РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 462/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 относно агенциите за кредитен рейтинг
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4) изисква от агенциите за кредитен рейтинг да спазват правила на поведение с цел да бъдат ограничени възможни конфликти на интереси и да се осигуряват достатъчно високо качество и прозрачност на кредитните рейтинги и на процеса на определяне на рейтинги. След измененията, въведени с Регламент (ЕО) № 513/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5), Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6), е упълномощен да регистрира и да упражнява надзор над агенциите за кредитен рейтинг. Настоящият регламент допълва действащата регулаторна рамка за агенциите за кредитен рейтинг. По някои от най-важните проблеми, като например конфликтите на интереси, произтичащи от модела „емитентът плаща“ и оповестяването на информация за структурирани финансови инструменти, бяха предприети мерки и рамката ще трябва да бъде преразгледана, след като е функционирала достатъчно време, за да се оцени дали разрешава изцяло тези проблеми. Междувременно необходимостта от преразглеждане на прозрачността, процедурните изисквания и графика на публикуване, по-специално за държавните рейтинги, беше подчертана от настоящата криза с държавния дълг.
(2)
Резолюцията на Европейският парламент от 8 юни 2011 г. относно агенциите за кредитен рейтинг: перспективи (7) призовава за засилване на правилата за агенциите за кредитен рейтинг. На неофициална си среща на 30 септември и 1 октомври 2010 г., Съветът ЕКОФИН призна необходимостта от допълнителни усилия за решаване на редица проблеми, свързани с дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в това число риска от предоверяване на кредитните рейтинги и риска от конфликт на интереси, произтичащи от модела, по който се определят възнагражденията на агенциите за кредитен рейтинг. Европейският съвет от 23 октомври 2011 г. направи заключението, че е необходим напредък за ограничаване на предоверяването на кредитни рейтинги.
(3)
На международно равнище Съветът за финансова стабилност (СФС), в който Европейската централна банка (ЕЦБ) е институционален член одобри на 20 октомври 2010 г. принципи за намаляване на зависимостта на органите на властта и финансовите институции от кредитните рейтинги (по-нататък наричани „принципи на СФС“). Принципите на СФС бяха одобрени на срещата на върха на Г-20 в Сеул през ноември 2010 г. Следователно е уместно секторните компетентни органи да оценят практиките на участниците на пазара и да насърчат тези участници на пазара да смекчат въздействието на подобни практики. Секторните компетентни органи следва да вземат решение относно мерките за насърчаване. ЕОЦКП, когато е уместно в сътрудничество с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (8), и с Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9), следва да предприема действия за улесняване на конвергенцията на надзорните практики в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 и в рамките на настоящия регламент.
(4)
Агенциите за кредитен рейтинг следва да осведомят инвеститорите за данните относно вероятността за неизпълнение на кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи на базата на резултатите от минали периоди, публикувани в създадения от ЕОЦКП централен регистър.
(5)
Съгласно принципите на СФС „централните банки следва да извършват собствени кредитни преценки относно финансовите инструменти, които ще приемат при пазарни операции както като гаранции, така и за пряко закупуване. Политиките на централните банки следва да избягват механични подходи, които биха могли да доведат до ненужно резки и големи промени в допустимостта на финансовите инструменти и нивото на намаленията, които може да изострят „ефекта на срутването“. Освен това ЕЦБ заявява в своето становище от 2 април 2012 г., че се ангажира да подкрепя общата цел за намаляване на предоверяването на кредитни рейтинги. В това отношение ЕЦБ докладва редовно относно различните мерки, предприети от Евросистемата, за да се намали доверяването на кредитни рейтинги. Съгласно член 284, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), ЕЦБ изпраща до Европейския парламент, Съвета и Комисията, а също и до Европейския съвет, годишен доклад за дейностите на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и за паричната политика както за предходната, така и за текущата година. Председателят на ЕЦБ представя този доклад на Европейския парламент, който може да проведе общ дебат по него, и на Съвета. Освен това, ЕЦБ би могла в тези доклади да опише как е прилагала принципите на СФС, а също и алтернативните механизми за оценяване, които използва.
(6)
Като първи етап, Съюзът се стреми към преразглеждане на позоваванията на кредитни рейтинги в правото на Съюза, които водят или има опасност да доведат до доверяване единствено или механично на кредитни рейтинги, и като втори етап, на всички позовавания на кредитни рейтинги за регулаторни цели, с оглед да бъдат премахнати до 2020 г., при условие че бъдат идентифицирани и приложени подходящи алтернативи за оценка на кредитния риск.
(7)
Значението на рейтинговите перспективи за емитентите и инвеститорите и тяхното въздействие върху пазара са съпоставими с приложимостта и последиците от кредитните рейтинги. Следователно всички изисквания на Регламент (ЕО) № 1060/2009, които имат за цел да гарантират, че рейтинговите действия са точни и прозрачни и при тях няма конфликт на интереси, следва да се прилагат също и за рейтинговите перспективи. Според сегашните надзорни практики някои изисквания на този регламент се прилагат спрямо рейтинговите перспективи. Настоящият регламент следва да изясни правилата и да създаде правна сигурност, като въвежда определение за рейтинговите перспективи и пояснява конкретно кои разпоредби се прилагат към тези перспективи. Определението за рейтингова перспектива следва да обхваща също така и становища по отношение на вероятната посока на промяна на кредитния рейтинг в краткосрочен план, често наричани кредитни наблюдения.
(8)
В средносрочен план следва да се обмислят по-нататъшни действия за заличаване на позоваванията на кредитни рейтинги, използвани за регулаторни цели във финансовото регулиране и замяна на рисковото тегло на активите чрез кредитни рейтинги. Засега обаче агенциите за кредитен рейтинг са важни участници на финансовите пазари. Вследствие на това независимостта и морала на агенциите за кредитен рейтинг и техните дейности по определяне на кредитен рейтинг са от особено значение, за да се гарантира тяхната надеждност по отношение на пазарните участници, по-специално инвеститорите и други потребители на кредитни рейтинги. Регламент (ЕО) № 1060/2009 предвижда, че агенциите за кредитен рейтинг трябва да бъдат регистрирани и контролирани, тъй като техните услуги оказват сериозно влияние върху интересите на обществото. Кредитните рейтинги, за разлика от инвестиционните проучвания, не са просто становища относно стойността или цената на финансов инструмент или на финансово задължение. Агенциите за кредитен рейтинг не са просто финансови анализатори или инвестиционни консултанти. Кредитните рейтинги имат регулаторна стойност за регулираните инвеститори, като кредитни институции, застрахователни дружества и други институционални инвеститори. Въпреки че се ограничават стимулите за предоверяване на кредитните рейтинги, кредитните рейтинги продължават да направляват инвестиционния избор, по-специално поради информационната асиметрия и за целите на ефективността. В този контекст агенциите за кредитен рейтинг трябва да бъдат независими и да бъдат възприемани като такива от участниците на пазара, а техните методи за определяне на рейтинга трябва да бъдат прозрачни и възприемани като такива.
(9)
Следва да се намали предоверяването на кредитните рейтинги и постепенно да се премахнат всички автоматични ефекти, произтичащи от кредитните рейтинги. Следва да се насърчават кредитните институции и инвестиционните посредници да въвеждат вътрешни процедури за извършване на своя собствена оценка на кредитния риск и да се насърчават инвеститорите да извършват финансов и правен анализ. В тази рамка настоящият регламент предвижда финансовите институции да не се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги. Поради това тези институции следва да избягват да сключват договори, при които те се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги, и следва да избягват употребата им в договори като единствен параметър за оценка на кредитоспособността на инвестициите или за вземане на решение дали да инвестират или да се освободят от съответните активи.
(10)
Регламент (ЕС) № 1060/2009 вече представи първи кръг от мерки за разрешаване на въпроса за независимостта и морала на агенциите за кредитен рейтинг и техните дейности по определяне на кредитен рейтинг. Целите за гарантиране на независимостта на агенциите за кредитен рейтинг и установяване, управление и доколкото е възможно, избягване на конфликти на интереси, които биха могли да възникнат, вече са обхванати от няколко разпоредби на посочения регламент. Подборът и възнаграждението на агенцията за кредитен рейтинг от страна на оценяваното предприятие (моделът „емитентът плаща“) поражда конфликти на интереси. При този модел има стимули агенциите за кредитен рейтинг да присъждат надценени рейтинги на емитента с цел осигуряване на дългогодишни стопански взаимоотношения, гарантиращи приходи, или осигуряващи на допълнителна работа и приходи. Освен това връзките между акционерите на агенциите за кредитен рейтинг и оценяваните лица могат да доведат до възникване на конфликти на интереси, които не са достатъчно обхванати от съществуващите правила. В резултат на това кредитните рейтинги, присъдени в рамките на модела „емитентът плаща“, могат да бъдат възприемани като кредитните рейтинги, които са от полза за емитента, а не като кредитните рейтинги, необходими на инвеститора. Важно е да се подобрят условията за независимост, които се прилагат по отношение на агенциите за кредитен рейтинг, за да се повиши равнището на надеждност на кредитните рейтинги, присъдени в рамките на модела „емитентът плаща“.
