РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 331/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл 2020“) и за отмяна на решения на Съвета 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки сами са си поставили за цел да приемат мерките, необходими за използването на еврото като единна парична единица. Тези мерки включват защита на еврото срещу фалшифициране и свързаните с него измами, като по този начин се повиши ефективността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
(2)
Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета (3) предвижда обмен на информация, сътрудничество и взаимна помощ, като по този начин изгражда хармонизирана рамка за защита на еврото. Действието на посочения регламент бе разширено с Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета (4) по отношение на онези държави членки, които не са приели еврото като своя единна парична единица, така че да се осигури равностойно ниво на защита за еврото в целия Съюз.
(3)
Действията, целящи насърчаване на обмена на информация и персонал, техническа и научна помощ и специализирано обучение, подпомагат значително защитата на единната парична единица на Съюза срещу фалшифициране и свързаните с това измами, и следователно и постигането на високо и равностойно ниво на защита в целия Съюз, като същевременно демонстрират способността на Съюза да се справи с тежката организирана престъпност.
(4)
Програмата за защита на еврото срещу фалшифициране (програмата „Перикъл“) допринася за повишаване на осведомеността на гражданите на Съюза, като подобрява защитата на еврото, най-вече чрез редовно оповестяване на резултатите от подкрепяните от тази програма действия.
(5)
Помощта за такива действия, оказвана в миналото по линия на решения 2001/923/ЕО (5) и 2001/924/ЕО (6) на Съвета, които впоследствие са били изменени и допълнени с решения 2006/75/ЕО (7), 2006/76/ЕО (8), 2006/849/ЕО (9) и 2006/850/ЕО (10) на Съвета позволи засилването на действията на Съюза и държавите членки в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране. Целите на програма „Перикъл“ както за периода 2002-2006 г., така и за периода 2007-2013 г. бяха успешно постигнати.
(6)
В своята оценка на въздействието, извършена през 2011 г., за да прецени дали програмата „Перикъл“ следва да бъде продължена, Комисията достигна до заключението, че програмата „Перикъл“ следва да бъде подновена с подобрени цели и методология.
(7)
Препоръката в оценката на въздействието беше, че следва да се продължат и допълнително да се развият действията в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране на равнището на Съюза и на държавите членки, като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетните ограничения. Съгласно новата програма „Перикъл 2020“, предложенията, представяни от участващите държави членки, могат да включват участници от трети държави, ако тяхното участие е важно за защитата на еврото.
(8)
Следва да се гарантира, че програма „Перикъл 2020“ е съвместима с други релевантни програми и действия и ги допълва. Следователно, с оглед изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, Комисията следва да проведе всички необходими консултации с основните участващи страни (по-специално компетентните национални органи, определени от държавите членки, Европейската централна банка и Европол) за да оцени нуждите във връзка със защитата на еврото и по-специално по отношение на обмена, помощта и обучението.
(9)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага при пълно спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11). В съответствие с посочения регламент, не се допуска единствената цел на безвъзмездните средства да бъде закупуване на оборудване. Безвъзмездните средства имат за цел да подкрепят финансово дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза.
(10)
Значението на еврото като световна валута изисква подходящо равнище на защита на международно ниво, която може да бъде постигната чрез предоставяне на средства за закупуване на оборудване, което да бъде използвано от агенции на трети държави при разследване на случаи на фалшифициране на еврото.
(11)
Оценката на програмата „Перикъл“, извършена със заинтересованите страни, свидетелства за добавената стойност на тази програма, а именно високо ниво на сътрудничество между държавите членки и с трети държави, както и взаимно допълване с действия, предприемани на национално ниво, което води до повишена ефективност. Очаква се продължаването на програма „Перикъл“ на равнището на Съюза да допринесе съществено за поддържане и по-нататъшно повишаване на високото ниво на защита на еврото, съчетано със засилено трансгранично сътрудничество, обмен и помощ. Успоредно с това чрез колективно организираните действия и обществени поръчки ще бъдат постигнати общи икономии за разлика от евентуални самостоятелни национални инициативи.
(12)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за оценка относно изпълнението на програмата „Перикъл 2020“ и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите ѝ.
(13)
Настоящият регламент спазва принципите на добавена стойност и пропорционалност. Програма „Перикъл 2020“ следва да улеснява сътрудничеството сред държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на еврото срещу фалшифициране, без да отнема отговорностите на държавите членки и като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото би могло да се постигне на национално ниво. Действията на равнище на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те помагат на държавите членки при колективната защита на еврото и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи.
