделят чувство за принадлежност към инициативата.
(3)
Важно е кандидатите за доброволци да бъдат определяни и подбирани съгласно честна и прозрачна процедура, изключваща дискриминацията, въз основа на партньорство между изпращащите и приемащите организации, отговарящо на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
(4)
Изпращащите и приемащите организации следва да предоставят задълбочени курсове за въвеждане в длъжност с цел избягване на недоразумения по отношение на ролите и очакванията, както и да предоставят на доброволците подходяща практическа подготовка за работата като доброволец. Това ще изгради основи за доверие и за приема в приемащите общности, като бъдат взети предвид всички културни особености.
(5)
Обучението е основна част от подготовката преди изпращането на терен и то следва да бъде предоставяно на всички кандидати за доброволци в рамките на структурирана програма, състояща се от задължителни и незадължителни курсове. Освен това за младшите специалисти следва да се предвиди възможност, когато това е уместно - чрез стажове, да доразвият своите компетентности и да придобият нови конкретни познания и умения, които са от значение за хуманитарния сектор. В частност това следва да е подходящо за дейностите и контекста на изпращащите и приемащите организации.
(6)
Изпращащите и приемащите организации следва да създават подходяща система за надзор и управление. Те следва съвместно да упражняват надзор и да оценяват резултатите и постиженията на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и да предоставят обратна информация относно възложените им задачи и целите им. Това ще спомогне за подобряване на отчетността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(7)
Наставничеството следва да допълва надзора и управлението, както и да предоставя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ допълнителна подкрепа преди, по време на и след изпращането им на терен.
(8)
По време на изпращането на терен в трети държави изпращащата организация установява начин за поддържане на постоянна комуникация и предоставяне на допълнителна подкрепа. За всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ следва да се предвидят отчет за мисията и подкрепа след приключване на работата на терен.
(9)
Необходимо е да се осигурят подходящи условия за работа и живот, които да позволят на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да изпълняват своите мисии в сигурна и хигиенична среда, както и безпроблемно да удовлетворят своите основни нужди, водейки скромен и лишен от показност начин на живот на доброволци. Предназначението на плащанията за дневна издръжка и на другите плащания за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не е да представляват заплата за редовна трудова дейност. Размерът на тези плащания не следва да се определя спрямо професионалния и експертния опит на доброволеца или спрямо резултатите от изпълнението на възложените му задачи: единствената им цел е да покрият разходите за живот по време на изпращането на терен. С цел да се осигури високо и еднакво равнище на защита, всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ следва да са обхванати от цялостна застрахователна полица, изготвена специално, за да ги застрахова през цялото време на изпращането им на терен в трети държави и през определени периоди преди и след това.
(10)
Задължението за полагане на грижа е от първостепенно значение и представлява споделена отговорност. Доколкото е възможно, изпращащите и приемащите организации се грижат за здравето, безопасността, сигурността и добруването на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и разработват подходящи процедури по отношение на сигурността, здравето и безопасността. По същия начин доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да правят всичко възможно, за да гарантират своето здраве, безопасност и сигурност, както и тези на други лица, на работното място.
(11)
Мониторингът и оценката на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да бъдат непрекъснат процес през целия период на мисията. Те следва да се основават на система за надзор и управление на изпълнението на дейностите и да предоставят данни, които да показват до каква степен индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ допринасят - по отношение на резултатите и въздействието - за постигането на целите на проекта и на инициативата като цяло.
(12)
Необходим е стабилен механизъм за сертифициране, за да се гарантира, че изпращащите и приемащите организации спазват стандартите, установени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този механизъм за сертифициране следва да се основава на принципите на опростяване и избягване на дублирането, диференциация между изпращащите и приемащите организации, разходна ефективност, прозрачност и безпристрастност, като насърчава многообразието и достъпността.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
(14)
С цел гарантиране на своевременното изпълнение на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е необходимо настоящият регламент спешно да влезе в сила, тъй като с него се определят разпоредбите, въз основа на които изпълняващите организации ще изпращат на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 375/2014 по отношение на следните въпроси, изброени в член 9, параграф 3, член 10, параграф 1 и член 12, параграф 6 от него:
а)
процедурите, които се следват при намирането, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително стажове, когато е уместно;
б)
условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен;
в)
разпоредбите за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен;
г)
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволците, включително поемането на дневните разходи, на разходите за жилищно настаняване и за пътуване и на други съответни разходи;
д)
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантират задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат спешната евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи;
е)
процедурите за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
ж)
механизъм за сертифициране, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9 от Регламент (ЕС) № 375/2014, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, посочени в член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и определенията, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„рамка на компетентностите“ означава рамка по смисъла, посочен в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
б)
„план за учене и развитие“ означава план по смисъла, посочен в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
в)
„инструктор“ означава лице, наето от доставчика на обучението да провежда един или повече модули на обучение или да ръководи симулационни учения, основани на сценарии, и да оценява уменията на кандидатите за доброволци;
г)
„координиращ инструктор“ означава назначен от доставчика на обучението инструктор, който има координационна роля да оцени допустимостта на кандидата за доброволец за изпращането му на терен. Той носи отговорност за група от кандидати за доброволци. Той координира оценяването на компетентностите им въз основа на обратната информация от други инструктори и работи с всеки отделен кандидат за доброволец с цел да се анализират неговата самооценка и оценката на инструкторите;
д)
„наставничество“ означава процес на неформално предаване на знания, социален капитал и психо-социална подкрепа във връзка с работата, кариерата или професионалното развитие. Наставничеството предполага неформална и обикновено директна и продължителна комуникация между, от една страна, лицето, определено от приемащата организация за наставник, за което се счита, че разполага със съответните знания, експертни умения и опит, и от друга страна, доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
„отчет за мисията“ означава процес, чрез който на изпращащата и приемащата организация, както и на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ се предоставят ясна информация относно резултатите от мисията и постиженията на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, препоръки или поуки от техния опит, както и възможност за капитализиране, извличане на поуки и положително приключване на професионалните аспекти на работата.
ГЛАВА 2
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАМИРАНЕ И ПОДБОР НА КАНДИДАТИ ЗА ДОБРОВОЛЦИ
Член 3
Процедура за намиране и подбор
1. Изпращащата и приемащата организация създават съвместно процедура за намиране и подбор. Ролите, отговорностите и процесите се определят така, че да се осигури прозрачен, справедлив и ефективен процес на набиране на доброволци в съответствие със стандартите за равно третиране, равни възможности и недискриминация, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
2. Процедурата за намиране и подбор се основава на партньорство между изпращащата и приемащата организация и с нея се гарантира навременна и постоянна комуникация. Изпращащата организация осигурява систематичното участие на приемащата организация участва в целия процес по набиране.
3. Договорената процедура за намиране и подбор се прилага на всички етапи от процеса по набиране.
4. Процедурата за намиране и подбор включва най-малкото:
а)
определяне на възложените задачи, на профила на компетентностите и на критериите за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ съгласно предвиденото в член 4;
б)
обявление и кандидатстване съгласно предвиденото в член 5;
в)
оценка, съставяне на списък с подходящите кандидати и на списък с предварително подбраните кандидати съгласно предвиденото в член 6;
г)
подбор съгласно предвиденото в член 7.
Член 4
Определяне на възложените задачи, на профила на компетентностите и на критериите за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на оценка на потребностите, извършвана в съответствие с делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, приемащата организация предлага, в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение I, възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи, включително елементи, позволяващи гъвкавост, за да се вземат предвид идеите на доброволеца след набирането му.
2. Изпращащата организация извършва преглед на тези задачи, за да съдейства за изменението им, ако е необходимо, с цел да се гарантира подходящо и реалистично съответствие, при което са вземат предвид очакваните компетентности на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и капацитетът за усвояване и потребностите на приемащата организация.
3. Въз основа на възложените задачи и на рамката на компетентностите изпращащата и приемащата организация определят профил на компетентностите на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, както и критерии за подбор и минимални изисквания, които да се прилагат в процеса на набиране. В профила на компетентностите се посочва също така дали доброволецът е утвърден, или младши специалист и дали е необходимо да премине стаж.
Член 5
Обявление и кандидатстване
1. Изпращащата организация отговаря за обявлението на работата на доброволеца. С принос от приемащата организация тя изготвя информационен пакет за обявлението с цел да информира за инициативата и да привлече кандидати за доброволци.
2. Обявлението се изготвя най-малкото на английски език, написано е по ясен, конкретен и достъпен начин и предоставя информация за предлаганата на кандидата за доброволец длъжност в съответствие с изискванията, посочени в точка 2 от приложение I.
3. Публикува се за период от най-малко един месец на централната платформа на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като могат да се използват и други възможности за привличането на кандидати към централната платформа. При надлежно обосновани обстоятелства за мисии в отговор на кризи, свързани с хуманитарна помощ, обявлението може да бъде публикувано за период от по-малко от един месец, но за не по-малко от една седмица.
4. Кандидатите представят кандидатурите си, като използват стандартизиран формуляр за кандидатстване, включващ структурирана автобиография. Кандидатите също така попълват стандартизиран въпросник за самооценка с цел да се оценят техните компетентности във връзка с рамката на компетентностите и тяхната приспособимост към възлаганите задачи и условията на живот и труд, посочени в обявлението, за които кандидатите трябва да дадат своето съгласие.
Член 6
Оценка, съставяне на списък с подходящите кандидати и на списък с предварително подбраните кандидати
1. Изпращащата организация оценява кандидатите въз основа на предоставената във формуляра за кандидатстване и във въпросника за самооценка информация, въз основа на писмено изложение на техните мотиви за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ - и в конкретната мисия - и въз основа на оценка, посредством писмен тест, есе или подобни тестове, на тяхната способност да анализират съответен сценарий за предоставяне на хуманитарна помощ.
2. Въз основа на оценката изпращащата организация представя на приемащата организация списък с подходящите кандидати, от който съвместно да определят списък с предварително подбраните кандидати, които да бъдат поканени на събеседване.
3. Предварително подбраните кандидати се поканват на структурирано събеседване въз основа на рамката на компетентностите. Събеседването може да се проведе на живо или чрез телекомуникационни технологии, когато това е възможно, с участието на приемащата организация. Като допълнителни методи за оценка могат да се използват центрове за оценка, групови дейности и симулационни упражнения.
4. Преди окончателния подбор при необходимост изпращащата организация може да извършва проверки на личната и професионалната информация. Кандидатите се информират относно тази проверка в началото на процеса в обявлението.
Член 7
Подбор
1. Приемащата организация взема окончателното решение относно избрания кандидат за доброволец и потвърждава своя избор на изпращащата организация, която отговаря за предлагането на длъжност и за подготовката на фазата за въвеждане в длъжност. За всяка длъжност могат да бъдат избрани заместник доброволци, които да заместят кандидата, в случай че той подаде оставка или вече не е на разположение.
2. Изпращащата и приемащата организация трябва да са в състояние да покажат и да обосноват начина, по който са взели решението за подбор при спазване на принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация в хода на целия процес на намиране и подбор на доброволци.
3. Процедурата за подбор се извършва в рамките на разумен период от време. Изпращащата организация уведомява всички кандидати за решението относно подбора, както и за възможността да получат обратна информация. Тя приканва избрания кандидат за доброволец да потвърди писмено своя интерес за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Изпращащата организация гарантира, че документацията, свързана с процеса на намиране и подбор, може да бъде проследена и се съхранява в съответствие със стандарта за защита на данните, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 8
Оценка на нуждите от обучение
1. Въз основа на резултатите от процеса на набиране на доброволци, нуждите на приемащата организация и предвиденото изпращане на терен изпращащата организация прави оценка на нуждите от обучение, като се консултира с приемащата организация и с кандидата за доброволец, и определя модулите на програмата за обучение, в които да участва кандидатът, въз основа на следните критерии:
а)
старшинство, като на утвърдените специалисти се дава възможност да се съсредоточат върху задължителните модули и да изберат съответното ниво от обучението за управление на проекти и незадължителни специализирани модули;
б)
нуждите на приемащата организация от конкретни компетентности, които да бъдат развити чрез участие на кандидата за доброволец в незадължителни модули;
в)
общите компетентности на кандидата за доброволец, които да бъдат развити чрез участие в незадължителни модули.
2. Изпращащата организация попълва плана за обучение и развитие, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и определя оценените компетентности на успешно преминалите процеса на подбор кандидати за доброволци и нуждите им от обучение, като уведомява за тях доставчиците на обучение.
ГЛАВА 3
ПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ НА ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 9
Програма за обучение
1. За всички успешно преминали процеса на подбор кандидати за доброволци се прилага програма за обучение, изпълнявана от доставчици на обучение, в която е включен, когато е целесъобразно, и принос на изпращащата и приемащата организация и на бивши доброволци.
2. Програмата за обучение се основава на рамката на компетентностите и е приспособима към нуждите както на младшите, така и на утвърдените специалисти.
3. Програмата за обучение е съставена от комбиниран подход за учене, основан на модули за електронно обучение и на модули за учене в класна стая.
4. Задължителните за всички кандидати за доброволци модули включват:
а)
общо представяне на ЕС, неговите външни отношения и системата му за реакция при кризи,
б)
въведение в хуманитарното дело, политиката на Съюза в областта на хуманитарната помощ и инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
в)
управление на личната безопасност, сигурност и здраве,
г)
управление на проекти,
д)
съзнание за междукултурните различия (и хоризонтални въпроси),
е)
симулационно учение, основано на сценарий, в което кандидатите за доброволци трябва да демонстрират придобитите компетентности.
5. Незадължителните модули включват:
а)
застъпничество и комуникация,
б)
психологическа първа помощ,
в)
обучение на разпространители на умения,
г)
управление на доброволци,
д)
организационно развитие,
е)
при необходимост специфични модули, по-специално във връзка с адаптирането на техническите компетентности на кандидатите за доброволци към контекста на операциите за предоставяне на хуманитарна помощ.
6. Кандидатите за доброволци присъстват на всички задължителни модули и могат да присъстват на един или повече незадължителни модули, които избират в съответствие с член 8.
7. Програмата за обучение, съдържаща подробна информация за всеки модул, включително неговия статут, целева група, график, разгледаните в него компетентности и свързаните с тях учебни резултати, е посочена в приложение II.
Член 10
Оценка на кандидатите за доброволци по време на и след обучението
1. По време на обучението и след приключването му кандидатите за доброволци се оценяват относно готовността им за изпращане на терен въз основа на рамката на компетентностите.
2. Оценяването се организира съвместно от инструкторите, като координиращият инструктор на кандидата за доброволец има ключова координационна роля.
3. Оценката на компетентностите се основава на оценката от инструкторите на познанията, уменията и нагласите на кандидата за доброволец, включително:
а)
самооценката, която кандидатът за доброволец попълва след симулационното учение, основано на сценарий,
б)
бележките от наблюдението, предоставени от инструкторите след приключване на всеки модул и след симулационното учение, основано на сценарий,
в)
оценката от координиращия инструктор, в която се прави критичен преглед на самооценката, и бележките от индивидуална наставническа сесия между координиращия инструктор и кандидата за доброволец въз основа на обратната информация от инструкторите.
4. Оценката на всички компетентности се включва в плана за обучение и развитие на кандидата за доброволец, който се актуализира след приключване на обучението и в който се посочват посещаваните курсове и постигнатите резултати.
5. Кандидатите за доброволци, които показват слаби умения по някоя от тези хоризонтални или специфични компетентности, се изключват от по-нататъшно участие. Инструкторите и координиращият инструктор трябва да могат да обяснят и обосноват, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
ГЛАВА 4
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПОДГОТОВКА НА КАНДИДАТА ЗА ДОБРОВОЛЕЦ ПРЕДИ ИЗПРАЩАНЕТО МУ НА ТЕРЕН
Член 11
Програма за въвеждане в длъжност
1. Целта на процеса на въвеждане в длъжност е запознаването на кандидата или на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ с културата, политиките и практиките на изпращащата и приемащата организация, както и с очакванията спрямо възложените задачи.