(11)
За да се засили конкуренцията на пазар, доминиран до момента от три агенции за кредитен рейтинг, следва да се вземат мерки за поощряване на използването на услугите на по-малки агенции за кредитен рейтинг. В последно време емитентите или свързани трети страни имат практиката да искат кредитен рейтинг от две или повече агенции за кредитен рейтинг и затова, когато иска два или повече кредитни рейтинга, емитентът или свързаната трета страна следва да обмисли ангажирането на поне една агенция за кредитен рейтинг, която не притежава повече от 10 % от общия пазарен дял и която би могла да бъде оценена от емитента или свързаната трета страна като способна да определи рейтинг за съответната емисия или лице.
(12)
Пазарът на кредитни рейтинги показва, че по традиция агенциите за кредитен рейтинг и оценяваните лица поддържат дългосрочни отношения. Това повишава риска от сближаване, като агенцията за кредитен рейтинг може да стане твърде благосклонно настроена към желанията на оценяваното лице. При тези обстоятелства безпристрастността на агенциите за кредитен рейтинг с течение на времето може да бъде поставена под въпрос. Наистина, агенции за кредитен рейтинг, които са ангажирани и получават плащания от корпоративен емитент, са стимулирани да издават завишени благоприятни рейтинги за оценяваното лице или за дългови инструменти с цел поддържане на стопански отношения с емитента. За емитентите също има стимули, които са в полза на трайни взаимоотношения, като например „ефекта на заключването“, при който емитентът се въздържа от промяна на агенцията за кредитен рейтинг, тъй като промяната би могла да доведе до безпокойство у инвеститорите по отношение на кредитоспособността на емитента. Този проблем вече бе установен в Регламент (ЕС) № 1060/2009 г., който изисква агенциите за кредитен рейтинг да прилагат ротационен механизъм за постепенни промени в аналитичните екипи и в комитетите за определяне на кредитни рейтинги, така че независимостта на рейтинговите анализатори и лицата, одобряващи кредитните рейтинги, да не бъде накърнена. Успехът на тези правила обаче е силно зависим от вътрешните практики в агенциите за кредитен рейтинг, а именно реалната независимост и професионализъм на служителите на агенцията за кредитен рейтинг, съпоставена със стопанските интереси на самата агенция за кредитен рейтинг. Тези правила не бяха разработени така, че да предоставят достатъчна гаранция по отношение на трети страни и да намалят ефективно или да предотвратят конфликтите на интереси, произтичащи от дългогодишни взаимоотношения. Един начин за постигане на това би могъл да бъде ограничаване на периода, през който дадена агенция за кредитен рейтинг може да предоставя без прекъсване кредитни рейтинги на един и същ емитент или на негови дългови инструменти. Определянето на максималната продължителност на договорните отношения между емитента, който е оценяван или който е издал оценявани дългови инструменти, и агенцията за кредитен рейтинг следва да премахне стимулите за издаването на благоприятни кредитни рейтинги за този емитент. Освен това утвърждаването на изискването за ротация на агенциите за кредитен рейтинг като нормална и редовна пазарна практика следва също да доведе до смекчаване на „ефекта на заключване“. Накрая, ротацията на агенциите за кредитен рейтинг следва да окаже положително влияние върху пазара на кредитни рейтинги, тъй като тя би улеснила навлизането на пазара на нови участници и предлага на съществуващите агенции за кредитен рейтинг възможност да разширят своята дейност върху нови области.
(13)
Същевременно е важно прилагането на ротационния механизъм да е уредено така, че ползите от механизма да бъдат по-големи от отрицателните последици, които той би могъл да породи. Честата ротация например би могла да доведе до по-големи разходи за емитентите и агенциите за кредитен рейтинг, тъй като разходите, свързани с оценяване на нов субект или финансов инструмент, са по правило по-високи от разходите за наблюдение на вече присъден кредитен рейтинг. Също така установяването на агенция за кредитен рейтинг отнема значително време и ресурси, независимо дали става дума за специализиран в определена ниша участник или за агенция за кредитен рейтинг, покриваща всички класове активи. Освен това постоянната ротация на агенции за кредитен рейтинг би могла да има значително въздействие върху качеството и последователността на кредитните рейтинги. Не по-малко важно е ротационният механизъм да бъде прилаган с достатъчни предпазни мерки, които да позволят на пазара да се адаптира постепенно преди евентуалното засилване на механизма в бъдеще. Това би могло да се постигне чрез ограничаване на обхвата на механизма до пресекюритизации, което е ограничен източник на банково финансиране, като същевременно се позволи наблюдението на вече присъдените кредитни рейтинги да продължи при поискване, дори и след като ротацията стане задължителна. По този начин и като общо правило ротацията следва да засегне единствено новите пресекюритизации с базови активи на един и същ инициатор. Комисията следва да преразгледа дали е уместно да се запази ограничен ротационен механизъм и дали той да бъде приложен за други класове активи, и ако това е така, дали за другите класове е оправдано различно третиране по отношение, например, на дължината на максималния срок на договорните отношения. Когато ротационният механизъм е установен за други класове активи, Комисията следва да оцени дали е необходимо да се въведе задължение за агенцията за кредитен рейтинг при изтичането на максималната продължителност на договорните отношения да предостави информация за емитента и за оценяваните финансови инструменти (предавателно досие) на застъпващата агенция за кредитен рейтинг.
(14)
Подходящо е да се въведе ротация на пазара за кредитен рейтинг за пресекюритизации. Първо, това е сегмент от европейския пазар на секюритизации, който има по-ниски от очакваните резултати след финансовата криза, и следователно необходимостта от мерки по отношение на конфликти на интереси е най-голяма за него. Второ, макар кредитният риск по дългови инструменти, издадени например от корпоративни субекти, да зависи във висока степен от капацитета за обслужване на дълг на самия емитент, кредитният риск при пресекюритизациите е обикновено уникален за всяка трансакция. Следователно когато се прави пресекюритизация, няма голям риск от загуба на знание при наемането на нова агенция за кредитен рейтинг. С други думи, макар понастоящем да съществува само ограничен брой агенции за кредитен рейтинг, извършващи дейност на пазара за кредитен рейтинг за пресекюритизация, този пазар е по-естествено отворен за конкуренция и един ротационен механизъм би могъл да бъде движеща сила за повече динамика на този пазар. И накрая, пазарът за кредитен рейтинг за пресекюритизация се доминира от няколко големи агенции за кредитен рейтинг, но съществуват и други участници, които натрупват експертен опит в тази област.
(15)
Редовната ротация на агенциите за кредитен рейтинг, които присъждат кредитен рейтинг за пресекюритизации, следва да доведе до повече многообразие при оценяването на кредитоспособността. Многобройните и различни виждания, перспективи и методологии, използвани от агенциите за кредитен рейтинг, следва да водят до присъждане на по-разнообразни кредитни рейтинги и в крайна сметка да подобрят качеството на оценката на кредитоспособността на пресекюритизациите. За да има това многообразие въздействие и за да се избегне рискът от самодоволство както на инициаторите, така и на агенциите за кредитен рейтинг, максималната продължителност, за която на агенцията за кредитен рейтинг се допуска да оценява пресекюритизации от един и същ инициатор, трябва да бъде ограничена до равнище, което да гарантира редовни актуални прегледи на кредитоспособността. Периодът от четири години е подходящ, като се имат предвид тези фактори, както и необходимостта да се осигури приемственост по отношение на кредитните рейтинги. Когато са ангажирани най-малко четири агенции за кредитен рейтинг, целите на ротационния механизъм вече са изпълнени, поради което изискването за ротация не следва да се прилага. За да се гарантира истинска конкуренция, освобождаване следва да се прилага само когато най-малко четири от ангажираните агенции за кредитен рейтинг оценяват определен дял от подлежащите на оценка финансови инструменти на инициатора.
(16)
Уместно е ротационният механизъм за пресекюритизациите да се структурира с оглед на инициатора. Пресекюритизациите се издават от дружество със специално предназначение без никакъв значителен капацитет за обслужване на дълга. Следователно при структуриране на ротацията с оглед на емитента механизмът би се оказал неефективен. И обратно, структуриране на ротацията с оглед на спонсора би означавало на практика почти винаги да се прилага освобождаването.