(14)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага за период от седем години, за да се изравни продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (12).
(15)
С цел гарантиране на еднакви условия за изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Комисията следва да приема годишните работни програми, в които се определят приоритетите, разбивката на бюджета и критериите за оценяване във връзка с безвъзмездните средства за действия. В рамките на посочения в Регламент (ЕО) № 1338/2001 комитет Комисията следва да обсъжда с държавите членки прилагането на настоящия регламент. Изключителни и надлежно обосновани случаи, за които е необходимо увеличение на съфинансирането с цел държавите членки да разполагат с повече икономическа гъвкавост, като по този начин получават възможност да реализират и завършват по удовлетворителен начин проекти за защита и гарантиране на еврото, следва да бъдат част от годишната работна програма.
(16)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата „Перикъл 2020“, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (13), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(17)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед промени в индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства и, когато е необходимо, административни и финансови санкции.
(19)
Решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО следва да се отменят. За целите на изпълнението на финансовите ангажименти, свързани с действията, предвидени по посочените решения следва да се предвидят преходни мерки.
(20)
Целесъобразно е да се осигури плавно преминаване без прекъсване от програмата „Перикъл“ към програмата „Перикъл 2020“, както и продължителността на програмата „Перикъл 2020“ да бъде приведена в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие с цел насърчаване на действия за защита и гарантиране на еврото срещу фалшифициране и свързаните с това измами „Перикъл 2020“ („Програмата“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата активно насърчава и води до повишаване на транснационалното сътрудничество за защита на еврото в рамките на и извън Съюза, както и с търговските партньори на Съюза, като същевременно се обръща внимание на онези държави членки или трети държави, в които се отбелязват най-високи равнища на фалшифициране на еврото, както това сочат съответните доклади, съставени от компетентните органи.Това сътрудничество допринася за по-голяма ефективност на защитата на еврото чрез обмен на най-добри практики, общи стандарти и съвместно специализирано обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е предотвратяване и борба с фалшифицирането и свързаните с това измами, като по този начин се повиши конкурентоспособността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е да защитава евробанкнотите и монетите от фалшифициране и свързаните с него измами чрез подпомагане и допълване на мерките, предприемани от държавите членки, и оказване на съдействие на компетентните национални органи и органи на Съюза в усилията им да развиват тясно и редовно сътрудничество и да обменят най-добри практики помежду си и с Комисията, като в него бъдат включени по целесъобразност и трети държави и международни организации.
Постигането на тази цел се преценява, inter alia, чрез ефективността на действията на финансовите, техническите, правоприлагащите и съдебните органи, измервана посредством броя на откритите фалшификати, на разбитите незаконни работилници за фалшифициране, на арестувани лица и наложени санкции.
Член 5
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Органите, които отговарят на условията за финансиране по линия на Програмата, са компетентните национални органи според определението на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1338/2001.
Член 6
Участие в Програмата
1. Държави участнички са държавите членки, които са приели еврото за своя единна парична единица.
2. Представяните от държавите членки, посочени в параграф 1, предложения могат да включват участници от трети държави, ако това е важно за изпълнението на общата и специфичната цели, посочени съответно в членове 3 и 4.
Член 7
Целеви групи и съвместни действия
1. Програмата цели участието на следните групи:
а)
персонала на ведомствата, ангажирани в откриването и борбата срещу фалшифицирането,по-специално полицейски части и финансови административни структури в зависимост от техните специфични функции на национално равнище;
б)
служители на разузнаването;
в)
представители на националните централни банки, монетните дворове, търговските банки и други финансови посредници, по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции;
г)
съдебни служители, специализирани адвокати и представители на съдебната власт в тази област;
д)
всяка друга засегната група специалисти като търговско-промишлени палати или подобни структури, които могат да осигурят достъп до малки и средни предприятия, търговци на дребно и дружества за транспортиране на пари и ценности.
2. Действията по Програмата могат да бъдат организирани съвместно от Комисията и други партньори, които разполагат със съответните експертни познания, като:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка (ЕЦБ);
б)
националните центрове за анализи (НЦА) и националните центрове за анализ на монетите (НЦАМ);
в)
Европейския технически и научен център и монетните дворове;
г)
Европол, Евроюст и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (14), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализирани органи в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатари и гравьори;
ж)
други органи, различни от изброените в букви а) - е), които предлагат специфични експертни познания, включително при нужда, такива органи от трети държави и по-специално от присъединяващите се държави и от държавите кандидатки;както и
з)
частни субекти, които са развили и имат доказани технически познания, и екипи, специализирани в разпознаването на фалшифицирани банкноти и монети.