2. Изпращащата и приемащата организация изготвят съвместно програма за въвеждане в длъжност. В програмата се определят техните роли и отговорности, когато е възможно - въз основа на приноса, получен от завърнали се от мисия доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, с цел възползване от техния непосредствен опит и учене. Програмата се състои от:
а)
въвеждане в длъжност преди изпращането на терен, което въвеждане се предоставя от изпращащата организация съгласно предвиденото в член 12,
б)
въвеждане в длъжност в държавата на изпращане, което въвеждане се предоставя от приемащата организация съгласно предвиденото в член 18.
3. Изпращащата и приемащата организация организират, когато е целесъобразно, съвместни сесии, в които участват всички кандидати или доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Член 12
Въвеждане в длъжност преди изпращането на терен
1. Изпращащите организации гарантират, че всички кандидати за доброволци получават пълно и подходящо пряко въвеждане в длъжност преди изпращането си на терен. То включва най-малкото следната информация:
а)
структурата и процесите на организация и управление, екипите, участващи в проекта (включително ръководителя на проекта, служителя по управлението на кризи, човешките ресурси), организационната мисия и целите във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
подробна информация относно контекста на проекта, в който кандидатът за доброволец ще работи, възложените задачи и залегналата в основата им оценка на нуждите и предвидените условия на живот и труд съгласно предвиденото в членове 22 и 24-27,
в)
съответната правна рамка, която се прилага за доброволеца, посочена в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
г)
стандартите и процедурите, които се отнасят за доброволеца, включително дисциплинарната политика и оплакванията, въпросите, свързани с измамите и корупцията, защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица и кодекса за поведение, съгласно предвиденото в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
д)
задължителна информация относно сигурността в конкретния контекст, както и относно здравето и безопасността (включително медицински преглед преди заминаването)съгласно предвиденото в членове 28 и 30,
е)
системата и процедурата за надзор и за управление на изпълнението на дейностите, както и съществуващите механизми за подкрепа, включително наставничеството и другите видове подкрепа, съгласно предвиденото в членове 19, 20 и 21,
ж)
плана за обучение и развитие,
з)
информация за мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и начина, по който тя подкрепя доброволците преди, по време на и след изпращането им на терен,
и)
информация относно комуникацията и видимостта на дейностите, предвидени в проекта, въз основа на плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014, включително информацията за контакт със служителя на Комисията, отговорен по въпросите на информацията.
й)
процеса, свързан с отчета за мисията, съгласно предвиденото в член 23.
2. В контекста на въвеждането в длъжност изпращащата организация предоставя също така информация относно местното бюро за хуманитарна помощ на Комисията, което отговаря за държавата, в която се изпращат доброволците, и информира това бюро относно предстоящото изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Изпращащата организация гарантира, че цялата информация, предоставена по време на процеса на въвеждане в длъжност, е прочетена и разбрана от кандидатите за доброволци и че е лесно достъпна през целия период на тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 13
Стаж за младши специалисти
1. От кандидатите за доброволци, които са младши специалисти, може да се изисква, в допълнение към обучението, да преминат през стаж в изпращащата организация, за да се запознаят чрез опит с процедурите, етиката и контекста на хуманитарната дейност и да се подготвят допълнително за планираното им изпращане на терен като доброволци на ЕС за хуманитарна помощ. Продължителността на стажа е максимум шест месеца с възможност за ограничено удължаване при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
2. Изпращащата организация, в консултация с приемащата организация и стажанта доброволец, преразглежда и актуализира учебните нужди в плана за обучение и развитие въз основа на нуждите на стажа. В плана за обучение и развитие се определят по-специално:
а)
резултатите от обучението, които се очаква да постигне стажантът доброволец през периода на стажа,
б)
задачите, които стажантът доброволец ще извършва като част от процеса на учене, и необходимите ресурси,
в)
целите и резултатите, които се очаква да постигне стажантът доброволец след приключване на периода на стажа.
3. Следните членове от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към стажовете и налагат задължения за изпращащите организации, които приемат стажантите доброволци:
а)
член 19, параграфи 4, 5, 6 и 9 и членове 21 и 22;
б)
член 24, с изключение на параграф 5. Кандидатите за доброволци от държави от ЕС или от трети държави, посочени в член 23, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 375/2014, при условията, посочени в същия член, които кандидати са обхванати от своята национална схема за социална сигурност или за застраховане в държавата на своето пребиваване и които предприемат стажове в горепосочените държави, получават само допълнително покритие. Това означава, че тяхното застрахователно покритие се ограничава до разходите над покритието на националната схема за социална сигурност или за застраховане. По изключение в надлежно обосновани случаи, когато националната схема за социална сигурност или за застраховане покрива само частично или изобщо не покрива разходите, предвидени в член 24, параграф 5, направените разходи се покриват изцяло;
в)
член 25, с изключение на параграф 6, член 26 и член 27, параграф 1, когато е приложимо;
г)
член 28, параграфи 1, 8 и 14 и член 30, параграфи 1, 4, 5, 6 и 7.
Член 14
Оценка на кандидатите за доброволци след стажа
1. В края на стажа стажантът доброволец извършва самооценка въз основа на рамката на компетентностите и плана за обучение и развитие.
2. Прекият ръководител от изпращащата организация, в консултации с приемащата организация, прави преглед на самооценката и оценява стажанта доброволец, като по-специално:
а)
оценява постиженията на стажанта доброволец спрямо целите му,
б)
прави преглед на това дали договорените резултати са били постигнати,
в)
установява резултатите от обучението.
3. Кандидатите за доброволци, които показват слаби умения в някоя от хоризонталните или специфичните компетентности, се изключват от по-нататъшно участие и не се допускат да станат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ. Прекият ръководител от изпращащата организация трябва да е в състояние да обясни и да обоснове, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
Член 15
Допълнително обучение преди изпращането на терен
Без да се засяга участието на кандидата за доброволец в програмата за обучение или в стажа, изпращащата организация може да предостави допълнително подходящо обучение преди изпращането на терен, като например обучение, свързано с адаптирането на техническите компетенции на кандидатите за доброволци към нуждите на приемащата организация, езиково обучение, необходимо за държавата на изпращане, и т.н.
Член 16
Договор с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на резултатите от въвеждането в длъжност преди изпращането на терен и когато е целесъобразно, от стажа и друго обучение преди изпращането на терен, посочени в членове 13-15, изпращащата организация, в консултации с приемащата организация, потвърждава окончателната оценка за допустимостта на кандидата за доброволец за изпращането му на терен като доброволец на EС за хуманитарна помощ.
2. Изпращащата организация и доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ, преминал успешно оценяването, подписват договор за изпращане, както е посочено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. В договора, който се определя в тясна консултация с приемащите организации, се определят конкретният ред и условия за изпращане и правата и задълженията на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В него се посочва също законодателството, приложимо към юрисдикцията на договора по силата на делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и се включват минимум следните елементи:
а)
ролята и длъжността на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, продължителността и мястото на работа и задачите, които трябва да бъдат извършени, както са определени във възложените задачи, включително елементите, произтичащи от плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
б)
продължителността на договора, включително началната и крайната дата,
в)
управлението на изпълнението на дейностите, включително:
-
договореностите за управление, включително отговорния пряк ръководител от приемащата организация и звеното за контакт за постоянна подкрепа от страна на изпращащата организация,
-
договореностите за наставничество,
г)
условията на труд, включително работното време и отпуските,
д)
финансовите права и задължения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, включително реда и условията, необходими за тяхното изпълнение:
-
дневна издръжка и финансова помощ за пренастаняване,
-
информация за приложимите данъчни правила и правила за социална сигурност,
-
застрахователно покритие,
-
жилищно настаняване,
-
пътувания,
е)
практическите договорености:
-
медицински прегледи,
-
виза и разрешения за работа,
ж)
поверителността,
з)
към договора се прилагат разпоредби относно очакваното поведение от страна на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, в т.ч. морал и кодекс за поведение, и защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, включително нулева търпимост по отношение на сексуалното насилие,
и)
дисциплинарната политика и прекратяването на статута на доброволец,
й)
механизмът за медиация за решаване на проблеми, оплаквания и решаване на спорове,
к)
отговорностите и политиките по отношение на управлението на сигурността и по отношение на здравето и безопасността,
л)
ученето и развитието:
-
обучение и въвеждане в длъжност,
-
отчет за мисията.
4. В случай на спор между приемащата или изпращащата организация и доброволец на ЕС за хуманитарна помощ той има право на ефективни правни средства за защита, в съответствие с националните разпоредби, приложими за изпращащата организация.
Член 17
Въвеждане в базата данни
След получаване на изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация въвежда данните за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ в базата данни, посочена в член 13 от Регламент (ЕС) № 375/2014 („базата данни“). Всяко обработване на лични данни във връзка с тази база данни трябва да се извършва в съответствие със стандарта за защита на данните, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014. За всяко обработване на лични данни, извършвано от Комисията във връзка с тази база данни, се прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 (2).
ГЛАВА 5
ПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПРАЩАНЕ НА ТЕРЕН И УПРАВЛЕНИЕ НА ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 18
Въвеждане в длъжност в държавата на изпращане
1. Приемащите организации гарантират, че всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ получават изчерпателно и подходящо въвеждане в длъжност в държавата на изпращане при пристигането си, което въвеждане обхваща най-малко следното:
а)
структурата и процесите на организация и управление, участващите в проекта екипи (включително служителя за управление на проекти, оперативния и техническия екип, служителя за управление на кризи, подкрепящите екипи, като например човешките ресурси и финансовия отдел), мястото/местата на провеждане на проекта и организационната мисия и цели във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
изчерпателна информация относно мисията, компетенциите и проектите на приемащата организация, участващите общности, оперативния контекст и очакванията относно крайните продукти и резултатите от възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и залегналата в основата им оценка на нуждите,
в)
съответната местна правна рамка, приложима за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ,
г)
задължителна информация относно сигурността в конкретния контекст, както и относно здравето и безопасността, както е предвидено в членове 28 и 30,
д)
системата и процедурата за надзор и управление на изпълнението на дейностите, както и съществуващите механизми за подкрепа, включително наставничеството и другите видове подкрепа, съгласно предвиденото в членове 19, 20 и 21,
е)
информация относно културата в държавата, региона и населеното място на изпращане, включително насоки за подходящото поведение,
ж)
процеса на извършване на отчет за мисията в държавата на изпращане съгласно предвиденото в член 23.
2. Приемащата организация гарантира, че цялата информация, предоставена по време на процеса на въвеждане в длъжност в държавата на изпращане, е прочетена и разбрана от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и че е лесно достъпна през целия период на неговото участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 19
Надзор и управление на изпълнението на дейностите
1. Изпращащата и приемащата организация създават съвместно система за управление на изпълнението на дейностите, основана на целите за ефективност, очакваните крайни продукти и резултати, с цел измерване на напредъка и на качеството на работата на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ спрямо възложените му задачи.
2. В процедурата за управление на изпълнението на дейностите се определят съответните роли и отговорности на изпращащата и приемащата организация във връзка с надзора на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
3. По време на въвеждането в длъжност изпращащата и приемащата организация определят, заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, неговите цели във връзка с изпълнението и му предоставят възможност да коментира елементите във възложените задачи, които позволяват гъвкавост.
4. Приемащата организация определя прекия ръководител, отговарящ за надзора на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, с когото той провежда срещи за надзор с разумна и практична честота.
5. Когато е целесъобразно, в зависимост от продължителността на мисията, изпращащата организация и прекият ръководител от приемащата организация извършват заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ съвместен междинен преглед на изпълнението на дейностите, за да оценят официално процеса на интеграция и напредъка по отношение на целите и да внесат корекции в целите, възложените задачи и плана за обучение и развитие.
6. Когато при междинния преглед се установи, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ показва слаби резултати по отношение на някоя от общите или специфичните компетентности, приемащата организация, със съгласието на изпращащата организация, може да вземе решение да преустанови преждевременно работата на доброволеца в държавата на изпращане. Те трябва да са в състояние да обяснят и обосноват, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
7. Изпращащата организация и прекият ръководител от приемащата организация извършат заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ окончателен преглед на изпълнението на дейностите с цел в края на мисията да се оценят постиженията на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ спрямо целите, предвидени във възложените задачи и плана за обучение и развитие.
8. Резултатите от прегледа на изпълнението се включват в плана за обучение и развитие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
9. Изпращащата организация съхранява записи от прегледа на изпълнението на дейностите в съответствие със стандартите за защита на данните, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и изпраща в базата данни потвърждение за успешното приключване на мисията, а ако тя не е приключила успешно - причините за това.
Член 20
Постоянна подкрепа от страна на изпращащата организация
1. Преди изпращането на терен изпращащата организация определя лице за контакт, което е на разположение през цялото изпращане на терен и което има редовни контакти с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ с цел:
а)
подкрепа при настаняването и прехода на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ,
б)
предоставяне на необходимата допълнителна подкрепа за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и приемащата организация,
в)
участие в междинния и окончателния преглед и в други срещи, ако е необходимо, както и
г)
осигуряване на подкрепа за посредничество в случай на несъгласие между приемащата организация и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Ако определеното лице за контакт вече не е в състояние да изпълнява тази роля по време на работата на терен на доброволеца, възможно най-бързо се предвижда заместник с цел осигуряване на непрекъснатост на подкрепата.
Член 21
Наставничество
1. Приемащата организация определя един или повече наставници за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, които да предоставят подкрепа в области, като:
а)
развитието на професионалните умения и подобряването на ефективността и знанията,
б)
културната интеграция и аклиматизацията,
в)
даването на напътствия във връзка с възложените задачи, както и
г)
справянето с психо-социалните въпроси.
2. Определените наставници имат достъп до плана за обучение и развитие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и до възложените му задачи и основават своята подкрепа на този план и тези задачи. Наставниците се срещат редовно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, за да обсъдят неговия напредък и да съдействат за решаването на всички въпроси, свързани с мисията, и лични въпроси.
3. При наставничеството се вземат предвид местните реалности и когато е възможно, то е подходящо и за местните доброволци.
4. Изпращащата организация улеснява предоставянето на наставничество, като работи в партньорство с приемащата организация за предоставяне на подкрепа за анализ, подкрепа за обучение и друга подкрепа за изграждане на капацитет и като установява в собствените си структури и мрежи определените лица, които притежават подходящи и допълнителни умения, в случай че на място липсват подходящи умения.
5. Когато е целесъобразно, може да се предвиди наставничество от разстояние, по-конкретно като се използва мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 22
Условия на труд
1. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ разполагат с подходящи условия на труд, за да могат да изпълняват добре работата си на място и за да се гарантират тяхното благополучие, мотивация, здраве и безопасност. Тези условия трябва да отговарят на съответните разпоредби от Директива 89/391/ЕО (3) и Директива 2003/88/ЕО (4).
2. Изпращащата и приемащата организация работят съвместно за определянето на подходящи условия на труд въз основа на местните и националните оперативни условия.
3. Приемащата организация осигурява необходимата информация и предлага условия на труд, чиято пригодност и целесъобразност се оценяват от изпращащата организация, за да се осигури съгласуваност със задължението за полагане на грижа и с общите политики и практики на изпращащата организация.
4. Изпращащата и приемащата организация гарантират съвместно, че рисковете за сигурността и здравето и безопасността са предотвратени, управлявани и смекчени и че предложените условия на труд са в съответствие с договорените процедури за сигурността и за здравето и безопасността, посочени в членове 28, 29 и 30, и че отговарят на изискванията за работното време, отпуските, минималните дневни и седмични периоди за почивка и работното пространство, посочени в точка 3 от приложение I.
Член 23
Подкрепа след приключването на мисията и подкрепа след завръщането
1. Изпращащата и приемащата организация вземат съвместно решение относно съдържанието и процеса във връзка с отчета за мисията, който е предвиден за всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, включително за тези, които се завръщат преждевременно.
2. Приемащата организация провежда с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ индивидуална или групова среща за отчет за мисията, включително окончателния преглед на изпълнението на дейностите, посочен в член 19, параграф 7, и когато е уместно, предаване на проекта на екипа и на партньорите, които ще продължат дейностите, извършвани от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, с цел да се осигурят трайност и последователност.
3. Изпращащата организация своевременно провежда със завърналия се доброволец на ЕС за хуманитарна помощ индивидуална или групова среща за отчет за мисията, както и срещи за отчети за мисията по оперативни въпроси или по проекта въз основа на обратната информация от приемащата организация и приключването на плана за учене и развитие.