(17)
Един ротационен механизъм би бил важен инструмент за намаляване на бариерите пред навлизането на пазара за кредитен рейтинг за пресекюритизации. Същевременно обаче това би могло да затрудни допълнително новите участници на пазара да си осигурят място на пазара, защото не би им било разрешено да задържат клиентите си. Поради това е целесъобразно да се въведе освобождаване от ротационния механизъм за малки агенции за кредитен рейтинг.
(18)
За да бъде ефективен, ротационният механизъм трябва да бъде прилаган по надежден начин. Изискването за ротация няма да може да изпълни целите си, ако напускащата агенция за кредитен рейтинг получи право отново да присъжда рейтинг за пресекюритизации от същия инициатор в рамките на твърде кратък период от време. Следователно е необходимо да се предвиди подходящ срок, в рамките на който напускащата агенция за кредитен рейтинг да не може да бъде ангажирана да оценява пресекюритизации от същия инициатор отново. Този период следва да бъде достатъчно дълъг, за да позволи на застъпващата агенция за кредитен рейтинг да предостави ефективно своите услуги за кредитен рейтинг, за да се гарантира, че пресекюритизациите са наистина обект на нов контрол, следващ различен подход, и да се гарантира, че кредитните рейтинги, присъдени от новата агенция за кредитен рейтинг, осигуряват достатъчна приемственост. Същевременно, за да може ротационният механизъм да функционира правилно, продължителността на периода е ограничена от предлагането на агенции за кредитен рейтинг, разполагащи с достатъчно експертен опит в областта на пресекюритизациите. Следователно дължината на периода следва да бъде пропорционална и следва като цяло да бъде равна на дължината на изтеклия договор на напускащата агенция за кредитен рейтинг, но да не надвишава четири години.
(19)
Изискването за редовна ротация на агенциите за кредитен рейтинг е пропорционално на преследваната цел. Изискването се прилага само за регистрирани агенции за кредитен рейтинг, които са регулирани и които предоставят услуга, засягаща обществените интереси (кредитни рейтинги, които могат да бъдат използвани за регулаторни цели) при модела „емитентът плаща“ и за определен клас активи (пресекюритизации). Привилегията да извършваш услуги, за които се признава, че играят важна роля в регулирането на пазара на финансови услуги, и да бъдеш одобрен да изпълняваш тази функция, поражда необходимостта от спазване на някои задължения, за да се гарантира независимостта и усещането за независимост при всякакви обстоятелства. Агенция за кредитен рейтинг, която няма право да присъжда рейтинг на пресекюритизации на определен инициатор, въпреки това ще може да присъжда рейтинги на пресекюритизации от други инициатори, както и да присъжда рейтинги на други класове активи. В пазарен контекст, в който правилото за ротация се прилага спрямо всички пазарни участници, възможностите за стопанска дейност също ще се увеличат, тъй като всички агенции за кредитен рейтинг ще трябва да се сменят. Освен това агенциите за кредитен рейтинг могат да издават непоискани кредитни рейтинги на пресекюритизации от един и същ инициатор, като използват натрупания опит. Непоисканите кредитни рейтинги не са ограничени от модела „емитентът плаща“ и следователно теоретично са по-слабо засегнати от потенциални конфликти на интереси. За клиентите на агенциите за кредитен рейтинг максималната продължителност на договорните отношения с агенция за кредитен рейтинг и изискването за наемане на повече от една агенция за кредитен рейтинг също представляват ограничения на свободата им да извършват своя собствена стопанска дейност. Тези ограничения обаче са необходими с оглед на интересите на обществото, като се има предвид влиянието на модела „емитентът плаща“ върху необходимата независимост на агенциите за кредитен рейтинг, за да се осигурят независими кредитни рейтинги, които могат да се използват от инвеститорите за регулаторни цели. В същото време тези ограничения не надхвърлят това, което е необходимо, и трябва да се разглеждат по-скоро като повишаващи кредитоспособността на пресекюритизациите по отношение на останалите участници и в крайна сметка на целия пазар.
(20)
Независимостта на агенцията за кредитен рейтинг по отношение на оценяваното лице също е засегната от възможен конфликт на интереси на нейни значими акционери спрямо оценяваното лице. Акционер в агенция за кредитен рейтинг може да бъде член на административния или надзорния съвет на оценявано лице или на свързана с него трета страна. Регламент (ЕО) № 1060/2009 разглежда този случай единствено по отношение на конфликти на интереси, причинени от рейтинговите анализатори, лицата, одобряващи кредитните рейтинги, или други лица, наети в агенциите за кредитен рейтинг. Посоченият регламент обаче не казва нищо по отношение на потенциални конфликти на интереси във връзка с акционери или членове на агенциите за кредитен рейтинг. С оглед подобряване на разбирането за независимост на агенциите за кредитен рейтинг спрямо лица, на които се присъжда рейтинг, е целесъобразно да се разширят съществуващите правила, установени в посочения регламент, приложими за конфликти на интереси, причинени от служителите на агенциите за кредитен рейтинг и за онези, причинени от акционери или членове, които имат важна позиция в рамките на агенцията за кредитен рейтинг. Ето защо агенциите за кредитен рейтинг следва да се въздържат от присъждане на кредитни рейтинги или следва да обявяват, че кредитният рейтинг може да бъде засегнат, когато акционер или член, притежаващ 10 % от правата на глас в тази агенция, е също така член на административния или надзорния съвет на оценяваното лице или е инвестирал в оценявано лице, когато инвестицията достига определен размер. Освен това, фактът че акционер или член, притежаващ най-малко 5 % от правата на глас на тази агенция за кредитен рейтинг, е инвестирал в оценяваното лице или е член на административния или надзорния съвет на оценяваното лице, следва да се оповести пред обществеността, най-малкото ако инвестицията достигне определен размер. Освен това, когато акционер или съдружник е в състояние да упражни съществено влияние върху дейността на агенцията за кредитен рейтинг, това лице не следва да предоставя консултантски или съвещателни услуги на оценяваното лице или на свързана трета страна по отношение на корпоративната или правна структура, активите, пасивите или дейността.
(21)
За да се осигури практическо прилагане на правилата за независимост и предотвратяване на конфликти на интереси, установени в Регламент (ЕО) № 1060/2009 и за да се предотврати тяхната неефективност, е необходим немалък брой агенции за кредитен рейтинг, които не са свързани нито с напускащата агенция за кредитен рейтинг в случая на ротацията, нито с агенция, предоставяща паралелно услуги за кредитен рейтинг на същия емитент. Целесъобразно е да се изисква строго разделение между напускащата агенция и застъпващата агенция в случай на ротация, както и на двете агенции за кредитен рейтинг, предоставящи паралелно услуги за кредитен рейтинг на един и същ емитент. Агенциите за кредитен рейтинг не следва да бъдат свързани помежду си чрез контролно управление, бидейки част от една и съща група от агенции за кредитен рейтинг, чрез акционерно участие или членство, чрез упражняване на права на глас в някоя от останалите агенции за кредитен рейтинг, както и чрез възможността да се назначават членове на административните или надзорните съвети на някоя от останалите агенции за кредитен рейтинг.
(22)
Агенциите за кредитен рейтинг следва да създадат, поддържат, прилагат и документират ефективна структура за вътрешен контрол за прилагане на политики и процедури за превенция и контрол на евентуални конфликти на интереси и за гарантиране на независимостта на кредитните рейтинги, рейтинговите анализатори и рейтинговите екипи по отношение на акционери, административни органи и органи за управление, и продажбени и маркетингови дейности. Във връзка с корпоративното управление, с организационни въпроси и въпроси, свързани с управлението на конфликти на интереси, следва да бъдат въведени стандартни работни процедури. Стандартните работни процедури следва периодично да бъдат преразглеждани и наблюдавани за да се оцени тяхната ефективност и необходимостта от актуализирането им.
(23)
Разбирането за независимост на агенциите за кредитен рейтинг ще бъде особено засегнато в случай, че едни и същи акционери или членове инвестират в различни агенции за кредитен рейтинг, които не принадлежат към една и съща група от агенции за кредитен рейтинг, или поне ако тази инвестиция достигне определен размер, който би могъл да позволи на тези акционери или членове да упражняват известно влияние върху дейността на агенцията за кредитен рейтинг. Ето защо с цел да се гарантира независимостта (и разбирането за независимост) на агенциите за кредитен рейтинг, е уместно да се предвидят по-строги правила относно отношенията между агенциите за кредитен рейтинг и техните акционери или членове. По тази причина никое лице не следва едновременно да има участие от 5 или повече процента в повече от една агенция за кредитен рейтинг, освен ако засегнатите агенции за кредитен рейтинг принадлежат към една и съща група.