Член 8
Допустими действия
1. Програмата взема предвид транснационалните и мултидисциплинарни аспекти на борбата срещу фалшифицирането и насърчава най-добрите практики, адаптирани спрямо националните особености на всяка държава членка.
2. Програмата предоставя при условията, определени в годишната работна програма, посочена в член 11, финансово подпомагане за следните действия:
а)
обмен и разпространение на информация, по-конкретно чрез организирането на семинари и срещи, включително обучение, целеви стажове и обмен на персонал на компетентните национални органи и други подобни действия. Обменът на информация, inter alia е насочен към:
-
методологиите за мониторинг и анализ на икономическото и финансовото въздействие на фалшифицирането,
-
функционирането на базите данни и на системите за ранно предупреждаване,
-
използването на детекторни уреди с компютърно дублиране на данни,
-
методите за проверка и разследване,
-
научната помощ, по-специално научни бази данни и следене на технологичните новости,
-
защитата на еврото извън Съюза,
-
научноизследователски действия,
-
предоставянето на специализирани оперативен експертен опит и познания;
б)
техническа, научна и оперативна подкрепа, когато тя е необходима като част от Програмата, включваща по-специално:
-
всякакви целесъобразни мерки, водещи до съставяне на равнището на Съюза на педагогически помагала, като справочник със законодателство на Съюза, информационни бюлетини, практически ръководства, глосари и речници, бази данни, особено в областта на научната помощ или на технологичните новости)или приложения за компютърна поддръжка като софтуер,
-
съответни проучвания, които представляват интерес от мултидисциплинарна и трансгранична гледна точка,
-
разработването на механизми и методи за техническа помощ за улесняване на действията по разкриване на равнището на Съюза,
-
финансово подпомагане на сътрудничеството при операции, в които са ангажирани поне две държави, когато такова подпомагане не се предоставя по други програми на европейските институции и органи;
в)
безвъзмездни средства за финансиране на закупуването на оборудване, което да се използва от специализирани органи за борба срещу фалшифицирането за защита на еврото, в съответствие с член 10, параграф 3.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. е в размер на 7 344 000 EUR (по текущи цени).
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата средствата за допустимите действия по член 8, параграф 2 се разпределят в съответствие с индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
Комисията не се отклонява от това индикативно разпределение на средствата с повече от 10 %. Ако се окаже необходимо да се превиши това ограничение, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 14, с цел да измени индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
3. Годишните бюджетни кредити се одобряват от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 10
Видове финансово подпомагане и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовото подпомагане в рамките на Програмата за допустимите действия, изброени в член 8, параграф 2, се извършва под формата на:
а)
безвъзмездни средства; или
б)
обществени поръчки.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единственият компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата, не надвишава 75 % от допустимите разходи. В изключителни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
5. Когато допустимите действия, предвидени в член 8, параграф 2 се организират съвместно от Комисията и ЕЦБ, Евроюст, Европол или Интерпол, възникналите разходи се разпределят между тях. Във всеки случай всеки от тях поема командировъчните разходи и разходите за настаняване на собствените си гостуващи лектори.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми.
Всяка годишна работна програма изпълнява общата и специфичните цели, посочени съответно в членове 3 и 4, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с тези обща и специфична цели, включително индикативното разпределение на средствата и метода на изпълнение;
б)
за безвъзмездните средства: основните критерии за подбор и максималното допустимо ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията в рамките на Програмата, допринасят също и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, посочена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или каквато и да е друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани в рамките на Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНЯВАНЕ И ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценяване
1. Програмата се изпълнява от Комисията в сътрудничество с държавите членки чрез редовни консултации по време на различните етапи от изпълнението на Програмата в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, като се вземат предвид съответните мерки, предприети от други компетентни органи, и по-специално от ЕЦБ и Европол.
2. Комисията се стреми да осигури последователност и допълване между Програмата и други приложими програми и действия на равнището на Съюза.