4. Изпращащата организация съдейства за извършването на медицински преглед след завръщането на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и предлага сесия(и) за отчет за мисията по психо-социални въпроси и съвети, в които доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ може да участва по желание.
5. Изпращащата и приемащата организация насочват доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ към възможности да остане ангажиран с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданство, включително популяризирането на мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и участието в нея.
6. Изпращащата организация приканва завърналите се доброволци на ЕС за хуманитарна помощ да предоставят конструктивна обратна информация относно инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително като обяснят как техният принос може да спомогне за бъдещи мисии.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ЗА ЗАСТРАХОВАНЕТО И УСЛОВИЯТА НА ЖИВОТ
Член 24
Застрахователно покритие
1. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ са обхванати от цялостна застрахователна полица, изготвена специално, за да ги застрахова през цялото време на работата им на терен в трети държави и през определени периоди преди и след това.
2. Застрахователното покритие е за целия свят и 24 часа в денонощието. То започва от деня, в който доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ напусне дома си, за да замине за третата държава, в която е изпратен, до деня, в който доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ напусне третата държава, в която е изпратен, за да се завърне, и пристигне у дома си (първи период на покритие).
3. Застрахователното покритие за повече от 12 седмици се удължава с още 8 седмици, след като доброволецът се е завърнал в родната си страна, с цел покриване на последващо медицинско лечение за заболявания и увреждания, настъпили по време на първия период на покритие.
4. Покритието се прилага за всички дейности, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, както и за частните дейности на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ през първия период на покритие.
5. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ се ползват от 100 % покритие (цялостно покритие) за следното:
а)
медицински и зъболекарски грижи,
б)
бременност и раждане,
в)
злополука,
г)
репатриране,
д)
животозастраховане,
е)
постоянни и временни увреждания или нетрудоспособност,
ж)
отговорност за щети, нанесени на трети страни,
з)
загуба или кражба на документи, билети за пътуване и лични вещи,
и)
допълнително съдействие.
6. С цел да се гарантират равното третиране и включването на всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, Комисията може да сключва договори с един или няколко доставчици на застрахователни услуги посредством процедура за възлагане на обществена поръчка.
Член 25
Дневна издръжка и финансова помощ за пренастаняване
1. Изпращащата организация предоставя дневна издръжка на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в качеството им на незаети лица под формата на еднократни плащания, които се извършват в подходящо време и на редовни вноски.
2. Еднократните плащания за дневна издръжка се основават на потребителска кошница, обхващаща редовните разходи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за следните стоки:
а)
храна,
б)
лични принадлежности и стоки за бита,
в)
дрехи,
г)
обществен транспорт и транспорт в страната,
д)
други разходи, считани за необходими, за да се гарантират подходящ стандарт на живот и участие в местното общество (могат да се добавят максимум 20 % от общата сума за стоките, изброени в букви от а) до г), за да се включат и други разходи, като например развлекателни дейности, фризьорски услуги, вестници и канцеларски материали).
е)
допълнителна сума за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, пребиваващи в райони с индекс над средния за страната (максимум 10 % за стоките, изброени в букви а) до г).
3. Разходите за жилищно настаняване не следва да са част от еднократните суми за дневна издръжка.
4. Комисията публикува информация относно еднократните суми за дневна издръжка за страните, в които заминават да работят доброволците, на базата на индекси за страните. Разходите за специалните нужди, свързани с увреждане или с други надлежно обосновани извънредни обстоятелства, могат да се възстановяват в допълнение към плащанията за дневна издръжка.
5. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се информират своевременно за евентуалните промени на индексите и ставките за дневна издръжка, които ги засягат по време на мисията, по-специално в страните с високи проценти на инфлация или на дефлация.
6. След успешното приключване на изпращането на терен изпращащата организация предоставя на завърналите се доброволци на ЕС за хуманитарна помощ редовно индексирана финансова помощ за пренастаняване в размер на 100 EUR месечно, в зависимост от продължителността на изпращането им на терен.
Член 26
Жилищно настаняване
1. Изпращащата организация гарантира, че приемащата организация предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ подходящо жилищно настаняване на разумна цена в местния контекст.
2. Изпращащата и приемащата организация гарантират съвместно, че рисковете за сигурността и за здравето и безопасността са предотвратени, управлявани и смекчени и че предложеното жилище е в съответствие с договорените процедури за сигурността и за здравето и безопасността, посочени в членове 28, 29 и 30, и че изпълнява изискванията, посочени в точка 4 от приложение I.
3. Разходите за жилищно настаняване, отопление и други пряко свързани разходи се поемат пряко от приемащата организация, когато това е възможно. Приемащата организация поема договорните отношения със собствениците на жилището и предприема всички необходими стъпки за информиране на домакините и наемодателите относно инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 27
Пътни разходи и други свързани разходи
1. Изпращащата организация организира пътуването на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ до и от мястото на изпращане на терен, включително в случаите на преждевременно завръщане, и поема пътните разходи.
2. По искане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация организира и поема разходите за допълнителни пътувания за връщане в следните случаи:
а)
домашен отпуск за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, чийто период на изпращане на терен надхвърля 18 месеца,
б)
родителски отпуск за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които имат едно или повече зависими деца под 12-годишна възраст, ако периодът на изпращане на терен надхвърля 6 месеца,
в)
специален отпуск в случай на погребение или медицински удостоверено сериозно заболяване на възходящ или низходящ пряк роднина, съпруг(а) или регистриран партньор, брат или сестра.
3. Пътните разходи могат да се основават на действителните разходи за икономична или втора класа или да се възстановяват под формата на еднократни суми, определени въз основа на разумна методика за изчисляване на разстоянието.
4. Изпращащата организация осигурява информация и логистична подкрепа за получаването на виза за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, а приемащата организация помага в процеса на получаване на виза, ако е необходимо. Изпращащата организация покрива разходите, свързани с получаването на виза, включително необходимите пътни разноски.
ГЛАВА 7
ПРОЦЕДУРИ ЗА ГАРАНТИРАНЕ НА ЗАДЪЛЖЕНИЕ ЗА ПОЛАГАНЕ НА ГРИЖА, БЕЗОПАСНОСТ И СИГУРНОСТ
Член 28
Управление на сигурността и оценка на риска
1. Изпращащата организация разполага с организационна политика за сигурността и с процедури за оценка на риска, които са подходящи и приложими за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е необходимо, се адаптират.
2. Въз основа на организационната политика за сигурността на изпращащата организация изпращащата и приемащата организация разработват съвместно план за управление на сигурността и за евакуация за дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Като минимум тези планове съответстват на изискванията, посочени в точка 5 от приложение I.
3. Изпращащата и приемащата организация разработват съвместно писмена оценка на рисковете по отношение на сигурността, пътуването и здравето в държавата на изпращане. Като минимум тези оценки съответстват на изискванията, посочени в точка 6 от приложение I.
4. Оценката на риска, посочена в параграф 3, се преразглежда и актуализира толкова често, колкото го изисква контекстът и поне преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Когато оценката на риска води до заключението, че изпращането на терен ще се проведе в условията на международен или местен въоръжен конфликт или при заплаха от такъв конфликт, изпращането на терен не се предвижда или се отменя, в случай че вече е бил избран доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изискванията във връзка с осведомеността относно сигурността и подходящото поведение във връзка с управлението на риска и сигурността се включват в описанието на възложените задачи и в процеса на набиране на доброволци.
6. Изпращащата организация уведомява съответните национални органи на държавите членки и на другите участващи държави в съответствие с член 23 от Регламент (ЕС) № 375/2014, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ. Преди изпращането на терен изпращащата организация, която изпраща доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, които не са граждани на Съюза, проверява правилата за консулска закрила, предоставяна от държавата, чийто гражданин е доброволецът, или друга държава.
7. Изпращащата и приемащата организация гарантират, че цялата информация за процедурите за сигурността и безопасността се предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и се разбира от него. По време на въвеждането в длъжност преди заминаването и в рамките на 24 часа след пристигането в държавата на изпращане се предоставя съобразена с контекста информация, свързана със сигурността. Тя трябва да включва резултатите от оценката на риска, плана за евакуация и за управление на сигурността, включително докладването за инциденти, свързани със сигурността, процедурите за евакуация и за репатриране, йерархията на комуникацията, служителят(ите) за връзка относно управлението на кризи и данните за посолствата, полицейските и противопожарните служби и болниците.
8. Изпращащата организация гарантира, че доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са покрити, като минимум, от застраховката, предвидена в член 24.
9. В допълнение към задължителното обучение по сигурност в контекста на програмата за обучение, изпращащата организация предоставя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ всякакво друго подходящо обучение, свързано със сигурността, което предоставя и на своя международен персонал.
10. При подписването на договора, посочен в член 16, параграф 2, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ потвърждават, че са осведомени за процедурите за управление на сигурността и че ще ги спазват, включително задължението да се информират за актуалната ситуация, свързана със сигурността, да носят лична отговорност по отношение на управлението на собствената си сигурност и на сигурността на други лица и на организацията, както и да се въздържат от поемането на рискове. Изпращащата и приемащата организация осведомяват доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно последствията от всяко нарушение на процедурите за сигурност, особено тези, водещи до преждевременно принудително прекратяване на работата му.
11. Изпращащата организация препоръчва на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да се регистрират в посолството или консулството на държавата, на която са граждани, при пристигането си в държавата на изпращане и ги информира за възможността да отправят искане за консулска помощ. Ако държавата, на която е гражданин доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ, няма консулско представителство в държавата на изпращане, изпращащата организация препоръчва на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са граждани на Съюза, да се регистрират в консулство или посолство на друга държава членка и ги информира за възможността да отправят искане за консулско съдействие от него.
12. Въз основа на актуализирана информация от приемащата организация, изпращащата и приемащата организация редовно актуализират плана за евакуация, за да се гарантира, че той съответства на оперативната среда по всяко време. Резултатът от оценката на риска дава информация относно честотата, с която се преразглежда планът, и приемащата организация използва предходни данни и текущи актуализации, за да го коригира, ако е необходимо. Планът за евакуация се съхранява на място, което е лесно достъпно за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
13. Приемащата организация гарантира, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ получава актуализирана информация за всяка промяна в оперативната среда и произтичащата от това промяна на която и да е от процедурите и протоколите за сигурността.
14. Приемащата организация е осведомена за местоположението на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и за телефонния номер за връзка с него по всяко време, включително когато е в отпуск.
Член 29
Процедури в случай на произшествие или евакуация
1. В случай на нарушаване на сигурността доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ се информира възможно най-бързо. В зависимост от сериозността на инцидента и действащите процедури в изпращащата и приемащата организация тази информация може да се предоставя от прекия ръководител или от наставника от приемащата организация, или от служителя, отговарящ за управлението на кризи в изпращащата организация, и може да включва професионална психологическа подкрепа.
2. В случай на евакуация се следва планът за евакуация и за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ се полагат грижи през цялото време, като се следват, когато е целесъобразно, процедурите, въведени в консулствата и посолствата, където доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ е регистриран в съответствие с член 28, параграф 11.
3. След завръщането на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация се свързва с тях и гарантира, че те са обект на подходящи последващи действия, включително отчет за мисията и психологическа и медицинска подкрепа.
4. Сигурността се включва в рамката за мониторинг и оценка на изпращащата и приемащата организация и изводите от инцидентите, свързани със сигурността, се използват при прегледа на проекта и мерките за подобряване.
Член 30
Здраве и безопасност
1. Изпращащата организация разполага с организационна политика за здравето и безопасността, която е подходяща и приложима за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и когато е необходимо, се адаптира, включително с насоки за:
а)
личното здраве, като физическото здраве (предотвратяване на болести, съвети, свързани с храненето и съня, осведоменост за рисковете по отношение на опасностите, свързани с климата и географското местоположение, достъп до лечение);
б)
психичното здраве (съвети за баланс между професионалния и личния живот, управление на стреса, механизми за справяне и методи за релаксация, лица за контакт за психо-социална подкрепа).
2. Въз основа на организационната политика за здравето и безопасността на изпращащата организация изпращащата и приемащата организация разработват съвместно всеобхватен набор от политики и насоки за здравето и безопасността, за да изпълнят задълженията си за полагане на грижа и за да гарантират физическото и психическото здраве на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Като част от оценката на риска, посочена в член 28, параграф 3, и преди определянето на възложените задачи изпращащата и приемащата организация съвместно оценяват дали работата гарантира безопасни и сигурни условия на труд и живот за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ въз основа на показателите, посочени в точка 7 от приложение I.
4. Изпращащата организация гарантира, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ е покрит, като минимум, от пълна медицинска застраховка и застраховка за пътуване съгласно член 24.
5. По време на въвеждането в длъжност изпращащата организация информира доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно политиките и насоките за здравето и безопасността, посочени в параграфи 1 и 2, включително за болестите, първата помощ, поддръжката за всички места на провеждане на мисията, поддръжката на превозните средства и оборудването, работните места, съвместяването на професионалния и личния живот, инцидентите, свързани със здравето и сигурността, процедурата за медицинска евакуация.
6. Изпращащата организация гарантира, че преди заминаването доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ преминава през пълен медицински преглед, и предоставя препоръчваните лекарствени средства и ваксини срещу рисковете в страната на изпращане, както и оборудване, като например комплекти за оказване на първа помощ и против ухапвания от комари.
7. Приемащата организация гарантира, че задължението за полагане на грижа е включено в ежедневното управление на доброволците, и по време на въвеждането в длъжност предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ:
а)
актуална информация за местните ресурси, свързани със здравето и безопасността, като например данните за контакт на лекари, болници, парамедицински услуги;
б)
насоки за местните обичаи и норми, като част от предоставяната на място информация с цел ограничаване на рисковете по отношение на безопасността и улесняване на интеграцията.
8. Изпращащата организация улеснява организирането на медицински преглед след завръщането на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и предлага сесия(и) за отчет за мисията по психо-социални въпроси или съвети като част от процеса, свързан с отчета за мисията. Изпращащата и приемащата организация насърчават използването на мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ като алтернативен механизъм за подкрепа преди, по време на и след изпращането на терен.
ГЛАВА 8
ПРОЦЕДУРИ ЗА МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА НА ИНДИВИДУАЛНИТЕ РЕЗУЛТАТИ ОТ ДЕЙНОСТТА НА ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 31
Мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на процедурата за надзор и управление на изпълнението на дейностите, посочена в член 19, изпращащата и приемащата организация извършват мониторинг и оценка на индивидуалните резултати на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като измерват напредъка, постиженията и резултатите във връзка с възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и неговите цели.
2. Мониторингът и оценката на индивидуалните резултати на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ е непрекъснат процес по време на целия период на работа, като се провеждат специфични прегледи най-малкото на следните етапи:
а)
в края на стажа, посочен в член 14, ако се провежда такъв стаж,
б)
по време на окончателния преглед на изпълнението на дейностите, посочен в член 19, и когато се счита, че е необходимо извършването на междинен преглед,
в)
по време на представянето на отчета за мисията, посочен в член 23.
3. Изпращащата и приемащата организация предоставят данни, които показват до каква степен индивидуалните резултати на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ допринасят - на равнището на крайните резултати и на въздействието - за постигането на целите на проекта и на инициативата като цяло, като се вземат под внимание показателите, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Данните съдържат записи за качеството на крайните продукти и резултатите от работата на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, които следва да бъдат анонимни и да са на разположение за извършването на оценка. Тези данни се обработват в съответствие със стандартите за защита на личните данни, посочени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
4. Изпращащите организации предоставят подкрепа за изграждане на капацитет на приемащите организации за измерване на напредъка, крайните продукти и резултатите във връзка с възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и неговите цели.
ГЛАВА 9
МЕХАНИЗЪМ ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ИЗПРАЩАЩИ И ПРИЕМАЩИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 32
Механизъм за сертифициране на приемащи организации
1. Приемащите организации, които желаят да бъдат сертифицирани, предоставят обективна и вярна самооценка в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение III, като оценяват своите съществуващи политики и практики спрямо изискванията, свързани със стандартите и процедурите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, посочени в настоящия регламент и в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
2. В самооценката приемащата организация оповестява всички пропуски и области, налагащи подобрение, за които може да е нужно да се изгради капацитет, за да се постигне на пълно съответствие.