(24)
Целта да се гарантира достатъчна независимост на агенциите за кредитен рейтинг изисква инвеститорите да не притежават едновременно инвестиции от 5 % или повече в повече от една агенция за кредитен рейтинг. Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за емитентите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (10) предвижда лицата, контролиращи най-малко 5 % от правата на глас в дружество, регистрирано на борсата, да оповестяват публично този факт с оглед, наред с другото, на интереса на инвеститорите да са наясно със структурата за гласуване в подобно дружество. Смята се, че 5 % са сериозен дял, чрез който може да се влияе върху структурата на гласуване в дадено дружество. Следователно е уместно използването на прага от 5 % с цел ограничаване на едновременното инвестиране в повече от една агенция за кредитен рейтинг. Тази мярка не може да се смята за непропорционална, като се има предвид, че никоя от регистрираните агенции за кредитен рейтинг в Съюза не е допусната до търговия на регулиран пазар и следователно не е обект на правилата за прозрачност и процедурните правила, които се прилагат спрямо дружествата, допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза в съответствие с Директива 2004/109/ЕО. Често предприятията, които не са допуснати до търговия на регулиран пазар се управляват посредством акционерни протоколи или споразумения, а броят на акционерите или членовете обикновено е незначителен. Следователно, макар и миноритарен, делът в агенция за кредитен рейтинг, която не е допусната до търговия на регулиран пазар може да окаже влияние. Независимо от това, с цел да се гарантира възможността за чисто икономически инвестиции в агенциите за кредитен рейтинг, това ограничение за едновременно инвестиране в повече от една агенция за кредитен рейтинг няма да обхваща инвестиции, реализирани чрез колективни инвестиционни схеми, управлявани от трети страни, независими от инвеститора и извън обхвата на влиянието на инвеститора.
(25)
Разпоредбите на настоящия регламент относно конфликти на интереси по отношение на структурата на акционерите не следва да се отнасят само за пряко, а и за непряко притежаване на дялове, тъй като в противен случай тези правила биха били лесни за заобикаляне. Агенциите за кредитен рейтинг следва да положат всички усилия да познават непреките си акционери, така че да могат да избягват всички потенциални конфликти на интереси в това отношение.
(26)
Ефективността на правилата за независимост и предотвратяване на конфликти на интереси, които изискват от агенциите за кредитен рейтинг да не предоставят за дълъг период от време услуги за кредитни рейтинги на един и същ емитент, може да бъдат накърнени, ако агенциите за кредитен рейтинг придобият правото да стават значими акционери или членове на други агенции за кредитен рейтинг.
(27)
Важно е да се гарантира, че промените на рейтингови методологии не водят до по-благосклонни методологии. За тази цел емитентите, инвеститорите и други заинтересовани страни следва да имат възможност да изразят мненията си за всякакви планирани промени в рейтинговите методологии. Това ще им помогне да разберат логиката на новите методологии и на съответната промяна. Коментарите, предоставени от емитентите и инвеститорите по проекта за методологии, могат да дадат ценни идеи на агенциите за кредитен рейтинг при определяне на техните методологии. ЕОЦКП следва също да бъде уведомяван за планирани промени. Въпреки че Регламент (ЕО) № 1060/2009 възложи на ЕОЦКП правомощието да се уверява, че използваните от агенциите за кредитен рейтинг методологии са строги, систематични, последователни и подлежат на утвърждаване въз основа на историческия опит, включително бек-тестване, този процес на проверка не следва да дава на ЕОЦКП правомощия да преценява целесъобразността на предложената методология или съдържанието на кредитните рейтинги, присъдени след прилагането на методологии. Когато е уместно, рейтинговите методологии следва да вземат предвид финансовите рискове, произтичащи от опасностите за околната среда.
(28)
Поради сложността на структурираните финансови инструменти агенциите за кредитен рейтинг не винаги успяваха да осигурят достатъчно високо качество на кредитните рейтинги, присъждани за инструменти. Това доведе до загуба на доверието на пазара в този тип кредитни рейтинги. С цел възвръщане на доверието би било подходящо да се изисква от емитентите или от свързани трети страни да ангажират най-малко две различни агенции за кредитен рейтинг при предоставяне на кредитни рейтинги за структурирани финансови инструменти, които биха могли да присъдят различни и конкурентни оценки. Това би могло да намали и прекалената зависимост от един единствен кредитен рейтинг.
(29)
Предложението за директива относно достъпа до дейността на кредитни институции и пруденциалния надзор на кредитните институции и инвестиционните посредници и предложението за регламент относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници, които трябва да заменят Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (11) и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (12), въвеждат изискване за банките и инвестиционните посредници да оценяват кредитния риск във връзка със субекти и финансови инструменти, в които те самите инвестират, а не просто да се доверяват в това отношение на кредитни рейтинги. Това изискване следва да бъде разширено, така че да обхване другите участници на финансовия пазар, регламентирани в правото на Съюза, включително инвестиционните управители. За всички участници на финансовия пазар обаче това изискване следва да се прилага по пропорционален начин, като се отчитат естеството, мащабът и сложността на съответния участник. Държавите-членки не следва да имат право да налагат или запазват правила, които позволяват по-строга зависимост на тези инвеститори от кредитните рейтинги.
(30)
Освен това ще се подобри способността на инвеститора да направи информирана оценка на кредитното качество на структурираните финансови инструменти, ако инвеститорите разполагат с достатъчно информация относно тези инструменти. Например, тъй като рискът по структурирани финансови инструменти зависи в голяма степен от качеството и показателите за резултати на базовите активи, би следвало да се предостави на инвеститорите повече информация за базовите активи. Това би намалило зависимостта на инвеститорите от кредитните рейтинги. Освен това разкриването на съответната информация относно структурираните финансови инструменти вероятно ще засили конкуренцията между агенциите за кредитен рейтинг, тъй като това може да доведе до увеличаване на броя на непоисканите кредитни рейтинги. До януари 2016 г. Комисията следва да преразгледа и да докладва относно целесъобразността на разширяването на обхвата на това изискване за разкриване, за да се обхванат други финансови продукти. Например, съществуват други финансови продукти, като обезпечените облигации и други обезпечени дългови инструменти, при които рискът зависи в голяма степен от характеристиките на базовите активи и при които би могло да е подходящо да се предостави повече информация на инвеститорите за обезпечението.
(31)
Инвеститори, емитенти и други заинтересовани страни следва да имат достъп до актуална рейтингова информация на основна страница в интернет. Европейската рейтингова платформа следва да бъде създадена от ЕОЦКП и следва да позволи на инвеститорите лесно да сравняват всички съществуващи кредитни рейтинги за конкретно лице, на което се прави оценка. Важно е страницата в интернет на Европейската рейтингова платформа да показва всички налични кредитни рейтинги за даден инструмент, за да може да позволи на инвеститорите да отчетат цялото многообразие от мнения, преди да вземат сами инвестиционно решение. Същевременно, за да няма отрицателно въздействие върху възможността кредитните агенции да оперират по модела „инвеститорът плаща“, тези кредитни рейтинги не следва да се включват в Европейската рейтингова платформа. Европейската рейтингова платформа следва да помогне на по-малките и новите агенции за кредитен рейтинг да бъдат по-забележими. Европейската рейтингова платформа следва да включи централния регистър на ЕОЦКП, за да създаде една платформа за всички налични кредитни рейтинги за даден инструмент и за информацията за резултатите от минали периоди, публикувана от централния регистър. Европейският парламент подкрепи публикуването на кредитни рейтинги в своята резолюция относно агенциите за кредитен рейтинг от 8 юни 2011 г.