3. Комисията предоставя годишна информация за резултатите от Програмата на Европейския парламент и на Съвета. В нея се включва информация относно последователността и допълването с други приложими програми и действия на равнището на Съюза. Комисията непрекъснато разпространява резултатите от действията, подкрепяни по линия на Програмата. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация с оглед на осъществяването на мониторинга и оценяването на Програмата.
4. Комисията извършва оценяване на програмата. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията представя независим междинен доклад за оценка относно постигането на целите по всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействията), ефикасното и ефективно от гледна точка на разходите използване на ресурсите и неговата добавена стойност за Съюза. Докладът за оценка се изготвя с цел да предостави информация с оглед на вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на мерките. В оценката освен това се разглеждат възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, продължаващата значимост на всички цели, както и приносът на мерките за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В оценката се вземат предвид резултатите от оценяването на дългосрочното въздействие на предходните мерки.
5. Оценката на въздействието в по-дългосрочен план и на трайността на ефекта от Програмата също се прави по такъв начин, че да предостави информация с оглед на вземането на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
6. Освен това в срок до 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Отменят се решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с действия, провеждани съгласно тези решения, продължават да се уреждат от тези решения до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 331/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 martie 2014
privind instituirea unui program de schimb, asistență și formare profesională pentru protecția monedei euro împotriva falsificării (programul „Pericles 2020”) și de abrogare a Deciziilor 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE și 2006/850/CE ale Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 133,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Uniunea și statele membre și-au stabilit ca obiectiv definirea măsurilor necesare pentru utilizarea monedei euro ca monedă unică. Aceste măsuri includ protejarea monedei euro împotriva falsificării și a fraudelor asociate, facilitând astfel eficacitatea economiei Uniunii și asigurând sustenabilitatea finanțelor publice.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 1338/2001 al Consiliului (3) prevede schimburi de informații, cooperare și asistență reciprocă, stabilind, astfel, un cadru armonizat pentru protecția monedei euro. Efectele regulamentului respectiv au fost extinse prin Regulamentul (CE) nr. 1339/2001 al Consiliului (4) la acele state membre care nu au adoptat moneda euro ca monedă unică, astfel încât să se asigure un nivel echivalent de protecție a monedei euro pe întregul teritoriu al Uniunii.
(3)
Acțiunile având drept scop promovarea schimburilor de informații și de personal, asistența tehnică și științifică și formarea profesională specializată contribuie semnificativ la protejarea monedei unice a Uniunii împotriva falsificării și a fraudelor asociate și, prin urmare, la atingerea unui nivel ridicat și echivalent de protecție pe întregul teritoriu al Uniunii, demonstrând, totodată, capacitatea Uniunii de a aborda cazurile grave de criminalitate organizată.
(4)
Programul pentru protecția monedei euro împotriva falsificării (denumit în continuare „programul Pericles”) contribuie la sensibilizarea cetățenilor Uniunii, la îmbunătățirea protecției monedei euro, în special printr-o diseminare constantă a rezultatelor acțiunilor susținute prin acest program.
(5)
Sprijinul anterior acordat pentru aceste acțiuni, prin Deciziile 2001/923/CE (5) și 2001/924/CE (6) ale Consiliului, care au fost modificate și extinse ulterior prin Deciziile 2006/75/CE (7), 2006/76/CE (8), 2006/849/CE (9) și 2006/850/CE (10) ale Consiliului, a făcut posibilă intensificarea acțiunilor Uniunii și statelor membre în domeniul protecției monedei euro împotriva falsificării. Obiectivele programului „Pericles” atât pentru perioada 2002-2006, cât și pentru perioada 2007-2013, au fost îndeplinite cu succes.
(6)
În evaluarea impactului realizată în 2011, în care se evalua oportunitatea continuării programului Pericles, Comisia a ajuns la concluzia că programul Pericles ar trebui reînnoit, îmbunătățind obiectivele și metodologia acestuia.
(7)
Recomandarea conținută în evaluarea impactului a fost aceea că acțiunile ar trebui continuate și dezvoltate la nivelul Uniunii și statelor membre în domeniul protecției monedei euro împotriva falsificării, ținând seama și de noile provocări într-un context de austeritate bugetară. În cadrul noului program, programul Pericles 2020, propunerile prezentate de statele membre participante pot include participanți din țări terțe, în cazul în care participarea acestora este importantă pentru protecția monedei euro.