3. Заедно със самооценката приемащата организация предоставя три референции в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение III, с цел предоставяне на изчерпателна информация относно всички изисквания във връзка със стандартите и процедурите, засягащи кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Референциите са от най-малко две от следните групи заинтересовани страни:
а)
сертифицирана изпращаща или приемаща организация, с която кандидатстващата приемаща организация вече е имала или предвижда да създаде партньорство за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
партньор на Комисията в областта на хуманитарната помощ, за когото е в сила рамково (партньорско) споразумение и с когото кандидатстващата приемаща организация е работила успешно по проект за предоставяне на хуманитарна помощ,
в)
съответна международна организация или организация с нестопанска цел или публичноправен орган с граждански характер, с които кандидатстващата приемаща организация е работила успешно по проект за предоставяне на хуманитарна помощ,
г)
организация за акредитиране или одит, която е сертифицирала кандидатстващата приемаща организация в области от значение за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като в този случай се предоставят съответните документи за акредитацията или одита.
4. Попълнената самооценка се подписва от лицето, упълномощено да представлява приемащата организация и правно обвързвано с нея, и се изпраща на Комисията заедно с документите, посочени в параграф 3.
5. Въз основа на самооценката и на референциите Комисията прави оценка на кандидатурата и може да вземе едно от следните решения:
а)
да предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата приемаща организация се оценява като напълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите,
б)
да не предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата приемаща организация се оценява като ненапълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите.
6. В срок от шест месеца след получаването на кандидатурата Комисията информира кандидатстващата приемаща организация относно резултата от сертифицирането, като посочва също така възможности за подкрепа за изграждане на капацитет, ако е необходима, с оглед на повторно подаване на кандидатура. В случай че се установят потребности, които трябва да се удовлетворят въз основа на стратегия за изграждане на капацитет, която да бъде представена от кандидатстващата приемаща организация, тази организация е допустима и се ползва с предимство за получаване на подкрепа за изграждане на капацитет.
Член 33
Механизъм за сертифициране на изпращащи организации
1. Изпращащите организации, които желаят да бъдат сертифицирани, предоставят обективна и вярна самооценка в съответствие с изискванията, посочени в точка 2 от приложение III, като оценяват своите съществуващи политики и практики спрямо изискванията във връзка със стандартите и процедурите, засягащи кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
2. В самооценката, основана на доказателства, изпращащата организация оповестява всички пропуски и области, налагащи подобрение, за които може да е нужна техническа подкрепа, за да се постигне пълно съответствие. Тя включва също така извадка от доказателства и начини за проверка на това, че се изпълняват политиките и практиките, посочени във всяко от изискванията във връзка с стандартите и процедурите, особено що се отнася до доброволците.
3. Попълнената основана на доказателства самооценка се подписва от лицето, което е упълномощено да представлява изпращащата организация и е правно обвързано с нея, и се изпраща на Комисията заедно с придружаващите документи, посочени в параграф 2.
4. На база на основаната на доказателства самооценка и на предоставените придружаващи документи Комисията прави оценка на кандидатурата и може да вземе едно от следните решения:
а)
да предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата изпращаща организация се оценява като напълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите;
б)
да не предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата изпращаща организация се оценява като ненапълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите.
5. В срок от шест месеца след получаването на кандидатурата Комисията информира кандидатстващата изпращаща организация относно резултатите от сертифицирането, като посочва също така възможности за техническа подкрепа, ако е необходима, с оглед на повторно подаване на кандидатура. В случай че се установят потребности, които трябва да се удовлетворят въз основа на стратегия за техническа подкрепа, която да бъде предоставена от изпращащата организация, тази организация е допустима и се ползва с предимство за получаване на техническа подкрепа.
Член 34
Средства за правна защита
1. В решенията на Комисията да не предостави сертификация и да отхвърли кандидатурата се посочва, че кандидатстващата организация, чиято кандидатура е отхвърлена, може да кандидатства отново едва след изтичането на дванадесетмесечен период, започващ от датата на получаване от кандидата на решението за отхвърляне. В решенията се уточняват също така наличните средства за правна защита срещу тези решения.
2. По силата на членове 256 и 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Общият съд е компетентен да се произнася по актовете на Европейската комисия, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети страни. В съответствие с членове 256, 268 и 340 от ДФЕС Общият съд е компетентен също така по споровете, свързани с обезщетения за вреди, причинени от Европейската комисия в случай на извъндоговорна отговорност.
Член 35
Финансова жизненоспособност и организационен капацитет на организациите
Оценката на финансовата жизнеспособност и организационния капацитет на сертифицираните изпращащи и приемащи организации е извън обхвата на процедурата по сертифициране. Като предварително условие за получаване на финансова помощ от Съюза тази жизнеспособност и този капацитет се оценяват на етапа на процеса на подаване на кандидатури в резултат на покана за представяне на предложения.
Член 36
Валидност на сертификацията и редовни проверки
1. Сертифицираните изпращащи и приемащи организации преминават през повторно сертифициране три години след получаването на решението на Комисията за предоставяне на сертификация или по всяко време в случай на съществени изменения в стандартите или процедурите, свързани със съответните въпроси.
2. В рамките на срока на валидност на сертификацията може да се изиска, когато е необходимо, сертифицираните изпращащи и приемащи организации да преминат редовни проверки, които се извършват от Комисията.
3. Сертифицираните изпращащи и приемащи организации информират незабавно Комисията за всяка промяна в своето правно, финансово, техническо или организационно състояние, която може да постави под въпрос спазването от тяхна страна на стандартите и процедурите или може да породи конфликт на интереси. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в своето име, адрес или правен представител.
Член 37
Спиране или прекратяване на сертификацията
1. Въз основа на информацията, получена от сертифицираните изпращащи или приемащи организации, включително от редовните проверки, посочени в член 36, параграф 2, или на информацията, получена чрез други средства, Комисията може да прецени, че сертифицираната изпращаща или приемаща организация вече не изпълнява един или повече от изброените стандарти или процедури. В такива случаи Комисията може да предприеме подходящи действия, включително спирането или прекратяването на сертификацията, в съответствие с процедурата, посочена в точка 3 от приложение III.
2. Изпращащата или приемаща организация, чиято сертификация е спряна или прекратена, не може да изпраща на терен или да приема доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, считано от датата на спирането или прекратяването, и не отговаря на условията за получаване на финансово подпомагане от Съюза за тази цел.
3. С оглед на причините за спирането или прекратяването на сертификацията, по-специално безопасността и сигурността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, Комисията може да поиска репатриране на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени на терен в момента на спирането или прекратяването.
4. Изпращащата или приемаща организация няма право да предявява искане за компенсация поради спиране или прекратяване на сертификацията.
Член 38
Отговорност за вреди
Комисията не носи отговорност за загуби или вреди, причинени или претърпени от изпращащата или приемаща организация, или от трети страни, вследствие на сертифицирания статут на изпращащата или приемаща организация.
ГЛАВА 10
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 ноември 2014 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1244/2014 AL COMISIEI
din 20 noiembrie 2014
de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 375/2014 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Corpului voluntar european de ajutor umanitar (inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”)
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 375/2014 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Corpului voluntar european de ajutor umanitar (inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”) (1), în special articolul 9 alineatul (3), articolul 10 alineatul (1) și articolul 12 alineatul (6),
întrucât:
(1)
În temeiul Regulamentului (UE) nr. 375/2014, Comisia ar trebui să stabilească standarde și proceduri care să conțină condițiile, modalitățile și cerințele necesare pentru a fi aplicate de către organizațiile de trimitere și de primire în identificarea, selectarea, pregătirea, gestionarea și mobilizarea voluntarilor candidați și a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în scopul de a sprijini acțiunile de ajutor umanitar în țări terțe. Regulamentul (UE) nr. 375/2014 prevede că aceste standarde ar trebui să fie adoptate prin acte delegate și procedurile ar trebui să fie adoptate prin acte de punere în aplicare.
(2)
Toate părțile interesate din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, inclusiv voluntarii înșiși și organizațiile de trimitere și cele de primire, ar trebui să fie încurajate să aibă un sentiment de apartenență comună la inițiativă.
(3)
Este important ca voluntarii candidați să fie identificați și selectați printr-o procedură nediscriminatorie, echitabilă și transparentă, bazată pe parteneriat între organizațiile de trimitere și cele de primire, care să răspundă nevoilor reale exprimate la nivel local de organizațiile de primire.
(4)
Atât organizațiile de trimitere, cât și cele de primire ar trebui să asigure faptul că voluntarii beneficiază de o integrare profundă, în scopul de a preveni neînțelegerile cu privire la roluri și la așteptări, precum și de o pregătire practică adecvată pentru stagii. În acest mod s-ar pune bazele unui climat de încredere și de acceptare în cadrul comunităților-gazdă, ținându-se seama pe deplin de sensibilitățile culturale relevante.
(5)
Formarea reprezintă un element esențial al pregătirii efectuate înainte de mobilizare de care ar trebui să beneficieze toți voluntarii candidați în cadrul unui program structurat, format din cursuri obligatorii și opționale. În plus, angajaților debutanți ar trebui să li se ofere posibilitatea, dacă este cazul prin stagii de ucenicie, de a-și dezvolta în continuare competențele și de a dobândi noi cunoștințe și aptitudini specifice relevante pentru sectorul umanitar. În special, acestea ar trebui să fie adaptate activităților și contextului organizațiilor de trimitere și de primire.
(6)
Organizațiile de trimitere și cele de primire ar trebui să instituie un sistem corespunzător de supraveghere și de gestionare. Acestea ar trebui să supravegheze și să evalueze în comun performanța și rezultatele voluntarilor UE pentru ajutor umanitar și să prezinte observații privind sarcinile atribuite și obiectivele vizate. Acest demers va contribui la creșterea gradului de responsabilitate în cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(7)
Mentoratul ar trebui să completeze activitatea de supraveghere și de gestionare și să furnizeze voluntarului UE pentru ajutor umanitar un sprijin suplimentar înainte de mobilizare, în timpul mobilizării și după mobilizare.
(8)
Pe durata mobilizării în țări terțe, ar trebui să se instituie un canal de comunicare permanentă și de acordare de sprijin suplimentar din partea organizației de trimitere. La încetarea misiunii, toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar ar trebui să beneficieze de o informare finală și de sprijin.
(9)
Este necesar ca voluntarii UE pentru ajutor umanitar să beneficieze de condiții de muncă și de viață corespunzătoare, în vederea îndeplinirii sarcinilor care le revin într-un mediu sigur și igienic, și de satisfacerea nevoilor lor de bază, fără a suferi privațiuni, respectându-se în același timp principiul unui mod de viață modest și lipsit de ostentație, specific voluntarilor. Indemnizațiile de ședere și alte plăți alocate voluntarilor UE pentru ajutor umanitar nu reprezintă un salariu plătit într-un loc de muncă obișnuit. Cuantumul acestor plăți nu ar trebui să fie stabilit în funcție de experiența profesională a voluntarului, de cunoștințele de specialitate ale voluntarului sau de rezultatele obținute de voluntar în îndeplinirea sarcinii care i-a fost atribuită: unicul scop al acestor plăți este acela de a acoperi costurile de trai pe durata mobilizării. Pentru a se asigura un nivel ridicat și omogen de protecție, toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar ar trebui să beneficieze de o poliță de asigurare cuprinzătoare, special concepută pentru a-i proteja pe întreaga durată a perioadei de mobilizare în țări terțe și a oricăror perioade relevante înainte de mobilizare și după mobilizare.
(10)
Obligația de diligență are o importanță majoră și reprezintă o responsabilitate comună. Organizațiile de trimitere și cele de primire ar trebui, în măsura posibilului, să aibă grijă de sănătatea, siguranța, securitatea și bunăstarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar și să elaboreze proceduri corespunzătoare în materie de securitate, sănătate și siguranță. Voluntarii UE pentru ajutor umanitar ar trebui, de asemenea, să depună toate eforturile în vederea asigurării faptului că la locul de muncă există condițiile necesare garantării propriei sănătăți, siguranțe și securități, precum și garantării sănătății, siguranței și securității celorlalți.
(11)
Monitorizarea și evaluarea performanței individuale a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar ar trebui să fie un proces continuu, care să se desfășoare pe întreaga durată a misiunii. Ar trebui să se bazeze pe un sistem de supraveghere și de gestionare a performanței și să furnizeze date care să arate în ce măsură performanța individuală a voluntarului UE pentru ajutor umanitar contribuie - la nivelul rezultatului și al impactului - la obiectivele proiectului și ale inițiativei în ansamblul său.
(12)
Un mecanism solid de certificare este necesar pentru asigurarea faptului că organizațiile de trimitere și cele de primire respectă standardele prevăzute în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 și al procedurilor stabilite în prezentul regulament. Respectivul mecanism de certificare ar trebui să se bazeze pe principiul simplificării și nesuprapunerii eforturilor, al diferențierii între organizațiile de trimitere și cele de primire, al eficacității costurilor, al transparenței și imparțialității, al încurajării diversității și al accesibilității.
(13)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 26 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
(14)
Pentru a se asigura o punere în aplicare rapidă a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, este necesar ca prezentul regulament să intre în vigoare urgent, dat fiind faptul că acesta stabilește dispozițiile pe baza cărora organizațiile responsabile de punerea în aplicare mobilizează voluntarii UE pentru ajutor umanitar în țări terțe,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește normele de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 375/2014 în ceea ce privește următoarele aspecte enumerate la articolul 9 alineatul (3), la articolul 10 alineatul (1) și la articolul 12 alineatul (6):
(a)
proceduri de urmat pentru identificarea, selectarea și pregătirea necesară înainte de mobilizare a voluntarilor candidați, inclusiv prin stagii de ucenicie, dacă este cazul;
(b)
modalități pentru programul de formare și procedura de evaluare a gradului de pregătire a voluntarilor candidați în vederea mobilizării;
(c)
dispoziții legate de mobilizarea și gestionarea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar în țările terțe, inclusiv, printre altele, supravegherea la fața locului, sprijinul continuu prin instruire, mentorat, formare suplimentară, asigurarea condițiilor de muncă necesare, sprijin după mobilizare;
(d)
furnizarea de asigurări și crearea unor condiții de viață adecvate pentru voluntari, inclusiv suportarea cheltuielilor de subzistență, cazare, deplasare și a altor cheltuieli relevante;
(e)
proceduri de urmat înainte și după mobilizare, precum și pe durata acesteia, pentru a asigura îndeplinirea obligației de diligență și măsuri corespunzătoare de siguranță și securitate, inclusiv protocoale medicale și de evacuare și planuri de securitate care prevăd evacuarea de urgență din țări terțe, inclusiv proceduri pentru contactarea autorităților naționale;
(f)
proceduri pentru monitorizarea și evaluarea performanțelor individuale ale voluntarilor UE pentru ajutor umanitar;
(g)
un mecanism de certificare prin care se garantează faptul că organizațiile de trimitere respectă standardele și procedurile menționate la articolul 9 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, precum și un mecanism de certificare diferențiat pentru organizațiile de primire.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 și definițiile prevăzute în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014. De asemenea, se aplică următoarele definiții:
(a)
„cadru de competențe” înseamnă un cadru în sensul prevăzut de regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014;
(b)
„plan de învățare și dezvoltare” înseamnă un plan în sensul prevăzut de regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014;
(c)
„formator” înseamnă o persoană recrutată de prestatorul activității de formare pentru a preda unul sau mai multe module de formare sau pentru a facilita exerciții de simulare bazate pe scenarii și pentru a evalua competențele voluntarilor candidați;
(d)
„mentor pentru activitatea de formare” înseamnă un formator, recrutat de prestatorul activității de formare, care îndeplinește un rol de coordonare pentru a evalua eligibilitatea voluntarului candidat în vederea mobilizării. Persoana în cauză este responsabilă de un grup de voluntari candidați și coordonează evaluarea competențelor acestora pe baza observațiilor primite din partea altor formatori și poartă cu fiecare voluntar candidat un dialog în cadrul căruia se examinează autoevaluarea și evaluarea elaborată de formatori;
(e)
„mentorat” înseamnă un proces de transmitere informală de cunoștințe relevante, de capital social relevant și de sprijin psihosocial relevant pentru activitate, carieră sau dezvoltarea profesională. Mentoratul presupune o comunicare informală, de obicei față în față și pe o perioadă îndelungată, între, pe de o parte, o persoană căreia organizația de primire i-a atribuit rolul de mentor și care se consideră că deține cunoștințe relevante, competențe de specialitate relevante și o experiență relevantă și, pe de altă parte, voluntarul UE pentru ajutor umanitar;
(f)
„informare finală” înseamnă un proces în cadrul căruia se furnizează organizațiilor de trimitere și celor de primire, precum și voluntarului UE pentru ajutor umanitar informații clare cu privire la rezultatele sarcinii atribuite și la realizările voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, recomandări sau învățăminte desprinse din experiența proprie și care asigură totodată valorificarea experienței, recapitularea lecțiilor învățate și încheierea pozitivă din punct de vedere profesional a misiunii.