(32)
Кредитните рейтинги, независимо от това дали са присъдени с регулаторна цел или не, имат значително влияние върху инвестиционните решения и върху имиджа и финансовата привлекателност на емитентите. Ето защо агенциите за кредитен рейтинг носят сериозна отговорност пред инвеститорите и емитентите да гарантират, че спазват Регламент (ЕО) № 1060/2009, така че техните кредитни рейтинги да бъдат независими, обективни и с подходящо качество. Инвеститорите и емитентите обаче не винаги могат да изискат прилагането на отговорността на агенцията за кредитен рейтинг спрямо тях. Особено трудно може да бъде да се установи гражданска отговорност на агенция за кредитен рейтинг при липсата на договорни отношения между агенция за кредитен рейтинг и например инвеститор или емитент, на които са присъдени непоискани рейтинги. Емитентите могат също да се сблъскат с трудности при прилагането на гражданската отговорност на агенциите за кредитен рейтинг спрямо тях, дори когато имат договорно отношение със съответните агенции за кредитен рейтинг: понижаването на кредитен рейтинг например, за което решението е взето в нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009, извършено умишлено или поради груба небрежност, може да има отрицателно отражение върху репутацията и разходите за финансиране на емитент и така да му нанесе щети, дори когато не е обект на отговорност по договор. Ето защо е важно да се осигури адекватно право на регресен иск за инвеститори, които с разумно основание са се доверявали на кредитен рейтинг, присъден в нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009, както и за емитенти, понесли щети поради кредитен рейтинг, присъден в нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Инвеститорът и емитентът следва да могат да държат отговорна агенцията за кредитен рейтинг за щети, нанесени поради нарушение на този регламент, което е оказало влияние върху рейтинговата оценка. Макар инвеститорите и емитентите, които имат договорни отношения с агенция за кредитен рейтинг, да могат да предпочетат да предявят иск срещу тази агенция за кредитен рейтинг на основание нарушаване на договор, възможността за търсене на компенсация за нарушаването на Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде достъпно за всички инвеститори и емитенти, независимо дали между страните съществуват договорни отношения.
(33)
Следва да е възможно агенциите за кредитен рейтинг да носят отговорност, ако нарушават с умисъл или поради груба небрежност правилата, наложени от Регламент (ЕО) № 1060/2009. Този стандарт за грешка е подходящ, тъй като дейността на агенциите за кредитен рейтинг включва известна степен на оценка на сложни икономически фактори и прилагането на различни методологии може да доведе до различни рейтингови резултати, нито един от които не може да бъде считан за неправилен. Освен това е уместно агенциите за кредитен рейтинг да носят потенциално неограничена отговорност само когато нарушават Регламент (ЕО) № 1060/2009 умишлено или поради груба небрежност.
(34)
Инвеститорът или емитентът, предявяващ иск за нарушаването на Регламент (ЕО) № 1060/2009, следва да представи точна и подробна информация, която сочи, че агенцията за кредитен рейтинг е извършила подобно нарушение на правилата на посочения регламент. Това следва да се оцени от компетентния съд, като се взема предвид това, че инвеститорът или емитентът може да няма достъп до информация, която е изцяло в сферата на агенцията за кредитен рейтинг.
(35)
Въпроси на гражданската отговорност на дадена агенция за кредитен рейтинг, които не са обхванати или определени от настоящия регламент, включително причинността и понятието „груба небрежност“, следва да се решават с помощта на приложимото национално право и с оглед на съответните правила на международното частно право. По-конкретно, държавите-членки следва да разполагат с възможността да поддържат национални режими на гражданската отговорност, които да са по-благоприятни за инвеститорите или емитентите и да не се основават на нарушаване на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Компетентният съд, който решава относно иска за гражданска отговорност, внесен от даден инвеститор или емитент, следва да бъде определен от съответните правила на международното частно право.
(36)
Фактът, че институционалните инвеститори, включително инвестиционните мениджъри, са задължени да правят собствена оценка на кредитното качество на активи, не следва да възпрепятства съдилищата да установяват, че нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 от дадена агенция за кредитен рейтинг е причинило щети на инвеститор, за които агенцията за кредитен рейтинг носи отговорност. Въпреки че този регламент ще подобри възможностите на инвеститорите да направят собствена оценка на риска, те ще продължат да имат по-ограничен достъп до информация в сравнение с агенциите за кредитен рейтинг. Освен това е възможно по-специално по-малките инвеститори да нямат възможност за критична оценка на кредитен рейтинг, присъден от агенции за кредитен рейтинг.
(37)
Държавите-членки и ЕОЦКП следва да гарантират, че всички санкции, наложени съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009, се оповестяват публично само когато това публично оповестяване би било съразмерно.
(38)
С цел по-нататъшно смекчаване на конфликтите на интереси и улесняване на лоялната конкуренция на пазара за кредитен рейтинг е важно да се гарантира, че таксите, начислявани от агенциите за кредитен рейтинг на клиентите, не са дискриминационни. Разлики в таксите, събирани за един и същи вид услуга, следва да бъдат оправдани само поради различие в действителните разходи за предоставянето на тази услуга на различни клиенти. Освен това таксите, начислявани за услуги за кредитен рейтинг на даден емитент, не следва да зависят от резултатите или крайния продукт от извършената работа, нито от предоставянето на свързани (допълнителни) услуги. Освен това, с цел да се даде възможност за ефективен надзор на тези правила, агенциите за кредитен рейтинг следва да оповестяват пред ЕОЦКП таксите, получени от всеки един клиент, и общата ценова политика.
(39)
С цел да се допринесе за присъждането на актуални и достоверни държавни рейтинги и да се улесни разбирането от страна на потребителите, е важно редовното преразглеждане на тези рейтинги. Важно е също така да се повиши прозрачността за извършваната проучвателна дейност, персонала, ангажиран с подготовката на държавните рейтинги и допусканията, на които се основават кредитните рейтинги, направени от агенциите за кредитен рейтинг във връзка с държавен дълг.
(40)
Съществено е инвеститорите да имат подходяща информация, за да оценяват кредитоспособността на държави-членки. В рамките на своето наблюдение на икономическите и фискалните политики на държавите-членки Комисията събира и обработва данни за икономическото, финансовото и фискалното състояние и резултати на всички държави-членки, повечето от които са публикувани от Комисията и следователно могат да се използват от инвеститорите за оценка на потенциалната кредитоспособност на държави-членки. Когато е уместно и когато съществуват данни, при спазване на съответните приложими правила за поверителност в рамките на своето наблюдение на икономическите и фискалните политики на държавите-членки Комисията следва да допълва съществуващото докладване относно икономическите резултати на държавите-членки с евентуални допълнителни фактори или показатели, които могат да помогнат на инвеститорите да оценят кредитоспособността на държави-членки. Тези фактори следва да се предоставят на обществеността, като допълват съществуващите публикации и друга публично оповестявана информация, с оглед да се дадат на инвеститорите допълнителни данни, които да им помогнат да оценят кредитоспособността на суверенни субекти и тяхната информация относно задлъжнялостта. Като се има предвид горепосоченото, Комисията следва да разгледа възможността за разработване на европейска оценка на кредитоспособността, за да даде възможност на инвеститорите да извършат безпристрастна и обективна оценка на кредитоспособността на държавите-членки, като отчита конкретното икономическо и социално развитие. При необходимост Комисията следва да представи подходящи законодателни предложения.
(41)
Действащите правила предвиждат кредитните рейтинги да бъдат съобщавани на оценяваното лице 12 часа преди публикуването им. С цел да се избегне съобщаването на тази информация в извънработно време и да се остави достатъчно време на оценяваното лице за проверка на точността на данните, на които се основава кредитният рейтинг, че информацията, предоставяна на оценяваното лице, следва да бъде на разположение един цял работен ден преди публикуването на кредитния рейтинг или на рейтинговите перспективи. Списъкът с лица, които могат да получат тази информация, следва да е ограничен и ясно определен от оценявания субект.
(42)
С оглед на особеностите на държавните рейтинги и с цел намаляване на риска от неустойчивост, е необходимо и пропорционално да се изисква от агенциите за кредитен рейтинг да публикуват тези рейтинги едва след приключването на търговията на местата за търговия, установени в Съюза, както и поне един час преди тяхното отваряне. На същото основание е уместно и пропорционално и това, в края на декември агенциите за кредитен рейтинг да публикуват календар за следващите 12 месеца, посочващ датите на публикуване на държавни рейтинги и съответстващите им дати за публикуване на свързани с тях рейтингови перспективи, когато е приложимо. Подобни дати следва да се определят за петъчни дни. Само по отношение на непоискани държавни рейтинги броят на публикуванията в календара следва да бъде ограничен на между две и три. Когато това е необходимо за изпълнение на законовите им задължения, на агенциите за кредитен рейтинг следва да се позволява да се отклоняват от обявения от тях календар, като обясняват подробно причините за подобно отклонение. Подобно отклонение обаче не следва да се извършва рутинно.
(43)
На основата на развитието на пазара Комисията следва да представи доклад до Европейския парламент и до Съвета, в който се проучва доколко е уместно и по какъв начин да се подкрепи Европейска публична агенция за кредитен рейтинг, предназначена да оценява кредитоспособността на държавния дълг на държавите-членки, и/или Европейска фондация за кредитен рейтинг за всички други кредитни рейтинги. Ако е необходимо, Комисията следва да внесе съответните законодателни предложения.