(8)
Ar trebui să se asigure că programul Pericles 2020 este în concordanță și complementar cu alte programe și acțiuni relevante. Prin urmare, Comisia ar trebui să desfășoare toate consultările necesare cu privire la evaluarea nevoilor de protecție a monedei euro cu principalele părți implicate (în special autoritățile naționale competente desemnate de statele membre, Banca Centrală Europeană și Europol) în cadrul comitetului menționat în Regulamentul (CE) nr. 1338/2001, în special în ceea ce privește schimburile, asistența și formarea profesională, în scopul aplicării programului Pericles 2020.
(9)
Programul Pericles 2020 ar trebui pus în aplicare în deplină conformitate cu dispozițiile Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (11). În conformitate cu regulamentul respectiv, granturile nu pot avea ca unic obiectiv achiziționarea de echipamente. Granturile au ca scop sprijinirea financiară a unei acțiuni destinate să contribuie la realizarea unui obiectiv de politică a Uniunii.
(10)
Importanța monedei euro ca monedă mondială impune un nivel adecvat de protecție la nivel internațional, care poate fi realizată prin punerea la dispoziție a fondurilor pentru achiziționarea de echipamente care să fie folosite de agențiile din țări terțe în activitatea de investigare a falsificării monedei euro.
(11)
Evaluarea programului Pericles desfășurată cu părțile interesate dovedește valoarea adăugată a acestui program în ceea ce privește nivelul ridicat de cooperare între statele membre și țările terțe, precum și complementaritatea cu acțiunile întreprinse la nivel național, având drept rezultat creșterea eficacității. Se preconizează că, prin continuarea programului Pericles la nivelul Uniunii, se va aduce o contribuție substanțială la menținerea și îmbunătățirea în continuare a nivelului ridicat de protecție a monedei euro asociat intensificării cooperării, schimburilor și asistenței transfrontaliere. Totodată, vor fi realizate economii globale din acțiunile și achizițiile publice organizate în mod colectiv, față de potențialele inițiative naționale individuale.
(12)
Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport intermediar de evaluare independent privind punerea în aplicare a programului Pericles 2020 și un raport final de evaluare privind realizarea obiectivelor acestuia.
(13)
Prezentul regulament respectă principiile valorii adăugate și proporționalității. Programul Pericles 2020 ar trebui să faciliteze cooperarea între statele membre și între Comisie și statele membre pentru protecția monedei euro împotriva falsificării, fără a aduce atingere responsabilităților statelor membre și prin utilizarea resurselor într-un mod mai eficient decât la nivel național. Acțiunea la nivelul Uniunii este necesară și justificată deoarece ajută în mod evident statele membre în ceea ce privește protecția colectivă a monedei euro și încurajează utilizarea structurilor comune ale Uniunii pentru intensificarea cooperării și a schimbului de informații între autoritățile competente.
(14)
Programul Pericles 2020 ar trebui să se desfășoare pe parcursul unei perioade de șapte ani în vederea alinierii duratei acestuia la cea a cadrului financiar multianual prevăzut în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (12).
(15)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a programului Pericles 2020, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Comisia ar trebui să adopte programe anuale de lucru care să stabilească prioritățile, defalcarea bugetului și criteriile de evaluare a granturilor acordate pentru acțiuni. Comisia ar trebui să poarte discuții cu statele membre privind aplicarea prezentului regulament în cadrul comitetului menționat în Regulamentul (CE) nr. 1338/2001. Cazurile excepționale și motivate corespunzător în care este necesară o majorare a cofinanțării pentru a acorda statelor membre o flexibilitate economică mai mare, permițându-le astfel să realizeze și să finalizeze proiecte de protecție și salvgardare a monedei euro într-un mod satisfăcător, ar trebui să facă parte din programele anuale de lucru.
(16)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru întreaga durată a programului Pericles 2020 care constituie principala valoare de referință pentru Parlamentul European și Consiliu în cadrul procedurii bugetare anuale, în înțelesul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în domeniul bugetar și buna gestiune financiară (13).
(17)
În vederea oferirii de flexibilitate în alocarea fondurilor, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește modificarea alocării orientative a fondurilor respective. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.
(18)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri proporționale de-a lungul întregului ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prin prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, prin recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni administrative și financiare.
(19)
Deciziile 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE și 2006/850/CE ar trebui abrogate. Ar trebui prevăzute măsuri de tranziție în vederea îndeplinirii obligațiilor legate de acțiunile vizate de deciziile respective.