CAPITOLUL 2
PROCEDURI DE IDENTIFICARE ȘI DE SELECȚIE A VOLUNTARILOR CANDIDAȚI
Articolul 3
Procedura de identificare și de selecție
(1) Organizațiile de trimitere și cele de primire instituie în comun o procedură de identificare și de selecție. Rolurile, responsabilitățile și procedurile se definesc astfel încât să se asigure un proces de recrutare transparent, echitabil și eficace în ceea ce privește standardul privind egalitatea de tratament, egalitatea de șanse și nediscriminarea, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
(2) Procedura de identificare și de selecție se bazează pe un parteneriat între organizațiile de trimitere și cele de primire și asigură o comunicare rapidă și continuă. Organizația de trimitere asigură faptul că organizația de primire este implicată în mod sistematic pe parcursul întregului proces de recrutare.
(3) Procedura de identificare și de selecție convenită se aplică în toate etapele procesului de recrutare.
(4) Procedura de identificare și de selecție cuprinde cel puțin următoarele elemente:
(a)
definirea sarcinii atribuite, profilul de competențe și criteriile de selecție a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, astfel cum se prevede la articolul 4;
(b)
anunțarea recrutării și depunerea candidaturilor, astfel cum se prevede la articolul 5;
(c)
evaluarea, stabilirea listei preliminare de candidați și stabilirea listei restrânse de candidați, astfel cum se prevede la articolul 6;
(d)
selecția, astfel cum se prevede la articolul 7.
Articolul 4
Definirea sarcinii atribuite, profilul de competențe și criteriile de selecție a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar
(1) Pe baza unei evaluări a nevoilor care se efectuează în conformitate cu regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, organizația de primire propune, în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul 1 din anexa I, sarcina pe care trebuie să o îndeplinească voluntarul UE pentru ajutor umanitar, inclusiv marja de flexibilitate în funcție de care se ia considerare contribuția voluntarului, ulterior recrutării acestuia.
(2) Organizația de trimitere analizează sarcina atribuită pentru a contribui la modificarea acesteia, dacă este necesar, în vederea asigurării unei corelări adecvate și realiste, luând în considerare competențele solicitate voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, precum și capacitatea de absorbție și nevoile organizației de primire.
(3) Pe baza sarcinii atribuite și a cadrului de competențe, organizațiile de trimitere și cele de primire definesc un profil de competențe al voluntarului UE pentru ajutor umanitar și criteriile de selecție care prevăd cerințele minime aplicabile în cadrul procesului de recrutare. Profilul de competențe precizează, de asemenea, dacă voluntarul este un angajat debutant sau un angajat cu experiență în domeniu și dacă este necesar să efectueze un stagiu de ucenicie.
Articolul 5
Anunțarea recrutării și depunerea candidaturilor
(1) Organizația de trimitere răspunde de anunțarea misiunii. Utilizând contribuțiile furnizate de organizația de primire, organizația de trimitere elaborează un pachet de materiale informative pentru a face cunoscută inițiativa și pentru a atrage voluntari candidați.
(2) Anunțul se redactează cel puțin în limba engleză, într-un limbaj clar, concret și accesibil și furnizează informații cu privire la postul oferit voluntarului candidat, în conformitate cu cerințele stabilite la punctul 2 din anexa I.
(3) Anunțul se publică timp de cel puțin o lună pe platforma centrală a inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, utilizându-se eventual mijloace suplimentare de promovare în scopul de a atrage candidați către platforma centrală. În circumstanțe justificate în mod corespunzător pentru misiuni de răspuns la situații de criză care necesită acordarea de ajutor umanitar, anunțul poate fi publicat pentru o perioadă mai scurtă de o lună, dar nu mai puțin de o săptămână.
(4) Candidații își depun candidatura utilizând un formular de candidatură standardizat, inclusiv un CV structurat. De asemenea, candidații completează un chestionar de autoevaluare standardizat pentru a-și evalua competențele, astfel cum se prevede în cadrul de competențe, și capacitatea de adaptare la sarcina atribuită, precum și la condițiile de viață și de muncă menționate în anunț. Candidații își dau acordul cu privire la condițiile respective.
Articolul 6
Evaluarea, stabilirea listei preliminare de candidați și stabilirea listei restrânse de candidați
(1) Organizația de trimitere evaluează candidații pe baza informațiilor furnizate în formularul de candidatură și în chestionarul de autoevaluare, pe baza unei declarații privind motivele care îi determină să participe la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” - și la misiunea în cauză - și pe baza unei evaluări a capacității acestora de a analiza un scenariu relevant în materie de ajutor umanitar, printr-un test scris, printr-un eseu sau prin teste similare.
(2) Pe baza evaluării, organizația de trimitere furnizează organizației de primire o listă preliminară de candidați, în vederea stabilirii de comun acord a unei liste restrânse de candidați care vor fi invitați la un interviu.
(3) Candidații de pe lista restrânsă sunt invitați la un interviu structurat pe baza cadrului de competențe. Interviul se poate efectua față în față sau cu ajutorul tehnologiilor de telecomunicații și, în măsura posibilului, cu participarea organizației de primire. Printre metodele de evaluare suplimentare se numără centrele de evaluare, activitățile de grup și exercițiile de simulare a activității.
(4) Dacă este necesar, organizația de trimitere poate să efectueze, înainte de selecția finală, verificări privind referințele personale și profesionale. Candidații sunt informați cu privire la procedura de selecție de la începutul procesului, în anunțul de recrutare.
Articolul 7
Selecția
(1) Organizația de primire ia decizia finală cu privire la voluntarul candidat selecționat și confirmă selecția sa organizației de trimitere, căreia îi revine responsabilitatea de a oferi un post și de a pregăti etapa de integrare. Este posibil ca pentru fiecare post să se aleagă voluntari supleanți care să îl înlocuiască pe candidat în cazul în care acesta demisionează sau nu mai este disponibil.
(2) Organizațiile de trimitere și cele de primire trebuie să fie în măsură să demonstreze și să justifice modul în care au luat decizia de selecție, cu respectarea principiului egalității de tratament, al egalității de șanse și al nediscriminării pe parcursul întregului proces de identificare și de selecție.
(3) Procedura de selecție se încheie într-un termen rezonabil. Organizația de trimitere îi informează pe toți candidații cu privire la decizia de selecție și le comunică faptul că există posibilitatea de a primi observații cu privire la candidatură. Organizația de trimitere adresează voluntarului candidat care a trecut cu succes de etapa de selecție invitația de a-și confirma în scris interesul de a participa la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
(4) Organizația de trimitere asigură trasabilitatea documentației aferente procesului de identificare și de selecție, precum și faptul că aceasta este păstrată în conformitate cu standardele de protecție a datelor, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
Articolul 8
Evaluarea nevoilor de învățare
(1) Pe baza rezultatelor procesului de recrutare, a nevoilor organizației de primire și a mobilizării prevăzute, organizația de trimitere evaluează, în consultare cu organizația de primire și cu voluntarul candidat, nevoile de învățare și identifică modulele programului de formare la care acesta trebuie să participe, având în vedere următoarele criterii:
(a)
experiența, cu posibilitatea ca profesioniștii cu experiență în domeniu să se concentreze asupra modulelor obligatorii și să aleagă nivelul adecvat de formare pentru gestionarea de proiecte și modulele opționale specializate;
(b)
nevoile organizației de primire în materie de competențe specifice, în funcție de care se stabilește participarea voluntarului candidat la module opționale;
(c)
competențele generale ale voluntarului candidat, în funcție de care se stabilește participarea la module opționale.
(2) Organizația de trimitere completează planul de învățare și dezvoltare, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, precizează competențele evaluate ale voluntarilor candidați care au trecut cu succes de etapa de selecție și identifică nevoile de învățare ale acestora, care se transmit prestatorilor activității de formare.
CAPITOLUL 3
PROGRAMUL DE FORMARE AL INIȚIATIVEI „VOLUNTARI UE PENTRU AJUTOR UMANITAR”
Articolul 9
Programul de formare
(1) Prestatorul (prestatorii) activității de formare pun în aplicare un program de formare pentru toți voluntarii candidați care au trecut cu succes de etapa de selecție, utilizând, dacă este cazul, contribuțiile furnizate de organizațiile de trimitere și de cele de primire, precum și de foștii voluntari.
(2) Programul de formare se bazează pe cadrul de competențe și se adaptează atât la necesitățile angajaților debutanți, cât și la necesitățile angajaților cu experiență în domeniu.
(3) Programul de formare constă într-o metodă de învățare combinată, care se bazează pe module de învățare online și în săli de curs.
(4) Modulele obligatorii pentru toți voluntarii candidați includ următoarele elemente:
(a)
o introducere generală privind Uniunea, relațiile sale externe și sistemul său de răspuns în caz de criză;
(b)
o introducere privind acțiunea umanitară, politica Uniunii în domeniul ajutorului umanitar și inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(c)
gestionarea siguranței, a securității și a sănătății personale;
(d)
gestionarea proiectelor;
(e)
sensibilizarea interculturală (și aspecte transversale);
(f)
un exercițiu de simulare bazat pe scenarii în cadrul căruia voluntarii candidați trebuie să facă dovada competențelor dobândite.
(5) Modulele opționale includ următoarele elemente:
(a)
activitatea de promovare și de comunicare;
(b)
primul ajutor psihologic;
(c)
formarea multiplicatorilor;
(d)
gestionarea activității voluntarilor;
(e)
dezvoltare organizațională;
(f)
module specifice, dacă este necesar, în special în ceea ce privește adaptarea competențelor tehnice ale voluntarilor candidați la contextul ajutorului umanitar.
(6) Voluntarii candidați participă la toate modulele obligatorii și pot să participe la unul sau mai multe module opționale care urmează să fie selectate în conformitate cu articolul 8.
(7) Programa de formare, cu detalii cu privire la fiecare modul, inclusiv statutul acestuia, grupul-țintă, calendarul, competențele vizate și rezultatele învățării, este stabilită în anexa II.
Articolul 10
Evaluarea voluntarilor candidați pe durata activității de formare și după încheierea acesteia
(1) Pe durata activității de formare și la încheierea acesteia, voluntarii candidați sunt evaluați, pe baza cadrului de competențe, în vederea stabilirii gradului lor de pregătire pentru mobilizare.
(2) Evaluarea este organizată în comun de către formatori, rolul-cheie de coordonare revenindu-i mentorului voluntarului candidat pentru activitatea de formare.
(3) Evaluarea competențelor se bazează pe evaluarea formatorilor cu privire la cunoștințele, competențele și atitudinea voluntarului candidat, inclusiv:
(a)
autoevaluarea pe care voluntarul candidat o completează după exercițiul de simulare bazat pe scenarii;
(b)
notele de observație pe care formatorii le întocmesc după fiecare modul și după exercițiul de simulare bazat pe scenarii;
(c)
evaluarea mentorului pentru activitatea de formare care conține o analiză critică a autoevaluării și note de observație aferente unei sesiuni individuale de mentorat între mentorul activității de formare și voluntarul candidat, pe baza observațiilor primite din partea formatorilor.
(4) Evaluarea tuturor competențelor se include în planul de învățare și dezvoltare al voluntarului candidat care se actualizează la încheierea activității de formare și care menționează cursurile urmate și rezultatele obținute.
(5) Voluntarii candidați care prezintă un nivel insuficient al oricăror competențe transversale sau specifice sunt descalificați. Formatorii și mentorul pentru activitatea de formare trebuie să fie în măsură să explice și să justifice, dacă este necesar, orice astfel de evaluare și orice astfel de decizie.
CAPITOLUL 4
PROCEDURI PRIVIND PREGĂTIREA PE CARE VOLUNTARII CANDIDAȚI O EFECTUEAZĂ ÎNAINTE DE MOBILIZARE
Articolul 11
Programul de integrare
(1) Procesul de integrare asigură adaptarea voluntarului candidat sau a voluntarului UE pentru ajutor umanitar la cultura, politicile și practicile organizațiilor de trimitere și ale celor de primire, precum și cunoașterea îndeaproape a așteptărilor privind sarcina atribuită.
(2) Organizațiile de trimitere și cele de primire elaborează în comun un program de integrare. Programul definește rolurile și responsabilitățile acestora pe baza contribuțiilor furnizate de voluntari UE pentru ajutor umanitar care s-au întors din misiuni, în măsura posibilului, astfel încât să se valorifice experiența directă a acestora și cunoștințele dobândite de aceștia. Programul cuprinde:
(a)
integrarea înainte de mobilizare, care este asigurată de organizația de trimitere, astfel cum se prevede la articolul 12;
(b)
integrarea în țara de mobilizare, care este asigurată de organizația de primire, astfel cum se prevede la articolul 18.
(3) Organizațiile de trimitere și cele de primire organizează, dacă este cazul, sesiuni comune la care participă împreună toți voluntarii candidați sau voluntarii UE pentru ajutor umanitar.
Articolul 12
Integrarea înainte de mobilizare
(1) Organizațiile de trimitere asigură faptul că, înainte de mobilizare, toți voluntarii candidați beneficiază de o integrare față în față profundă și adecvată. Aceasta include cel puțin următoarele elemente:
(a)
structura și procesele de organizare și de gestionare, echipele implicate în proiect (inclusiv responsabilul de proiect, responsabilul de gestionarea crizelor, resursele umane), misiunea și obiectivele organizaționale ale inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(b)
informații complete privind contextul proiectului în care voluntarul candidat își va desfășura activitatea, sarcina atribuită și evaluarea necesităților care stau la baza acesteia, precum și condițiile de muncă și de viață preconizate, astfel cum se prevede la articolul 22 și la articolele 24-27;
(c)
cadrul juridic relevant aplicabil voluntarului, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014;
(d)
standardele și procedurile aplicabile voluntarului, inclusiv cele privind măsurile disciplinare și plângerile, combaterea fraudei și a corupției, asigurarea protecției copiilor și a adulților vulnerabili și codul de conduită, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014;
(e)
informarea obligatorie adaptată contextului privind securitatea, sănătatea și siguranța (inclusiv controlul medical înainte de plecare), astfel cum se prevede la articolele 28 și 30;
(f)
sistemul și procedura de supraveghere și de gestionare a performanței și mecanismele de sprijin existente, inclusiv mentoratul și alte forme de sprijin, astfel cum se prevede la articolele 19, 20 și 21;
(g)
planul de învățare și dezvoltare;
(h)
informații privind rețeaua inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și modul în care aceasta acordă sprijin voluntarilor înainte de mobilizare, în timpul mobilizării și după mobilizare;
(i)
informații privind activitățile de comunicare și de promovare a vizibilității prevăzute în cadrul proiectului, care se bazează pe planul de comunicare menționat la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, inclusiv datele de contact ale responsabilului regional în materie de informații al Comisiei;
(j)
procesul de informare finală, astfel cum se prevede la articolul 23.