(44)
С оглед спецификата на държавните рейтинги и за да се избегне рискът от „заразяване“ в рамките на Съюза, изявления, обявяващи преразглеждане на рейтингите на дадена група от държави, следва да се забранят, ако не са придружени от индивидуални доклади за държавите. Освен това, с оглед да се повиши достоверността и достъпността на източниците на информация, използвани от агенциите за кредитен рейтинг в публичните съобщения относно потенциални промени на държавни рейтинги, различни от кредитни рейтинги, рейтингови перспективи и придружаващите ги съобщения за пресата, подобни съобщения следва винаги да се основават на информация от сферата на оценявания субект, която е оповестена със съгласието на оценявания субект, освен ако информацията не е налична от общодостъпни източници. Когато правната рамка, приложима за оценявания субект, предвижда, че оценяваният субект не трябва да оповестява подобна информация, като например вътрешна информация съгласно определението в член 1, точка 1 от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (13), оценяваният субект не трябва да дава съгласието си.
(45)
За целите на прозрачността при публикуване на своите държавни рейтинги агенциите за кредитен рейтинг трябва да обяснят в съобщенията си за пресата или докладите си ключовите фактори в основата на тези кредитни рейтинги. Прозрачността за държавните рейтинги обаче не следва да бъде от окончателно значение за посоката на националните политики (икономически, в областта на труда и други). Ето защо, макар тези политики да могат да служат за фактор, според който агенцията за кредитен рейтинг да оценява кредитоспособността на суверенен субект или на неговите финансови инструменти, и да могат да се използват за обяснение на основните причини за даден държавен рейтинг, не следва да се позволяват преки или изрични изисквания или препоръки от агенции за кредитен рейтинг към суверенни субекти относно тези политики. Агенциите за кредитен рейтинг следва да се въздържат от всякакви преки или изрични препоръки относно политиките на суверенни субекти.
(46)
Техническите стандарти в сектора на финансовите услуги следва да осигурят адекватната защита на вложителите, инвеститорите и потребителите в целия Европейски съюз. Като на орган с високоспециализиран експертен опит би било ефикасно и целесъобразно на ЕОЦКП да се възложи разработването и предоставянето на Комисията на проекти за регулаторни и технически стандарти за изпълнение, които не включват политически избор.
(47)
Комисията следва да приеме проекта на регулаторни технически стандарти, разработен от ЕОЦКП относно съдържанието, честотата и представянето на информацията, която трябва да се предостави от страна на емитентите за структурирани финансови инструменти, представянето на информацията, включително структурата, формата, методиката и периода на отчитане, която агенциите за кредитен рейтинг следва да предоставят на ЕОЦКП по отношение на Европейската рейтингова платформа и съдържанието и формата на периодичното докладване за такси, начислявани от агенциите за кредитен рейтинг, за целите на текущия надзор от ЕОЦКП. Комисията следва да одобри тези стандарти посредством делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС и в съответствие с разпоредбите на членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(48)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 разрешава кредитни рейтинги, присъдени в трети държави, да бъдат използвани за регулаторни цели, ако те са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, сертифицирани в съответствие с посочения регламент, или одобрени от агенции за кредитен рейтинг, установени в Съюза в съответствие с посочения регламент. Сертифицирането изисква Комисията да е приела решение за еквивалентност по отношение на регулаторния режим на трета държава спрямо агенциите за кредитен рейтинг, а признаването изисква действията на агенцията за кредитен рейтинг от трета държава да бъдат в съответствие с изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото съответните правила на Съюза. Някои от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се прилагат за оценките за еквивалентност и признаване. Това се отнася за онези разпоредби, които утвърждават задължения само за емитентите, но не и за агенциите за кредитен рейтинг. Освен това разпоредби, които се отнасят по-скоро до структурата на пазара на кредитни рейтинги в рамките на Съюза, а не за установяването на правила за поведение на агенциите за кредитен рейтинг, не следва да бъдат взимани под внимание в този контекст. За да може да се даде достатъчно време на трети държави да преразгледат регулаторните си рамки по отношение на оставащите нови разпоредби по същество, последните трябва да се прилагат само за целите на оценките на еквивалентността и признаването от 1 юни 2018 г. В тази връзка е важно да се припомни, че регулаторният режим на трета държава не следва да има еднакви правила като правилата, предвидени от настоящия регламент. Както вече е предвидено в Регламент (ЕО) № 1060/2009, за да бъде смятан за еквивалентен на регулаторния режим на Съюза или също толкова строг, регулаторният режим на третата държава следва да бъде достатъчен за постигането на практика на същите цели и резултати.
(49)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно - засилване на независимостта на агенциите за кредитен рейтинг, насърчаване на благоразумните процеси и методи на присъждане на кредитни рейтинги, смекчаване на рисковете, свързани с държавните рейтинги, намаляване на риска от предоверяване на кредитните рейтинги за участниците на пазара, както и гарантиране на правото на регресен иск за инвеститорите - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, с оглед на общоевропейската структура и въздействие на дейностите по определяне на кредитен рейтинг, които ще подлежат на надзор, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(50)
До края на 2013 г. Комисията следва да представи доклад относно осъществимостта на мрежа от по-малки агенции за кредитен рейтинг с цел засилване на конкуренцията на пазара. Този доклад следва да извършва оценка на европейската финансова и нефинансова подкрепа, както и на стимулите за създаване на такава мрежа, като се отчитат потенциални конфликти на интереси, произтичащи от подобно публично финансиране.
(51)
Европейският надзорен орган за защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14) и прие становище (15).
(52)
С оглед на гореизложеното Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1060/2009
Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
Предмет
С настоящия регламент се въвежда общ регулаторен подход за повишаване на добросъвестността, прозрачността, отговорността, доброто управление и независимостта на дейностите по определяне на кредитен рейтинг, допринасящ за качеството на кредитните рейтинги, присъждани в Съюза и за доброто функциониране на вътрешния пазар, като в същото време се постига високо ниво на защита на потребителите и инвеститорите. С него се установяват условия за присъждане на кредитни рейтинги и правила за организацията и функционирането на агенциите за кредитен рейтинг, включително техните акционери и съдружници, с цел да се насърчи независимостта на агенциите за кредитен рейтинг, избягването на конфликти на интереси и подобряването на защита на потребителите и инвеститорите.
Настоящият регламент също така определя задълженията на емитентите, инициаторите и спонсорите, установени в Съюза, във връзка със структурираните финансови инструменти.“
2)
В член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, буква м), член 4, параграф 2, параграф 3, уводна част, параграф 4, първа и втора алинея, член 5, параграф 1, уводна част, член 14, параграф 1 и приложение II, точка 1, думата„Общността“ се заменя със „Съюза“, а думата „общностното“ се заменя с „на Съюза“.