(20)
Este oportun să se asigure o tranziție fără întrerupere între programul Pericles și programul Pericles 2020 și este necesară alinierea duratei programului Pericles 2020 la Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013. Prin urmare, programul Pericles 2020 ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2014,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Programul multianual de acțiune de promovare a acțiunilor de protecție și salvgardare a monedei euro împotriva falsificării și a fraudelor asociate „Pericles 2020” (denumit în continuare „programul”) este instituit pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020.
Articolul 2
Valoarea adăugată
Programul încurajează activ și implică o intensificare a cooperării transnaționale pentru protecția monedei euro în interiorul și în afara Uniunii și cu partenerii comerciali ai Uniunii, acordând atenție și statelor membre sau țărilor terțe cu cele mai ridicate rate de falsificare a monedei euro, astfel cum se indică în rapoartele relevante elaborate de autoritățile competente. Această cooperare contribuie la creșterea eficacității protecției monedei euro prin schimbul de bune practici, standarde comune și formare profesională specializată în comun.
Articolul 3
Obiectivul general
Obiectivul general al programului îl reprezintă prevenirea și combaterea falsificării și fraudelor asociate, crescând, astfel, competitivitatea economiei Uniunii și asigurând sustenabilitatea finanțelor publice.
Articolul 4
Obiectivul specific
Obiectivul specific al programului îl reprezintă protecția bancnotelor și a monedelor euro împotriva falsificării și fraudelor asociate prin sprijinirea și completarea măsurilor întreprinse de statele membre și prin acordarea de asistență autorităților competente naționale și ale Uniunii în eforturile lor de a stabili o cooperare strânsă și periodică între ele și cu Comisia și un schimb de bune practici, incluzând, după caz, țările terțe și organizațiile internaționale.
Acest obiectiv se măsoară, printre altele, prin eficacitatea acțiunii autorităților financiare, tehnice, de aplicare a legii și judiciare, măsurat prin numărul de contrafaceri depistate, de ateliere ilegale desființate, de persoane arestate și de sancțiuni aplicate.
Articolul 5
Organismele eligibile pentru finanțare
Organismele eligibile pentru finanțare în cadrul programului sunt autoritățile naționale competente astfel cum sunt definite la articolul 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1338/2001.
Articolul 6
Participarea la program
(1) Țările participante sunt statele membre care au adoptat moneda euro ca monedă unică.
(2) Propunerile prezentate de statele membre menționate la alineatul (1) pot include participanți din țări terțe, în cazul în care acest aspect este important pentru îndeplinirea obiectivelor generale și specifice prevăzute la articolele 3 și, respectiv, 4.
Articolul 7
Grupuri țintă și acțiuni comune
(1) Programul vizează participarea următoarelor grupuri:
(a)
personalul agențiilor angajate în detectarea și combaterea falsificării, în special forțele de poliție și administrațiile financiare, în funcție de atribuțiile specifice ale acestora la nivel național;
(b)
personalul serviciilor de informații;
(c)
reprezentanți ai băncilor centrale naționale, ai monetăriilor, ai băncilor comerciale și ai altor intermediari financiari, în special în ceea ce privește obligațiile instituțiilor financiare;
(d)
magistrați, avocați specializați și membri ai sistemului judiciar din acest domeniu;
(e)
orice alt grup de specialiști vizat, cum ar fi camerele de comerț și industrie sau alte structuri comparabile, capabile să asigure accesul la întreprinderi mici și mijlocii, comercianți cu amănuntul și societățile de transport de numerar.
(2) Activitățile din cadrul programului pot fi organizate în comun de către Comisie și alți parteneri care dețin expertiză relevantă, cum ar fi:
(a)
băncile centrale naționale și Banca Centrală Europeană (BCE);
(b)
Centrele de analiză naționale (CAN) și Centrele naționale de analiză monetară (CNAM);
(c)
Centrul Tehnic și Științific European (CTSE) și monetăriile;
(d)
Europol, Eurojust și Interpol;
(e)
birourile centrale naționale de combatere a falsificării, prevăzute în articolul 12 din Convenția internațională privind stoparea falsificării de monedă, semnată la Geneva la 20 aprilie 1929 (14), precum și alte agenții specializate în prevenirea, detectarea și eliminarea falsificării banilor;
(f)
organisme specializate implicate în domeniul tehnologiilor de duplicare și certificare, tipografii și ateliere de gravură;
(g)
organisme, altele decât cele menționate la literele (a)-(f), care oferă expertiză specifică, inclusiv, dacă este cazul, organisme din țări terțe și, în special, din state aderente și țări candidate; și
(h)
entități private care au elaborat și dovedit cunoștințe tehnice și echipe specializate în detectarea bancnotelor și a monedelor false.