(2) De asemenea, în contextul integrării, organizația de trimitere furnizează informații referitoare la biroul local pentru ajutor umanitar al Comisiei care răspunde de țara de mobilizare și înștiințează biroul respectiv cu privire la mobilizarea iminentă a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
(3) Organizația de trimitere asigură faptul că toate informațiile furnizate în timpul procesului de integrare sunt citite și înțelese de către voluntarii candidați și că acestea rămân ușor accesibile pe întreaga durată a participării lor la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 13
Stagiile de ucenicie pentru angajații debutanți
(1) Este posibil ca voluntarilor candidați care sunt angajați debutanți să li se solicite, în plus față de activitatea de formare, să efectueze un stagiu de ucenicie în cadrul unei organizații de trimitere pentru a învăța din proprie experiență procedurile, etica și contextul în care se desfășoară activitatea umanitară și pentru a se pregăti mai bine în vederea mobilizării preconizate în calitate de voluntar al UE pentru ajutor umanitar. Durata stagiului de ucenicie este de cel mult șase luni, în cazuri excepționale justificate în mod corespunzător existând posibilitatea unei prelungiri limitate.
(2) Organizația de trimitere, în consultare cu organizația de primire și cu voluntarul ucenic, analizează și actualizează nevoile de învățare prevăzute în planul de învățare și dezvoltare, pe baza nevoilor stagiului de ucenicie. Planul de învățare și dezvoltare definește, în special:
(a)
rezultatele învățării pe care voluntarul ucenic se preconizează că le va obține în timpul perioadei de ucenicie;
(b)
sarcinile pe care voluntarul ucenic le va efectua în cadrul procesului de învățare și resursele care trebuie furnizate;
(c)
obiectivele și rezultatele pe care voluntarul ucenic se preconizează că le va obține la încheierea perioadei de ucenicie.
(3) Următoarele articole ale prezentului regulament se aplică mutatis mutandis stagiilor de ucenicie și impun obligații organizațiilor de trimitere care primesc voluntari ucenici:
(a)
articolul 19 alineatele (4), (5), (6) și (9), articolul 21 și articolul 22;
(b)
articolul 24, cu excepția alineatului (5). Voluntarii candidați care provin din țările membre ale UE sau din țările terțe menționate la articolul 23 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, în condițiile menționate la articolul respectiv, care sunt acoperiți de sistemul lor național de securitate socială sau de asigurare în țara lor de reședință și care efectuează stagii de ucenicie în țările menționate mai sus beneficiază numai de o acoperire complementară. Acest lucru înseamnă că acoperirea asigurării se limitează la costurile care depășesc acoperirea prevăzută de sistemul național de securitate socială sau de asigurare. În mod excepțional, în cazuri justificate, atunci când sistemul național de securitate socială sau de asigurare acoperă numai o parte sau nu acoperă niciunul dintre costurile prevăzute la articolul 24 alineatul (5), costurile suportate sunt acoperite în proporție de 100 %;
(c)
articolul 25, cu excepția alineatului (6), articolul 26 și articolul 27 alineatul (1), dacă este cazul;
(d)
articolul 28 alineatele (1), (8) și (14) și articolul 30 alineatele (1), (4), (5), (6) și (7).
Articolul 14
Evaluarea voluntarilor candidați după perioada de ucenicie
(1) La încheierea perioadei de ucenicie, voluntarul ucenic completează o autoevaluare pe baza cadrului de competențe și a planului de învățare și dezvoltare.
(2) Superiorul ierarhic direct din organizația de trimitere, în consultare cu organizația de primire, analizează autoevaluarea și îl evaluează pe voluntarul ucenic, în special în scopul:
(a)
de a evalua performanța voluntarului ucenic în raport cu obiectivele vizate;
(b)
de a verifica dacă au fost obținute rezultatele convenite;
(c)
de a identifica rezultatele învățării.
(3) Voluntarii candidați care prezintă un nivel insuficient al oricăror competențe transversale sau specifice sunt descalificați și nu sunt eligibili pentru a deveni voluntari UE pentru ajutor umanitar. Superiorul ierarhic direct din organizația de trimitere trebuie să fie în măsură să explice și să justifice, dacă este necesar, orice astfel de evaluare și orice astfel de decizie.
Articolul 15
Activitatea de formare suplimentară efectuată înainte de mobilizare
Fără a aduce atingere participării voluntarului candidat la programul de formare sau la stagiul de ucenicie, organizația de trimitere poate să pună la dispoziție, înainte de mobilizare, o activitate de formare suplimentară adecvată, cum ar fi formarea referitoare la adaptarea competențelor tehnice ale voluntarilor candidați pentru a răspunde nevoilor organizației de primire, formarea lingvistică necesară în țara de mobilizare etc.
Articolul 16
Contractul cu voluntarii UE pentru ajutor umanitar
(1) Pe baza rezultatelor integrării înainte de mobilizare și, dacă este cazul, a rezultatelor stagiilor de ucenicie și ale altor activități de formare efectuate înainte de mobilizare, menționate la articolele 13-15, organizația de trimitere, în consultare cu organizația de primire, confirmă evaluarea finală privind eligibilitatea voluntarului candidat de a fi mobilizat ca voluntar UE pentru ajutor umanitar.
(2) Organizația de trimitere și voluntarul UE pentru ajutor umanitar care a trecut cu succes de etapa de evaluare semnează un contract de mobilizare, astfel cum se prevede la articolul 14 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
(3) Contractul, care urmează să fie definit în strânsă consultare cu organizațiile de primire, stabilește condițiile specifice de mobilizare, precum și drepturile și obligațiile voluntarului UE pentru ajutor umanitar. De asemenea, precizează legislația aplicabilă jurisdicției contractului în baza regulamentului delegat (UE) al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 și conține cel puțin următoarele elemente:
(a)
precizarea rolului și a funcției voluntarului UE pentru ajutor umanitar, precum și a perioadei și a locului de mobilizare a acestuia, sarcinile care urmează a fi executate, astfel cum au fost stabilite la momentul atribuirii sarcinii, inclusiv elementele care decurg din planul de comunicare prevăzut la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014;
(b)
durata contractului, inclusiv data de începere și data de încheiere;
(c)
gestionarea performanței, care cuprinde următoarele elemente:
-
modalitățile de gestionare, inclusiv superiorul ierarhic direct responsabil din cadrul organizației de primire și punctul de contact pentru sprijinul continuu din partea organizației de trimitere;
-
sistemele de mentorat;
(d)
condițiile de muncă, inclusiv programul de lucru și concediul;
(e)
drepturile și obligațiile financiare ale voluntarului UE pentru ajutor umanitar, inclusiv dispozițiile necesare pentru exercitarea și îndeplinirea acestora:
-
indemnizația de ședere și indemnizația de reinstalare;
-
informații privind normele aplicabile în domeniul fiscal și în cel al asigurărilor sociale;
-
acoperirea asigurării;
-
cazarea;
-
transportul;
(f)
aspecte de ordin practic:
-
controale medicale;
-
vize și permise de muncă;
(g)
confidențialitate;
(h)
conduita așteptată din partea voluntarului UE pentru ajutor umanitar, care include integritatea și respectarea codului de conduită, precum și asigurarea protecției copiilor și a adulților vulnerabili, inclusiv toleranța zero față de abuzurile sexuale, care trebuie să fie anexată la contract;
(i)
politica disciplinară și încetarea statutului de voluntar;
(j)
mecanismul de mediere pentru soluționarea problemelor, a plângerilor și a litigiilor;
(k)
responsabilitățile și politicile aplicabile în domeniul gestionării securității, precum și în materie de sănătate și de siguranță;
(l)
învățare și dezvoltare:
-
formare și integrare;
-
informare finală.
(4) În cazul unui litigiu între organizația de primire sau cea de trimitere și voluntarul UE pentru ajutor umanitar, acesta din urmă are dreptul la o cale de atac efectivă, în conformitate cu dispozițiile naționale aplicabile organizației de trimitere.
Articolul 17
Înscrierea în baza de date
La primirea consimțământului explicit al voluntarului UE pentru ajutor umanitar, organizația de trimitere introduce datele acestuia în baza de date menționată la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 (denumită în continuare „baza de date”). Orice prelucrare a datelor cu caracter personal din această bază de date trebuie să se efectueze în conformitate cu standardele de protecție a datelor, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014. Regulamentul (CE) nr. 45/2001 (2) se aplică în cazul oricărei prelucrări de date cu caracter personal din această bază de date care este efectuată de către Comisie.
CAPITOLUL 5
PROCEDURI PRIVIND MOBILIZAREA ȘI GESTIONAREA ACTIVITĂȚII VOLUNTARILOR UE PENTRU AJUTOR UMANITAR
Articolul 18
Integrarea în țara de mobilizare
(1) Organizațiile de primire asigură faptul că toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar beneficiază la sosirea în țara de mobilizare de o integrare profundă și adecvată, care include cel puțin următoarele elemente:
(a)
structura și procesele de organizare și de gestionare; echipele implicate în proiect (inclusiv responsabilul de proiect, echipa operațională și tehnică, responsabilul de gestionarea crizelor, echipele de sprijin, cum ar fi resursele umane și serviciile financiare); locul (locurile) în care se desfășoară proiectul, precum și misiunea și obiectivele organizaționale ale inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(b)
informații complete privind misiunea, domeniul de competență și proiectele organizației de primire; comunitățile implicate; contextul operațional și așteptările privind realizările și rezultatele sarcinii atribuite voluntarului UE pentru ajutor umanitar și evaluarea necesităților care stau la baza acesteia;
(c)
cadrul juridic local relevant aplicabil voluntarului UE pentru ajutor umanitar;
(d)
informarea obligatorie adaptată contextului privind securitatea, sănătatea și siguranța, astfel cum se prevede la articolele 28 și 30;
(e)
sistemul și procedura de supraveghere și de gestionare a performanței și mecanismele de sprijin existente, inclusiv mentoratul și alte forme de sprijin, astfel cum se prevede la articolele 19, 20 și 21;
(f)
informare culturală privind țara, regiunea și localitatea de mobilizare, inclusiv orientări referitoare la comportamentul potrivit;
(g)
procesul de informare finală în țara de mobilizare, astfel cum se prevede la articolul 23.
(2) Organizația de primire asigură faptul că toate informațiile furnizate în timpul procesului de integrare în țara de mobilizare sunt citite și înțelese de către voluntarii candidați și că acestea rămân ușor accesibile pe întreaga durată a participării lor la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 19
Supravegherea și gestionarea performanței
(1) Organizațiile de trimitere și cele de primire elaborează în comun un sistem de gestionare a performanței, care se bazează pe obiectivele vizate, precum și pe realizările și pe rezultatele preconizate, pentru a măsura progresele și calitatea activității voluntarului UE pentru ajutor umanitar în conformitate cu sarcina atribuită.
(2) Procedura de gestionare a performanței precizează rolurile și responsabilitățile care revin organizațiilor de trimitere și celor de primire în ceea ce privește supravegherea voluntarului UE pentru ajutor umanitar.
(3) Pe durata perioadei de integrare, organizațiile de trimitere și cele de primire stabilesc, împreună cu voluntarul UE pentru ajutor umanitar, obiectivele vizate și îi oferă acestuia posibilitatea de a prezenta observații cu privire la marja de flexibilitate inclusă în sarcina atribuită.
(4) Organizația de primire desemnează un superior ierarhic direct care este responsabil de supravegherea activității voluntarului UE pentru ajutor umanitar, pe care îl convoacă, la intervale rezonabile și realiste din punct de vedere practic, la reuniuni de supraveghere a activității.
(5) Dacă este cazul, în funcție de durata misiunii, organizația de trimitere și superiorul ierarhic direct din cadrul organizației de primire efectuează, împreună cu voluntarul UE pentru ajutor umanitar, o evaluare comună la jumătatea perioadei referitoare la performanță, în scopul de a evalua procesul de integrare, progresele înregistrate în ceea ce privește obiectivele, precum și de a reajusta obiectivele, sarcina atribuită și planul de învățare și dezvoltare.
(6) În cazul în care concluzia evaluării la jumătatea perioadei este aceea că voluntarul UE pentru ajutor umanitar prezintă un nivel insuficient al oricăror competențe transversale sau specifice, organizația de primire, în acord cu organizația de trimitere, poate lua decizia ca mobilizarea să înceteze înainte de data prevăzută. Acestea trebuie să fie în măsură să explice și să justifice, dacă este necesar, orice astfel de evaluare și orice astfel de decizie.
(7) Organizația de trimitere și superiorul ierarhic direct din cadrul organizației de primire efectuează, împreună cu voluntarul UE pentru ajutor umanitar, o evaluare finală a performanței în scopul de a evalua, la încheierea misiunii, realizările voluntarului UE pentru ajutor umanitar în raport cu obiectivele sarcinii care i-a fost atribuită, precum și cu planul de învățare și dezvoltare.
(8) Rezultatele evaluării performanței se integrează în planul de învățare și dezvoltare al voluntarului UE pentru ajutor umanitar.
(9) Organizația de trimitere păstrează dosarele aferente evaluărilor performanței în conformitate cu standardele de protecție a datelor, astfel cum se prevede în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014 și transmite bazei de date un mesaj de confirmare a faptului că misiunea s-a încheiat cu succes sau, în caz contrar, de prezentare a motivului pentru care aceasta a eșuat.
Articolul 20
Sprijinul continuu din partea organizațiilor de trimitere
(1) Înainte de mobilizare, organizația de trimitere desemnează o persoană de contact căreia i se pot adresa solicitări pe durata mobilizării și care ia legătura periodic cu voluntarul UE pentru ajutor umanitar în următoarele scopuri:
(a)
de a sprijini instalarea și integrarea voluntarului UE pentru ajutor umanitar;
(b)
de a acorda sprijinul suplimentar de care au nevoie voluntarul UE pentru ajutor umanitar și organizația de primire;
(c)
de a participa la evaluările la jumătatea perioadei și la evaluările finale, precum și la alte reuniuni, dacă este necesar și
(d)
de a acorda sprijin pentru mediere în caz de dezacord între organizația de primire și voluntarul UE pentru ajutor umanitar.
(2) Dacă persoana de contact desemnată nu mai este în măsură să îndeplinească acest rol pe durata mobilizării, se desemnează un înlocuitor cât mai rapid posibil, pentru a se asigura continuitatea sprijinului.
Articolul 21
Mentoratul
(1) Organizația de primire desemnează unul sau mai mulți mentori care acordă voluntarului UE pentru ajutor umanitar sprijin în domenii cum ar fi:
(a)
dezvoltarea competențelor profesionale și îmbunătățirea performanței și a cunoștințelor;
(b)
integrarea și adaptarea culturală;
(c)
îndrumare în ceea ce privește sarcina atribuită și
(d)
gestionarea problemelor psihosociale.
(2) Mentorul (mentorii) desemnat (desemnați) au acces la planul de învățare și dezvoltare al voluntarului UE pentru ajutor umanitar și la dosarul sarcinii atribuite, pe baza cărora își structurează sprijinul. Mentorul (mentorii) se întâlnește (întâlnesc) periodic cu voluntarul UE pentru ajutor umanitar în scopul de a examina progresele acestuia și de a contribui la rezolvarea oricăror probleme legate de misiune și de natură personală.
(3) Mentoratul ia în considerare realitățile locale și, în măsura posibilului, este adecvat și pentru voluntarii locali.
(4) Organizația de trimitere facilitează punerea la dispoziție a mentoratului prin desfășurarea unei activități de colaborare în parteneriat cu organizația de primire în scopul de a acorda sprijin analitic, sprijin pentru formare și sprijin de alt tip în ceea ce privește consolidarea capacităților, precum și prin identificarea, în cadrul propriilor sale structuri și rețele, a persoanelor desemnate care să aibă competențe adecvate și complementare, în cazul în care competențele locale sunt deficitare.
(5) Dacă este cazul, este posibil să se ia în considerare mentoratul de la distanță, în special utilizându-se rețeaua inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 22
Condiții de muncă
(1) Toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar beneficiază de condiții de muncă adecvate, care le permit să obțină rezultate bune pe durata misiunii și care le asigură bunăstarea, motivarea, sănătatea și siguranța. Acestea respectă dispozițiile relevante ale Directivei 89/391/CE (3) și ale Directivei 2003/88/CE (4).