3)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
„регулаторни цели“ означава използването на кредитни рейтинги с конкретната цел да бъде спазено правото на Съюза или правото на Съюза, така както то се прилага чрез националното законодателство на държавите-членки;“
ii)
добавят се следните букви:
„па)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението по член 4, точка 1 от Директива 2006/48/ЕО;
пб)
„инвестиционен посредник“ означава инвестиционен посредник съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2004/39/ЕО;
пв)
„застрахователно предприятие“ означава застрахователно предприятие съгласно определението по член 13, точка 1 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (16);
пг)
„презастрахователно предприятие“ означава презастрахователно предприятие съгласно определението по член 13, точка 4 от Директива 2009/138/ЕО;
пд)
„институция за професионално пенсионно осигуряване“ означава институция за професионално пенсионно осигуряване съгласно определението по член 6, буква а) от Директива 2003/41/ЕО;
пе)
„управляващо дружество“ означава управляващо дружество съгласно определението по член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (17);
пж)
„инвестиционно дружество“ означава инвестиционно дружество което е получило разрешение в съответствие с Директива 2009/65/ЕО;
пз)
„лице, управляващо алтернативен инвестиционен фонд“ означава ЛУАИФ съгласно определението по член 4, параграф 1, буква б) от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (18);
пи)
„централен контрагент“ означава централен контрагент съгласно определението по член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (19), който е получил разрешение в съответствие с член 14 от посочения регламент;
пй)
„проспект“ означава проспект, публикуван съгласно Директива 2003/71/ЕО и Регламент (ЕО) № 809/2004;
iii)
букви р) и с) се заменят със следното:
„р)
„секторно законодателство“ означава законодателните актове на Съюза, посочени в букви па)-пй);
с)
„секторни компетентни органи“ означава националните компетентни органи, определени съгласно съответното секторно законодателство за надзор на кредитните институции, инвестиционните посредници, застрахователните предприятия, презастрахователните предприятия,, институциите за професионално пенсионно осигуряване,управляващите дружества, инвестиционните дружества лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове,централните контрагенти и проспектите.“;
iv)
добавят се следните букви:
„т)
„емитент“ означава емитент съгласно определението по член 2, параграф 1, буква з) от Директива 2003/71/ЕО;
у)
„инициатор“ означава инициатор съгласно определението по член 4, точка 41 от Директива 2006/48/ЕО;
ф)
„спонсор“ означава спонсор съгласно определението по член 4, точка 42 от Директива 2006/48/ЕО;
х)
„държавен рейтинг“ означава:
i)
кредитен рейтинг, който е присъден на държава или на регионален или местен орган на държавно управление;
ii)
кредитен рейтинг, при който емитентът на дълг или финансово задължение, дългова ценна книга или друг финансов инструмент е държава или регионален или местен орган на държавно управление, или дружество със специално предназначение за дадена държава или регионален или местен орган;
iii)
кредитен рейтинг, при който емитентът е международна финансова институция, създадена от две или повече държави, която има за цел да мобилизира финансиране и да осигурява финансова подкрепа в полза на членовете на тази международна финансова институция, които са засегнати или заплашени от тежки финансови проблеми;
ц)
„рейтингова перспектива“ означава становище по отношение на вероятната посока на изменение на кредитния рейтинг в краткосрочен или средносрочен план или и двете.“;
ч)
„непоискан кредитен рейтинг“ и „непоискан държавен рейтинг“означава съответно кредитен рейтинг или държавен рейтинг, присъждан от агенция за кредитен рейтинг, без това да бъде поискано;
ш)
„кредитна оценка“ означава мярка за кредитоспособност, получена от обобщаване и изразяване на данни, основани единствено на предварително зададена статистическа система или модел, без да се добавя съществен, специфичен за рейтинга, аналитичен принос от рейтингов анализатор;
щ)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, който е установен в Съюза;
аа)
„пресекюритизация“ означава пресекюритизация съгласно определението по член 4, точка 40а от Директива 2006/48/ЕО.“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. За целите на настоящия регламент терминът „акционер“ включва и действителни бенефициери съгласно определението в член 3, точка 6 от Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (20);
4)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Кредитните институции, инвестиционните посредници, застрахователните предприятия, презастрахователните предприятия,, институциите за професионално пенсионно осигуряване, управляващите дружества, инвестиционните дружества, лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, и централните контрагенти, могат да използват кредитните рейтинги за регулаторни цели единствено ако са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, установени в Съюза и регистрирани в съответствие с настоящия регламент.
Когато проспект съдържа препратка към кредитен рейтинг или кредитни рейтинги, емитентите, предлагащите страни или лицата, които искат да бъдат допуснати до търговия на регулиран пазар се уверяват, че проспектът съдържа също така на видно място ясна информация относно това дали кредитният рейтинг е присъден от кредитна агенция, установена в Съюза и регистрирана съгласно настоящия регламент.“;
б)
в параграф 3 буква б) се заменя със следното:
„б)
агенцията за кредитен рейтинг е проверила и е в състояние да докаже във всеки момент пред Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) („ЕОЦКП“), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (21), че извършените дейности по определяне на кредитен рейтинг от агенция за кредитен рейтинг от трета държава, в резултат на които е присъден подлежащият на признаване кредитен рейтинг, отговарят на изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото изискванията, предвидени в членове 6-12 и приложение I, с изключение на членове 6а, 6б, 8а, 8б, 8в и 11а, приложение I, раздел Б, точка 3, буква ба) и точки 3а и 3б.
5)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
в параграф 6, втора алинея, буква б) се заменя със следното:
„б)
агенциите за кредитен рейтинг в тази трета държава са подчинени на правно обвързващи правила, които са еквивалентни на правилата, посочени в членове 6-12 и приложение I, с изключение на членове 6а, 6б, 8а, 8б, 8в и 11а, приложение I, раздел Б, точка 3, буква ба) и точки 3а и 3б; както и“;
б)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. Членове 20, 23б и 24 се прилагат по отношение на агенциите за кредитен рейтинг, сертифицирани съгласно член 5, параграф 3 и присъдените от тях кредитни рейтинги.“;
6)
в дял I се създават следните членове:
„Член 5а
Предоверяване на финансовите институции в кредитните рейтинги
1. Субектите, посочени в член 4, параграф 1, изготвят своя собствена оценка на кредитния риск и при определянето на кредитоспособността на дадено лице или финансов инструмент не се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги.
2. Секторните компетентни органи, отговорни за надзора на субектите, посочени в член 4, параграф 1, като отчитат естеството, мащаба и сложността на техните дейности, наблюдават адекватността на процесите им за кредитна оценка на риска, оценяват използването на договорни позовавания на кредитни рейтинги и по целесъобразност насърчават смекчаването на въздействието на подобни позовавания, с оглед да се намали единственото и механично доверяване на кредитни рейтинги, в съответствие със специфичното секторно законодателство.
Член 5б
Доверяване на Европейските надзорни органи и на Европейския съвет за системен риск в кредитните рейтинги
1. Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (22), Европейският надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (23), и ЕОЦКП не се позовават на кредитни рейтинги в своите насоки, препоръки и проекти на технически стандарти, когато подобни позовавания биха могли да накарат компетентните органи, секторните компетентни органи, субектите, посочени в член 4, параграф 1 или други участници на финансовите пазари да започнат да се доверяват единствено или механично на кредитните рейтинги. Ето защо до 31 декември 2013 г. ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП преразглеждат и премахват, където е уместно, всички такива позовавания на кредитни рейтинги в съществуващите насоки и препоръки.
2. Европейският съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (24), не се позовава на кредитни рейтинги в своите предупреждения и препоръки, когато подобни позовавания биха могли да предизвикат доверяване единствено или механично на кредитните рейтинги.
Член 5в
Предоверяване на кредитните рейтинги в правото на Съюза
Без да се засяга правото ѝ на инициатива, Комисията продължава да извършва преглед на позоваванията на кредитни рейтинги в правото на Съюза, които водят или могат да доведат до доверяване единствено или механично на кредитните рейтинги от страна на компетентните органи, секторните компетентни органи, субектите, посочени в член 4, параграф 1 или други участници на финансовия пазар, с цел премахване на всяко позоваване на кредитни рейтинги за регулаторни цели в правото на Съюза до 1 януари 2020 г., при условие че са идентифицирани и приложени подходящи алтернативи за оценка на кредитния риск.
7)
Член 6 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Агенцията за кредитен рейтинг предприема всички необходими мерки, за да гарантира, че върху присъждането на кредитен рейтинг или рейтингова перспектива не оказва влияние никакъв съществуващ или потенциален конфликт на интереси или стопански отношения, в които участва агенцията за кредитен рейтинг, която присъжда кредитния рейтинг или рейтинговата перспектива, нейните акционери, управители, рейтингови анализатори, служители, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са предоставени на разположение или са под контрола на агенцията за кредитен рейтинг, или лице, което пряко или косвено е свързано с нея чрез контрол.“;
б)
в параграф 3 уводната част се заменя със следното:
„3. По искане на агенция за кредитен рейтинг ЕОЦКП може да я освободи от спазване на изискванията по приложение I, раздел А, точки 2, 5, 6 и 9 и член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че тези изисквания са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на нейната стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани кредитни рейтинги, както и че:“;
в)
добавя се следният параграф:
„4. Агенциите за кредитен рейтинг създават, поддържат, прилагат и документират ефективна структура за вътрешен контрол за прилагане на политики и процедури за превенция и смекчаване на евентуални конфликти на интереси и за гарантиране на независимостта на кредитните рейтинги, рейтинговите анализатори и рейтинговите екипи по отношение на акционери, административни органи и органи за управление и продажбени и маркетингови дейности. Агенциите за кредитен рейтинг установяват стандартни оперативни процедури (СОП) по отношение на корпоративното управление, организацията и управлението на конфликти на интереси. Те периодично следят и преглеждат тези СОП, за да оценяват ефективността им и преценяват дали трябва да бъдат актуализирани.“
8)
Вмъкват се следните членове:
„Член 6а
Конфликти на интереси във връзка с инвестиции в агенции за кредитен рейтинг
1. На акционер или съдружник в агенция за кредитен рейтинг, който притежава най-малко 5 % от капитала или правата на глас в тази агенция за кредитен рейтинг или в дружество, което разполага с възможността да упражнява контрол или доминиращо влияние върху тази агенция за кредитен рейтинг се забранява да:
а)
притежава 5 % или повече от капитала на друга агенция за кредитен рейтинг;
б)
има правото или правомощието да упражнява 5 % или повече от правата на глас в друга агенция за кредитен рейтинг;
в)
има правото или правомощието да назначава или отстранява членове на административния или надзорния съвет на друга агенция за кредитен рейтинг;
г)
бъде член на административния или надзорния съвет на друга агенция за кредитен рейтинг;
д)
упражнява или да има правомощието да упражнява контрол или доминиращо влияние върху друга агенция за кредитен рейтинг.