Articolul 8
Acțiuni eligibile
(1) Programul ține seama de aspectele transnaționale și multidisciplinare ale luptei împotriva falsificării și promovează cele mai bune practici adaptate la caracteristicile naționale ale fiecărui stat membru.
(2) Programul furnizează sprijin financiar pentru următoarele acțiuni, în condițiile prevăzute în programele anuale de lucru menționate la articolul 11:
(a)
schimbul și diseminarea de informații, în special prin organizarea de ateliere, reuniuni și seminarii, inclusiv a unor sesiuni de formare, plasamente punctuale și schimburi de personal între autoritățile naționale competente și alte acțiuni similare. Schimbul de informații este, printre altele, orientat către:
-
metodologiile pentru monitorizarea și analiza impactului economic și financiar al falsificării;
-
operarea bazelor de date și a sistemelor de avertizare timpurie;
-
utilizarea dispozitivelor de detectare asistate de calculator;
-
metodele de anchetă și investigare;
-
asistența științifică, în special baze de date științifice și supraveghere tehnologică/monitorizare a noilor evoluții;
-
protecția monedei euro în afara Uniunii;
-
acțiuni de cercetare;
-
furnizarea de expertiză operațională specializată;
(b)
asistența tehnică, științifică și operațională considerată necesară pentru program, inclusiv, în special:
-
orice măsură adecvată de constituire a resurselor de formare la nivelul Uniunii, precum o culegere de legislație a Uniunii, buletine de informare, manuale cu instrucțiuni practice, glosare și lexicoane, baze de date, în special în domeniul asistenței științifice și a supravegherii tehnologice sau a aplicațiilor de asistență informatice, cum ar fi programele informatice;
-
studii relevante cu caracter multidisciplinar și transnațional;
-
dezvoltarea de instrumente și metode de asistență tehnică pentru a facilita desfășurarea acțiunilor de detectare la nivelul Uniunii;
-
sprijin financiar pentru cooperare în operațiuni în care sunt implicate cel puțin două state, atunci când acest sprijin nu este disponibil din partea altor programe ale instituțiilor și organismelor europene;
(c)
granturile pentru finanțarea achiziționării de echipamente care urmează a fi utilizate de către autoritățile specializate în combaterea falsificării pentru protecția monedei euro împotriva falsificării, în conformitate cu articolul 10 alineatul (3).
CAPITOLUL II
CADRUL FINANCIAR
Articolul 9
Pachetul financiar
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020 se stabilește la 7 344 000 EUR (la prețurile curente).
(2) În cadrul pachetului financiar destinat programului, sumele se alocă acțiunilor eligibile enumerate la articolul 8 alineatul (2), în conformitate cu alocarea orientativă a fondurilor prevăzută în anexă.
Comisia nu se abate de la această alocare orientativă a fondurilor cu mai mult de 10 %. Dacă se dovedește a fi necesar să se depășească această limită, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 14 pentru a modifica alocarea orientativă a fondurilor prevăzută în anexă.
(3) Creditele anuale sunt autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în limitele cadrului financiar multianual.
Articolul 10
Tipuri de asistență financiară și de cofinanțare
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Sprijinul financiar acordat în cadrul programului pentru acțiuni eligibile enumerate la articolul 8 alineatul (2) iau forma unor:
(a)
granturi; sau
(b)
achiziții publice.
(3) Achiziționarea de echipamente nu trebuie să constituie singura componentă a grantului.
(4) Rata de cofinanțare pentru granturile acordate în cadrul programului nu depășește 75 % din costurile eligibile. În cazuri excepționale și motivate corespunzător, definite în programele anuale de lucru menționate la articolul 11, rata de cofinanțare nu depășește 90 % din costurile eligibile.
(5) Atunci când acțiunile eligibile enumerate la articolul 8 alineatul (2) sunt organizate în comun de Comisie și BCE, Eurojust, Europol sau Interpol, cheltuielile ocazionate se împart între acestea. În orice caz, fiecare dintre acestea suportă cheltuielile de deplasare și cazare ale propriilor vorbitori invitați.
Articolul 11
Programele anuale de lucru
Pentru punerea în aplicare a programului, Comisia adoptă programe anuale de lucru.