(2) Organizațiile de trimitere și cele de primire conlucrează pentru a defini condițiile de muncă adecvate, pe baza contextelor locale și naționale de desfășurare a activității.
(3) Organizația de primire furnizează informațiile necesare și propune condiții de lucru al căror caracter adecvat și corespunzător este evaluat de către organizația de trimitere pentru a se asigura coerența cu obligația sa de diligență, precum și cu politicile și practicile sale generale.
(4) Organizațiile de trimitere și cele de primire asigură în comun faptul că riscurile în materie de securitate, sănătate și siguranță sunt prevenite, gestionate și atenuate și că respectivele condiții de muncă propuse respectă procedurile convenite în materie de securitate, sănătate și siguranță care au fost menționate la articolele 28, 29 și 30 și îndeplinesc cerințele privind programul de lucru, concediul, perioadele minime de repaus zilnic și săptămânal, precum și spațiul de lucru, care au fost prevăzute la punctul 3 din anexa I.
Articolul 23
Încetarea misiunii și sprijinul acordat după mobilizare
(1) Organizațiile de trimitere și cele de primire hotărăsc de comun acord cu privire la conținutul și la desfășurarea procesului de informare finală de care beneficiază toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar, inclusiv cei care se întorc din misiune înainte de data prevăzută.
(2) Organizația de primire asigură faptul că voluntarul UE pentru ajutor umanitar beneficiază de o informare finală personală sau în grup, inclusiv de evaluarea finală a performanței menționată la articolul 19 alineatul (7), și, dacă este cazul, asigură transferul proiectului către echipa și omologii care vor continua activitățile desfășurate de voluntarul UE pentru ajutor umanitar, în vederea garantării durabilității și a continuității.
(3) Organizația de trimitere asigură faptul că, în timp util, voluntarul UE pentru ajutor umanitar beneficiază de o informare finală personală sau în grup, precum și de o informare finală operațională sau privind proiectul, pe baza observațiilor furnizate de organizația de primire, și asigură finalizarea planului de învățare și dezvoltare.
(4) Organizația de trimitere facilitează efectuarea unui control medical după mobilizare, la întoarcerea voluntarului UE pentru ajutor umanitar, și organizează o sesiune (sesiuni) de informare finală de tip psihosocial și de acordare de sprijin sub formă de consiliere, la care voluntarul UE pentru ajutor umanitar poate participa pe bază de voluntariat.
(5) Organizațiile de trimitere și cele de primire furnizează voluntarului UE pentru ajutor umanitar orientări privind posibilitățile de a se implica în continuare în activități care au legătură cu ajutorul umanitar și cu cetățenia europeană activă, inclusiv promovarea rețelei inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” și desfășurarea de activități în cadrul acesteia.
(6) Organizația de trimitere îi invită pe voluntarii UE pentru ajutor umanitar care s-au întors din misiune să transmită observații constructive cu privire la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, inclusiv prin explicarea modului în care realizările lor pot fi valorificate în cadrul unor misiuni viitoare.
CAPITOLUL 6
DISPOZIȚII PRIVIND ASIGURAREA ȘI CONDIȚIILE DE VIAȚĂ
Articolul 24
Acoperirea asigurării
(1) Toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar sunt acoperiți de o poliță de asigurare completă, special concepută pentru a-i proteja pe întreaga durată a perioadei de mobilizare în țări terțe și a perioadelor relevante înainte de mobilizare și după mobilizare.
(2) Acoperirea asigurării este valabilă în întreaga lume, 24 de ore pe zi. Aceasta începe din ziua în care voluntarul UE pentru ajutor umanitar părăsește domiciliul, îndreptându-se către țara terță de mobilizare și se încheie în ziua în care voluntarul UE pentru ajutor umanitar părăsește țara terță de mobilizare, îndreptându-se către domiciliu, și ajunge înapoi la domiciliu (denumită în continuare „prima perioadă de acoperire”).
(3) În cazul în care asigurarea are o durată de peste 12 săptămâni, aceasta se prelungește pentru o perioadă suplimentară de 8 săptămâni în țara de origine a asiguratului, în vederea acoperirii tratamentului medical ulterior pentru boli și leziuni care au survenit în decursul primei perioade de acoperire.
(4) Beneficiază de acoperire toate activitățile care au legătură cu inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, precum și activitățile private desfășurate de voluntarii UE pentru ajutor umanitar în decursul primei perioade de acoperire.
(5) Toți voluntarii UE pentru ajutor umanitar sunt acoperiți în proporție de 100 % (acoperire totală) pentru următoarele cazuri:
(a)
asistență medicală și asistență stomatologică;
(b)
sarcină și naștere;
(c)
accident;
(d)
repatriere;
(e)
asigurare de viață;
(f)
invaliditate sau incapacitate permanentă și temporară;
(g)
răspundere civilă;
(h)
pierdere sau furt al documentelor, al biletelor de călătorie și al lucrurilor personale;
(i)
asistență complementară.
(6) În scopul de a asigura egalitatea de tratament și acoperirea tuturor voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, Comisia poate să încheie contracte cu unul sau mai mulți furnizori de servicii de asigurare, printr-o procedură de achiziții.
Articolul 25
Indemnizația de ședere și indemnizația de reinstalare
(1) Organizația de trimitere furnizează voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, în calitatea lor de persoane care nu desfășoară o activitate salarială, o indemnizație de ședere, sub forma unor plăți forfetare efectuate în timp util și în tranșe periodice.
(2) Plățile forfetare de ședere se bazează pe un coș de consum care acoperă cheltuielile curente ale voluntarului UE pentru ajutor umanitar aferente următoarelor elemente:
(a)
produse alimentare;
(b)
produse de toaletă și produse de uz casnic;
(c)
articole de îmbrăcăminte;
(d)
transport local și transport în interiorul țării de mobilizare;
(e)
cheltuieli diverse, considerate necesare pentru a se asigura un nivel de trai corespunzător și participarea în cadrul societății locale [un procent maxim de 20 % din cuantumul total al elementelor enumerate la literele (a)-(d) poate fi adăugat pentru a include alte costuri, cum ar fi activități recreative, cheltuieli pentru servicii de frizerie, ziare și articole de papetărie];
(f)
o sumă pentru cheltuieli neprevăzute alocată voluntarilor UE pentru ajutor umanitar care locuiesc în zone cu indici peste media la nivel de țară [maximum 10 % pentru elementele enumerate la literele (a)-(d)].
(3) Cheltuielile de cazare nu sunt incluse în sumele forfetare de ședere.
(4) Comisia publică informațiile privind indemnizațiile forfetare de ședere pentru țările de mobilizare pe baza indicilor de țară. Nevoile speciale legate de existența unui handicap sau alte circumstanțe excepționale justificate în mod corespunzător pot fi rambursate în plus față de indemnizația de ședere.
(5) Voluntarii UE pentru ajutor umanitar sunt informați în timp util cu privire la modificările aduse indicilor și ratelor indemnizației de ședere care îi afectează pe durata unei misiuni, în special în țările cu rate ridicate de inflație sau deflație.
(6) După finalizarea cu succes a mobilizării, organizația de trimitere furnizează voluntarilor UE pentru ajutor umanitar care s-au întors din misiune o indemnizație de reinstalare indexată periodic în valoare de 100 EUR pe lună, în funcție de durata perioadei lor de mobilizare.
Articolul 26
Cazarea
(1) Organizația de trimitere asigură faptul că organizația de primire oferă o cazare corespunzătoare voluntarului UE pentru ajutor umanitar, la un cost rezonabil în contextul local.
(2) Organizațiile de trimitere și cele de primire asigură în comun faptul că riscurile în materie de securitate, sănătate și siguranță sunt prevenite, gestionate și atenuate, precum și faptul că locul de cazare propus respectă procedurile convenite în materie de securitate, sănătate și siguranță menționate la articolele 28, 29 și 30 și îndeplinesc cerințele stabilite la punctul 4 din anexa I.
(3) Costurile de cazare, de încălzire și alte costuri în mod direct conexe sunt suportate direct de către organizația de primire, în măsura posibilului. Organizația de primire stabilește relații contractuale cu proprietarii și ia toate măsurile necesare pentru a informa gazdele și proprietarii cu privire la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”.
Articolul 27
Costurile de deplasare și costurile conexe
(1) Organizația de trimitere organizează deplasarea voluntarului UE pentru ajutor umanitar către și dinspre locul de mobilizare, inclusiv în cazurile de întoarcere anticipată, și acoperă costurile de deplasare.
(2) La cererea unui voluntar UE pentru ajutor umanitar, organizația de trimitere organizează o deplasare suplimentară dus-întors și suportă costurile aferente acesteia în următoarele cazuri:
(a)
concediu de deplasare la domiciliu a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar a căror perioadă de mobilizare depășește 18 luni;
(b)
concediu pentru creșterea copilului de care beneficiază voluntarii UE pentru ajutor umanitar care au în întreținere unul sau mai mulți copii cu vârsta sub 12 ani, în cazul în care durata perioadei de mobilizare a acestora depășește 6 luni;
(c)
concediu special în caz de deces sau de boală gravă, atestată medical a unei rude în linie ascendentă sau descendentă directă, a soțului/soției sau a partenerului înregistrat, a surorii sau a fratelui.
(3) Costurile de deplasare se pot calcula fie pe baza costurilor reale ale unei călătorii la clasa economică sau la clasa a doua, fie pot fi rambursate sub formă de sume forfetare, pe baza unei metodologii rezonabile pentru calcularea distanței.
(4) Organizația de trimitere furnizează informații și sprijin logistic în vederea obținerii vizei voluntarului UE pentru ajutor umanitar, iar organizația de primire acordă sprijin în ceea ce privește procesul de acordare a vizei, după caz. Organizația de trimitere acoperă costurile aferente obținerii vizei, inclusiv costurile de deplasare necesare.
CAPITOLUL 7
PROCEDURI PENTRU A SE ASIGURA ÎNDEPLINIREA OBLIGAȚIEI DE DILIGENȚĂ, SIGURANȚA ȘI SECURITATEA
Articolul 28
Gestionarea securității și evaluarea riscurilor
(1) Organizația de trimitere instituie o politică de securitate organizațională și proceduri de evaluare a riscului care sunt adecvate și aplicabile voluntarilor UE pentru ajutor umanitar și, dacă este necesar, sunt adaptate.
(2) Pe baza politicii de securitate organizațională a organizației de trimitere, organizațiile de trimitere și cele de primire elaborează în comun un plan de gestionare a securității și de evacuare pentru acțiunile din cadrul inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”. Planurile în cauză respectă, cel puțin, cerințele prevăzute la punctul 5 din anexa I.
(3) Organizațiile de trimitere și cele de primire elaborează în comun o evaluare scrisă a riscurilor în materie de securitate, deplasare și sănătate în țara de mobilizare. Evaluările în cauză respectă, cel puțin, cerințele prevăzute la punctul 6 din anexa I.
(4) Evaluarea riscului menționată la alineatul (3) este examinată și actualizată în mod periodic, în funcție de cerințele contextului și, cel puțin, înainte de mobilizarea voluntarului UE pentru ajutor umanitar. Dacă evaluarea riscurilor conduce la concluzia că mobilizarea ar urma să aibă loc într-o zonă de conflict armat internațional sau de alt tip ori într-o zonă în care există pericolul declanșării unui astfel de conflict, mobilizarea nu se ia în calcul sau se anulează, în cazul în care un voluntar UE pentru ajutor umanitar a fost deja selecționat.
(5) Cerințele privind conștientizarea în materie de securitate și comportamentul potrivit în ceea ce privește gestionarea riscurilor și securitatea fac parte din descrierea sarcinii atribuite și din procesul de recrutare.
(6) Organizația de trimitere informează autoritățile naționale competente din statele membre și din alte țări participante, în conformitate cu articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014, înainte ca unul dintre cetățenii acestora să fie mobilizat ca voluntar UE pentru ajutor umanitar. Înainte de mobilizare, organizația de trimitere care mobilizează voluntari UE pentru ajutor umanitar care nu sunt cetățeni ai Uniunii verifică normele privind protecția consulară asigurată de țara al cărui resortisant este voluntarul sau de altă țară.
(7) Organizațiile de trimitere și cele de primire asigură faptul că toate informațiile referitoare la procedurile privind securitatea și siguranța sunt comunicate voluntarului UE pentru ajutor umanitar și sunt înțelese de către acesta. Pe durata perioadei de integrare, se organizează o reuniune de informare adaptată contextului privind securitatea înainte de plecare și în termen de 24 de ore de la sosirea în țara de mobilizare. În cadrul acestei reuniuni trebuie să se prezinte rezultatele evaluării riscului, planul de evacuare și de gestionare a securității, inclusiv raportarea incidentelor de securitate, procedurile de evacuare și de repatriere, canalele de comunicare, responsabilul (responsabilii) de gestionarea crizelor, precum și informații detaliate privind ambasadele, secțiile de poliție, stațiile de pompieri și spitalele.
(8) Organizația de trimitere asigură faptul că voluntarul UE pentru ajutor umanitar este acoperit, cel puțin, de asigurarea furnizată în conformitate cu articolul 24.
(9) În plus față de formarea obligatorie privind securitatea din cadrul programului de formare, organizația de trimitere pune la dispoziția voluntarului UE pentru ajutor umanitar orice altă activitate de formare relevantă privind securitatea de care beneficiază propriul său personal internațional.
(10) Atunci când semnează contractul prevăzut la articolul 16 alineatul (2), voluntarii UE pentru ajutor umanitar se angajează să ia la cunoștință și să respecte procedurile de gestionare a securității, inclusiv obligația lor de a se informa referitor la situația curentă în materie de securitate și de a urmări evoluția acesteia, responsabilitatea lor personală în ceea ce privește gestionarea propriei securități, a securității celorlalți și a securității organizației, precum și obligația de a se abține de la comportamente care implică asumarea de riscuri. Organizațiile de trimitere și cele de primire sensibilizează voluntarul UE pentru ajutor umanitar cu privire la consecințele oricărei încălcări a procedurilor de securitate, în special a celor care duc la încetarea forțată și înainte de termenul prevăzut a misiunii.
(11) Organizația de trimitere recomandă voluntarilor UE pentru ajutor umanitar să se înregistreze la ambasada sau la consulatul țării ai cărei resortisanți sunt în momentul sosirii în țara de mobilizare și îi informează cu privire la posibilitatea de a solicita asistență consulară din partea ambasadei sau a consulatului respectiv. În cazul în care țara al cărui resortisant este voluntarul UE pentru ajutor umanitar nu are o reprezentanță consulară în țara de mobilizare, organizația de trimitere recomandă voluntarilor UE pentru ajutor umanitar care sunt cetățeni ai Uniunii să se înregistreze la un consulat sau la o ambasadă a unui alt stat membru și îi informează cu privire la posibilitatea de a solicita asistență consulară din partea consulatului sau a ambasadei respective.
(12) Pe baza actualizărilor furnizate de organizația de primire, organizațiile de trimitere și cele de primire actualizează periodic planul de evacuare pentru a se asigura faptul că acesta rămâne în permanență adecvat mediului de desfășurare a activității. Pe baza rezultatului evaluării riscului se stabilește la ce interval trebuie să fie examinat planul, iar organizația de primire utilizează datele anterioare și actualizările curente pentru ajustarea acestuia, dacă este necesar. Planul de evacuare se păstrează într-un loc ușor accesibil voluntarului UE pentru ajutor umanitar.
(13) Organizația de primire asigură faptul că voluntarul UE pentru ajutor umanitar este informat cu privire la orice modificare survenită în mediul în care își desfășoară activitatea și cu privire la modificarea în consecință a oricăror proceduri sau protocoale în materie de securitate.
(14) Organizația de primire știe în ce loc se află și ce număr de contact are voluntarul UE pentru ajutor umanitar, putând lua legătura cu acesta în permanență, inclusiv atunci când este în concediu.
Articolul 29
Procedurile de urmat în caz de incident sau de evacuare
(1) În cazul unui incident de securitate, voluntarul UE pentru ajutor umanitar participă cât mai repede posibil la o informare finală. În funcție de gravitatea incidentului și de procedurile în vigoare în cadrul organizațiilor de trimitere și al celor de primire, această informare finală poate fi prezentată de superiorul ierarhic direct sau de mentorul din organizația de primire ori de responsabilul de gestionarea crizelor din organizația de trimitere și poate include acordarea de sprijin psihologic profesionist.