Fiecare program anual de lucru pune în aplicare obiectivele generale și specifice prevăzute la articolele 3 și, respectiv, 4, stabilind următoarele:
(a)
acțiunile care urmează să fie întreprinse, în conformitate cu obiectivele generale și specifice respective, inclusiv alocarea orientativă a fondurilor și metoda de punere în aplicare;
(b)
pentru granturi: criteriile esențiale de selecție și rata maximă posibilă de cofinanțare.
Fondurile alocate pentru acțiunile de comunicare din cadrul programului contribuie, de asemenea, la includerea comunicării instituționale a priorităților politice ale Uniunii, în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele generale prevăzute la articolul 3.
Articolul 12
Protecția intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsuri adecvate în vederea asigurării faptului că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror alte activități ilegale, prin controale eficace, iar în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin sancțiuni administrative și financiare eficiente, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a audita, pe baza documentelor și la fața locului, în cazul tuturor beneficiarilor, contractanților și subcontractanților care au primit fonduri europene în cadrul programului.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute de Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (16), pentru a stabili dacă au avut loc fraude, cazuri de corupție sau activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau un contract finanțat în temeiul programului.
(4) Fără a aduce atingere alineatelor (1), (2) și (3), acordurile de cooperare cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, precum și contractele, acordurile de granturi și deciziile de acordare de granturi rezultate din punerea în aplicare a prezentului regulament conțin dispoziții care autorizează în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri și investigații, în limitele competențelor lor.
CAPITOLUL III
MONITORIZARE, EVALUARE ȘI DELEGAREA DE COMPETENȚE
Articolul 13
Monitorizare și evaluare
(1) Programul este pus în aplicare de Comisie în cooperare cu statele membre, prin consultări regulate în diferite stadii ale punerii în aplicare a programului, în cadrul comitetului menționat în Regulamentul (CE) nr. 1338/2001, ținând seama de măsurile relevante adoptate de alte entități competente, în special BCE și Europol.
(2) Comisia urmărește să asigure coerența și complementaritatea între acest program și alte programe și acțiuni relevante la nivelul Uniunii.
(3) Comisia furnizează anual Parlamentului European și Consiliului informații cu privire la rezultatele programului. Sunt incluse informații privind coerența și complementaritatea cu alte programe și acțiuni relevante la nivelul Uniunii. Comisia diseminează permanent rezultatele acțiunilor sprijinite în cadrul programului. Toate țările participante și toți ceilalți beneficiari furnizează Comisiei toate datele și informațiile necesare pentru a permite monitorizarea și evaluarea programului.
(4) Comisia efectuează o evaluare a programului. Până cel târziu la 31 decembrie 2017, Comisia prezintă un raport intermediar de evaluare independent privind realizarea obiectivelor tuturor măsurilor (la nivel de rezultate și impacturi), utilizarea eficientă și rentabilă a resurselor și valoarea sa adăugată pentru Uniune. Raportul de evaluare se pregătește în vederea furnizării informațiilor necesare pentru luarea unei decizii privind reînnoirea, modificarea sau suspendarea măsurilor. Evaluarea abordează, în plus, posibilitatea simplificării, coerența internă și externă, menținerea relevanței tuturor obiectivelor, precum și contribuția măsurilor la prioritățile Uniunii de creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Aceasta va ține seama de rezultatele evaluării privind impactul pe termen lung al măsurilor anterioare.
(5) Impactul pe termen mai lung și sustenabilitatea efectelor programului sunt, de asemenea, evaluate în vederea furnizării informațiilor necesare pentru luarea unei decizii privind o posibilă reînnoire, modificare sau suspendare a oricărui program ulterior.
(6) În plus, până la 31 decembrie 2021, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport final de evaluare privind îndeplinirea obiectivelor programului.
Articolul 14
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta actele delegate menționată la articolul 9 este conferită Comisiei de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 9 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 9 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European, nici Consiliul nu a formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Perioada respectivă se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 15
Abrogare
Deciziile 2001/923/CE, 2001/924/CE, 2006/75/CE, 2006/76/CE, 2006/849/CE și 2006/850/CE se abrogă.
Cu toate acestea, obligațiile financiare legate de acțiunile urmărite în cadrul respectivelor decizii sunt în continuare reglementate de acele decizii până la îndeplinirea acelor obligații.
Articolul 16
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Strasbourg, 11 martie 2014.