(2) În caz de evacuare, se urmează planul de evacuare și se acordă asistență în orice moment voluntarului UE pentru ajutor umanitar, respectându-se, dacă este cazul, procedurile în vigoare în cadrul consulatelor sau al ambasadelor unde voluntarul UE pentru ajutor umanitar s-a înregistrat în conformitate cu articolul 28 alineatul (11).
(3) Organizația de trimitere îi contactează la întoarcere pe voluntarii UE pentru ajutor umanitar și asigură faptul că aceștia beneficiază de măsuri ulterioare adecvate, inclusiv de informare finală, de sprijin psihosocial și de sprijin medical.
(4) Organizațiile de trimitere și cele de primire includ securitatea în cadrul de monitorizare și de evaluare, iar lecțiile învățate în urma incidentelor de securitate sunt utilizate în contextul activității de examinare și de îmbunătățire a proiectului.
Articolul 30
Sănătatea și siguranța
(1) Organizația de trimitere instituie o politică organizațională în materie de sănătate și de siguranță care este adecvată și aplicabilă voluntarilor UE pentru ajutor umanitar și, dacă este necesar, este adaptată, care conține orientări privind:
(a)
sănătatea personală, cum ar fi sănătatea fizică (prevenirea bolilor, consiliere privind alimentația și somnul, sensibilizarea cu privire la riscurile climatice și geografice, accesul la tratament);
(b)
sănătatea mintală (consiliere privind echilibrul dintre viața profesională și cea privată, gestionarea stresului, mecanisme de adaptare și metode de relaxare, puncte de contact pentru sprijin psihosocial).
(2) Pe baza politicii organizaționale în materie de sănătate și de siguranță a organizației de trimitere, organizațiile de trimitere și cele de primire elaborează în comun un set amplu de politici și de orientări în materie de sănătate și de siguranță în vederea îndeplinirii obligațiilor lor de diligență și a asigurării bunăstării fizice și emoționale a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
(3) Ca parte a evaluării riscului menționată la articolul 28 alineatul (3) și înainte de a defini sarcina atribuită, organizațiile de trimitere și cele de primire evaluează în comun dacă misiunea pune la dispoziția voluntarului UE pentru ajutor umanitar condiții de muncă și de viață într-un mediu care oferă siguranță și securitate, pe baza indicatorilor prevăzuți la punctul 7 din anexa I.
(4) Organizația de trimitere asigură faptul că voluntarul UE pentru ajutor umanitar este acoperit, cel puțin, de o asigurare medicală și de călătorie cuprinzătoare, în conformitate cu articolul 24.
(5) În timpul perioadei de integrare, organizația de trimitere îl informează pe voluntarul UE pentru ajutor umanitar cu privire la politicile și la orientările în materie de sănătate și siguranță menționate la alineatele (1) și (2), inclusiv cu privire la boli, sprijinul de prim ajutor, întreținerea tuturor sediilor, întreținerea vehiculelor și a echipamentelor, stațiile de lucru, echilibrul dintre viața profesională și cea privată, incidentele de sănătate și de securitate, procedura de evacuare medicală.
(6) Organizația de trimitere asigură faptul că voluntarul UE pentru ajutor umanitar efectuează un control medical detaliat înainte de plecare și îi furnizează medicamentele și vaccinurile recomandate pentru riscurile din țara de mobilizare și echipamentele recomandate, cum ar fi trusele de prim ajutor și trusele împotriva țânțarilor, dacă este necesar.
(7) Organizația de primire asigură faptul că obligația de diligență este integrată în gestionarea zilnică a activității voluntarilor și, în timpul perioadei de integrare, oferă voluntarului UE pentru ajutor umanitar:
(a)
informații actualizate referitoare la resursele locale în ceea ce privește sănătatea și siguranța, cum ar fi datele de contact ale medicilor, spitalelor, serviciilor paramedicale;
(b)
orientări privind obiceiurile și normele locale, în cadrul reuniunilor de informare din țara de mobilizare, pentru a reduce riscurile în materie de siguranță și a facilita procesul de integrare.
(8) Organizația de trimitere facilitează efectuarea unui control medical după mobilizare, la întoarcerea voluntarului UE pentru ajutor umanitar, și organizează o sesiune (sesiuni) de informare finală de tip psihosocial sau acordă sprijin sub formă de consiliere, în cadrul procesului de informare finală. Organizațiile de trimitere și cele de primire promovează rețeaua inițiativei „Voluntari UE pentru ajutor umanitar” ca mecanism alternativ de sprijin înainte de mobilizare, în timpul mobilizării și după mobilizare.
CAPITOLUL 8
PROCEDURI DE MONITORIZARE ȘI DE EVALUARE A PERFORMANȚEI INDIVIDUALE A VOLUNTARILOR UE PENTRU AJUTOR UMANITAR
Articolul 31
Monitorizarea și evaluarea performanței individuale a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar
(1) Pe baza procedurii de supraveghere și de gestionare a performanței menționate la articolul 19, organizațiile de trimitere și cele de primire monitorizează și evaluează performanța individuală a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, măsurând progresele, realizările și rezultatele înregistrate în ceea ce privește executarea sarcinii atribuite voluntarului UE pentru ajutor umanitar și îndeplinirea obiectivelor vizate.
(2) Monitorizarea și evaluarea performanței individuale a voluntarilor UE pentru ajutor umanitar este un proces continuu pe durata întregii misiuni și conține examinări specifice, cel puțin în următoarele etape:
(a)
dacă este cazul, la încheierea stagiului de ucenicie menționat la articolul 14;
(b)
în timpul evaluării finale a performanței menționate la articolul 19 și în cazul în care se consideră că este oportun să se efectueze o evaluare la jumătatea perioadei;
(c)
în timpul informării finale prevăzute la articolul 23.
(3) Organizațiile de trimitere și cele de primire furnizează date care arată în ce măsură performanța individuală a voluntarului UE pentru ajutor umanitar contribuie - la nivelul rezultatului și al impactului - la obiectivele proiectului și ale inițiativei în ansamblul său, ținând seama de indicatorii menționați la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 375/2014. Datele conțin informații privind calitatea realizărilor și a rezultatelor activității voluntarului UE pentru ajutor umanitar care sunt anonimizate și sunt puse la dispoziție în scopul evaluării. Aceste date se prelucrează în conformitate cu standardele de protecție a datelor prevăzute în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
(4) Organizațiile de trimitere acordă sprijin pentru consolidarea capacităților organizațiilor de primire în scopul măsurării progreselor, a realizărilor și a rezultatelor înregistrate în ceea ce privește executarea sarcinii atribuite voluntarului UE pentru ajutor umanitar și îndeplinirea obiectivelor vizate.
CAPITOLUL 9
MECANISMUL DE CERTIFICARE PENTRU ORGANIZAȚIILE DE TRIMITERE ȘI PENTRU ORGANIZAȚIILE DE PRIMIRE
Articolul 32
Mecanismul de certificare pentru organizațiile de primire
(1) Organizațiile de primire care doresc să obțină certificarea furnizează o autoevaluare obiectivă și exactă, în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul 1 din anexa III, care evaluează politicile și practicile instituite în cadrul lor în raport cu cerințele standardelor și ale procedurilor aplicabile voluntarilor candidați și voluntarilor UE pentru ajutor umanitar stabilite în prezentul regulament și în regulamentul delegat al Comisiei care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 375/2014.
(2) În cadrul autoevaluării, organizația de primire informează cu privire la orice deficiențe și domenii în care este necesară o îmbunătățire care poate impune consolidarea capacităților în vederea atingerii unui nivel de conformitate deplină.
(3) Organizația de primire înaintează, împreună cu autoevaluarea, trei referințe în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul 1 din anexa III pentru a furniza informații complete privind toate cerințele standardelor și ale procedurilor aplicabile voluntarilor candidați și voluntarilor UE pentru ajutor umanitar. Referințele provin din cel puțin două dintre următoarele grupuri de părți interesate:
(a)
o organizație de trimitere sau de primire certificată cu care organizația de primire solicitantă a încheiat deja sau intenționează să încheie un parteneriat pentru participarea la inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”;
(b)
un partener al Comisiei în domeniul ajutorului umanitar care face obiectul unui acord-cadru (parteneriat) în vigoare, cu care organizația de primire solicitantă a colaborat cu succes la un proiect de ajutor umanitar;
(c)
o organizație internațională relevantă sau o organizație non-profit ori un organism de drept public cu caracter civil cu care organizația de primire solicitantă a colaborat cu succes la un proiect de ajutor umanitar;
(d)
o organizație de acreditare sau de audit care a certificat organizația de primire solicitantă în domenii relevante pentru inițiativa „Voluntari UE pentru ajutor umanitar”, caz în care ar trebui să se furnizeze și acreditarea respectivă sau documentele de audit respective.
(4) Autoevaluarea completată se semnează de către persoana împuternicită să reprezinte și să angajeze din punct de vedere juridic organizația de primire și se transmite Comisiei, împreună cu referințele menționate la alineatul (3).
(5) Pe baza autoevaluării și a referințelor, Comisia evaluează cererea și poate lua una dintre următoarele decizii:
(a)
să acorde certificarea în cazurile în care organizația de primire solicitantă este evaluată ca respectând pe deplin cerințele standardelor și ale procedurilor;
(b)
să nu acorde certificarea în cazurile în care organizația de primire solicitantă nu respectă în totalitate cerințele standardelor și ale procedurilor.
(6) În termen de șase luni de la primirea cererii, Comisia informează organizația de primire solicitantă cu privire la rezultatul certificării, precizând, de asemenea, posibilitățile de a beneficia de sprijin pentru consolidarea capacităților, dacă este necesar, în vederea depunerii unei noi cereri. În cazul în care nevoile care trebuie satisfăcute au fost identificate pe baza unei strategii privind consolidarea capacităților pe care a furnizat-o organizația de primire solicitantă, aceasta din urmă este eligibilă și are prioritate pentru sprijinul acordat în scopul consolidării capacităților.
Articolul 33
Mecanismul de certificare pentru organizațiile de trimitere
(1) Organizațiile de trimitere care doresc să obțină certificarea furnizează o autoevaluare obiectivă și exactă, bazată pe elemente de probă, în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul 2 din anexa III, care evaluează politicile și practicile instituite în cadrul lor în raport cu cerințele standardelor și ale procedurilor aplicabile voluntarilor candidați și voluntarilor UE pentru ajutor umanitar.
(2) În cadrul autoevaluării bazate pe elemente de probă, organizația de trimitere informează cu privire la orice deficiențe și domenii în care este necesară o îmbunătățire care poate impune consolidarea capacităților în vederea atingerii unui nivel de conformitate deplină. De asemenea, aceasta anexează eșantioane de elemente de probă și mijloacele de verificare ce atestă faptul că politicile și practicile menționate în fiecare dintre cerințele standardelor și ale procedurilor sunt puse în aplicare, în special în ceea ce îi privește pe voluntari.
(3) Autoevaluarea completată, bazată pe elemente de probă, se semnează de către persoana împuternicită să reprezinte și să angajeze din punct de vedere juridic organizația de trimitere și se transmite Comisiei, împreună cu documentele de însoțire menționate la alineatul (2).
(4) În temeiul autoevaluării bazate pe elemente de probă și a documentelor de însoțire furnizate, Comisia evaluează cererea și poate lua una dintre următoarele decizii:
(a)
să acorde certificarea în cazurile în care organizația de trimitere solicitantă este evaluată ca respectând pe deplin cerințele standardelor și ale procedurilor;
(b)
să nu acorde certificarea în cazurile în care organizația de trimitere solicitantă nu respectă în totalitate cerințele standardelor și ale procedurilor.
(5) În termen de șase luni de la primirea cererii, Comisia informează organizația de trimitere solicitantă cu privire la rezultatul certificării, precizând, de asemenea, posibilitățile de a beneficia de asistență tehnică, dacă este necesar, în vederea depunerii unei noi cereri. În cazul în care nevoile care trebuie satisfăcute au fost identificate pe baza unei strategii privind asistența tehnică pe care a furnizat-o organizația de trimitere solicitantă, aceasta din urmă este eligibilă și are prioritate pentru a beneficia de asistență tehnică.
Articolul 34
Căi de atac
(1) Decizia Comisiei de a nu acorda certificarea și de a respinge cererea precizează faptul că organizația solicitantă respinsă poate depune o nouă cerere numai după douăsprezece luni, începând de la data primirii de către solicitant a deciziei de respingere. Decizia precizează, de asemenea, căile de atac care pot fi introduse în instanță împotriva deciziei.
(2) În temeiul articolelor 256 și 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Tribunalul are competență în ceea ce privește actele Comisiei Europene menite să producă efecte juridice față de terți. De asemenea, în conformitate cu articolele 256, 268 și 340 din TFUE, Tribunalul are competența de a soluționa litigiile care au ca obiect repararea prejudiciilor cauzate de Comisia Europeană în materie de răspundere extracontractuală.
Articolul 35
Viabilitatea financiară a organizațiilor și capacitatea organizațională a acestora
Evaluarea viabilității financiare a organizațiilor de trimitere și de primire certificate, precum și evaluarea capacității organizaționale a acestora nu se încadrează în domeniul de aplicare al procedurii de certificare. Ca o condiție preliminară pentru a beneficia de asistență financiară din partea Uniunii, această viabilitate și această capacitate se evaluează în etapa procesului de depunere a candidaturii în urma unei cereri de propuneri.
Articolul 36
Valabilitatea certificării și verificările periodice
(1) Organizațiile de trimitere și de primire certificate fac obiectul recertificării după trei ani de la primirea deciziei Comisiei de acordare a certificării sau în orice moment în cazul în care se aduc modificări substanțiale standardelor sau procedurilor privind aspectele respective.
(2) Pe durata perioadei de valabilitate a certificării, este posibil ca, în cazul în care este necesar, să se solicite organizațiilor de trimitere și de primire certificate să se supună unor controale periodice efectuate de Comisie.
(3) Organizațiile de trimitere și de primire certificate informează imediat Comisia cu privire la orice modificare a situației lor juridice, financiare, tehnice sau organizaționale care poate pune sub semnul întrebării conformitatea lor cu standardele și cu procedurile sau care poate genera conflicte de interese. De asemenea, acestea informează Comisia cu privire la orice modificare a denumirii, a adresei sau a reprezentantului lor legal.
Articolul 37
Suspendarea și încetarea certificării
(1) Pe baza informațiilor furnizate de organizațiile de trimitere sau de primire certificate, inclusiv pe baza verificărilor periodice menționate la articolul 36 alineatul (2) sau a informațiilor obținute prin orice alte mijloace, Comisia poate considera că organizația de trimitere sau de primire certificată nu mai îndeplinește unul sau mai multe standarde ori una sau mai multe proceduri. În astfel de cazuri, Comisia poate lua măsurile corespunzătoare, inclusiv suspendarea sau încetarea certificării, în conformitate cu procedura prevăzută la punctul 3 din anexa III.
(2) Organizația de trimitere sau de primire a cărei certificare a fost suspendată sau a încetat nu poate mobiliza sau primi voluntari UE pentru ajutor umanitar de la data suspendării sau a încetării certificării și nu este eligibilă pentru a beneficia de asistență financiară din partea Uniunii în acest scop.
(3) Având în vedere motivele suspendării sau ale încetării certificării, în special siguranța și securitatea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar, Comisia poate solicita repatrierea voluntarilor UE pentru ajutor umanitar care sunt mobilizați la momentul suspendării sau al încetării certificării.
(4) Organizația de trimitere sau de primire nu are dreptul să solicite despăgubiri pe motivul suspendării sau al încetării certificării.
Articolul 38
Răspunderea în caz de prejudiciu
Comisia nu este răspunzătoare pentru daunele sau prejudiciile provocate organizației de trimitere sau de primire ori terților sau suportate de organizația de trimitere ori de primire sau de terți, ca o consecință a statutului certificat al organizației de trimitere sau de primire.
CAPITOLUL 10
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 39
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 noiembrie 2014.