Забраната, посочена в първа алинея, буква а), не се прилага спрямо участия в диверсифицирани колективни инвестиционни схеми, включително управлявани фондове като пенсионни фондове и фондове, свързани с животозастраховането, при условие че участието в такива схеми не позволява на акционер или съдружник в агенция за кредитен рейтинг да упражнява значително влияние върху стопанските дейности на тези схеми.
2. Настоящият член не се прилага за инвестиции в други агенции за кредитен рейтинг, принадлежащи към същата група от агенции за кредитен рейтинг.
Член 6б
Максимална продължителност на договорните отношения с агенция за кредитен рейтинг
1. Когато агенция за кредитен рейтинг сключва договор за присъждане на кредитни рейтинги относно пресекюритизации, тя не присъжда кредитни рейтинги относно нови пресекюритизации с базови активи от същия инициатор за срок, надхвърлящ четири години.
2. Когато агенция за кредитен рейтинг сключва договор за присъждане на рейтинг на пресекюритизации, тя иска от емитента:
а)
да определи броя на агенциите за кредитен рейтинг,които имат договорни отношения за присъждане на кредитни рейтинги относно пресекюритизации с базови активи от същия инициатор;
б)
да изчисли процента на общия брой на пресекюритизациите с кредитен рейтинг с базови активи от същия инициатор, за които всяка агенция за кредитен рейтинг присъжда кредитни рейтинги.
Когато всяка от най-малко четири агенции за кредитен рейтинг присъжда кредитни рейтинги на повече от 10 % от общия брой на пресекюритизациите с кредитен рейтинг, ограниченията, посочени в параграф 1, не се прилагат.
Освобождаването, предвидено във втора алинея продължава да се прилага поне докато агенцията за кредитен рейтинг сключи нов договор за присъждане на кредитен рейтинг за пресекюритизации с базови активи от същия инициатор. Когато критериите, предвидени във втора алинея не са изпълнени при сключването на такъв договор, срокът, посочен в параграф 1, се изчислява считано от датата на сключване на новия договор.
3. Считано от датата на изтичане на договора по параграф 1, агенцията за кредитен рейтинг не сключва нов договор за присъждане на кредитен рейтинг за пресекюритизации с базови активи от същия инициатор за срок, равен на продължителността на изтеклия договор, но не по-дълъг от четири години.
Първата алинея се прилага и по отношение на:
а)
агенциите за кредитен рейтинг, принадлежащи към същата група от агенции за кредитен рейтинг, в която участва и посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг;
б)
агенциите за кредитен рейтинг, които са акционер или съдружник в посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг;
в)
агенциите за кредитен рейтинг, в които посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг е акционер или съдружник.
4. Независимо от параграф 1, когато се присъжда кредитен рейтинг на пресекюритизация преди изтичането на максималния срок на договорните отношения, посочени в параграф 1, агенцията за кредитен рейтинг може да продължи да наблюдава и актуализира тези кредитни рейтинги, при поискване, за срока на пресекюритизацията.
5. Настоящият член не се прилага за агенциите за кредитен рейтинг, които имат по-малко от 50 служители на равнище група, участващи в предоставянето на дейности по кредитен рейтинг, или които имат годишен оборот по-малко от 10 милиона евро на равнище група.
6. Когато агенция за кредитен рейтинг сключва договор за присъждането на кредитни рейтинги относно пресекюритизации преди 20 юни 2013 г., срокът, посочен в параграф 1, се изчислява считано от тази дата.“
9)
Член 7, параграф 5 се заменя със следното:
„5. Възнагражденията и оценката на резултатите от дейността на служителите, участващи в дейностите по определянe на кредитен рейтинг или рейтингови перспективи, както и лицата, одобряващи кредитните рейтинги или рейтинговите перспективи, не се определят в зависимост от размера на приходите, които агенцията за кредитен рейтинг получава от оценяваните лица или от свързани с тях трети лица.“
10)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Агенциите за кредитен рейтинг приемат, въвеждат и прилагат подходящи мерки, за да гарантират, че кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, които присъждат, се основават на задълбочен анализ на цялата информация, с която разполагат и която е от значение за анализа им съгласно приложимите рейтингови методологии. Те вземат всички необходими мерки, така че информацията, която използват при определянето на кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи, да е с необходимото качество и да е от надеждни източници. Агенцията за кредитен рейтинг присъждат кредитни рейтинги и рейтингови перспективи, като посочва, че рейтингът е мнение на агенцията за кредитен рейтинг и на него следва да се разчита до ограничена степен.
2а. Промени в кредитните рейтинги се присъждат съгласно публикуваните рейтингови методологии на агенцията за кредитен рейтинг.“;
б)
в параграф 5 се добавя следната алинея:
„Държавните рейтинги се преразглеждат най-малко на всеки шест месеца.“;
в)
вмъква се следният параграф:
„5а. Агенциите за кредитен рейтинг, които възнамеряват да направят съществени промени или да използват нови рейтингови методологии, модели или ключови рейтингови допускания, които могат да имат въздействие върху даден кредитен рейтинг, публикуват предложените съществени промени или предложените нови рейтингови методологии на своята страница в интернет, като приканват всички заинтересовани страни да представят своите коментари в рамките на един месец, заедно с подробно обяснение на основанията и последиците от предложените съществени промени или предложените нови рейтингови методологии.“;
г)
параграф 6 се изменя, както следва:
i)
уводната част се заменя със следното:
„6. При промяна на рейтинговите методологии, моделите или ключовите рейтингови допускания, използвани в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в съответствие с член 14, параграф 3, агенциите за кредитен рейтинг:“;
ii)
вмъкват се следните букви:
„аа)
незабавно осведомяват ЕОЦКП и публикуват на своята страница в интернет резултатите от консултацията и новите рейтингови методологии заедно с тяхното подробно разяснение, и датата на прилагането им;
аб)
незабавно публикуват на своята страница в интернет отговорите на консултацията, посочена в параграф 5а, освен в случаите, в които лицето, отговарящо на консултацията изисква поверителност на консултацията;“
д)
добавя се следният параграф:
„7. Ако агенциите за кредитен рейтинг узнаят за грешки в своите рейтингови методологии или в начина на тяхното прилагане, те незабавно:
а)
уведомяват ЕОЦКП и всички засегнати лица, на които е бил присъден рейтинг, относно тези грешки, като разясняват въздействието върху присъжданите от тях рейтинги, включително необходимостта от преразглеждане на вече присъдени рейтинги;
б)
публикуват тези грешки на своята страница в интернет, когато грешките имат въздействие върху присъжданите от тях кредитни рейтинги;
в)
коригират тези грешки в рейтинговите методологии; както и
г)
прилагат мерките, посочени в параграф 6, букви а), б) и в).“
11)
Вмъкват се следните членове:
„Член 8а
Държавни рейтинги
1. Държавните рейтинги се присъждат по начин, който гарантира, че е извършен анализ на индивидуалната специфика на определена държава-членка. Изявление, което обявява преразглеждането на конкретна група държави, се забранява, ако не е придружено от индивидуални национални доклади. Тези доклади се оповестяват публично.
2. Публични оповестявания, различни от кредитни рейтинги, рейтингови перспективи или придружаващите ги изявления в пресата или доклади, посочени в приложение I, раздел Г, част I, точка 5, които са свързани с евентуални промени на държавните рейтинги, не се основават на информация от сферата на оценяваното лице, която е оповестена без съгласието на оценяваното лице, освен ако тя произтича от общо достъпни източници или не съществуват основателни причини оценяваното лице да не дава съгласието си за оповестяване на такава информация.
3. Агенциите за кредитен рейтинг, вземайки предвид член 8, параграф 5, втора алинея, ежегодно публикуват на страницата си в интернет и представят на ЕОЦКП, съгласно приложение I, раздел Г, част III, точка 3, календар в края на месец декември за следващите 12 месеца, посочващ най-много три дати за публикуване на непоискани държавни рейтинги и свързаните с тях рейтингови перспективи и посочващ датите за публикуване на поискани държавни рейтинги и свързаните с тях рейтингови перспективи. Такива дати се определят за петъчни дни.
4. Отклонението на публикуването на държавен рейтинг или свързаните с него рейтингови перспективи от календара е възможно единствено когато това е необходимо, за да изпълни агенцията за кредитен рейтинг задълженията си съгласно член 8, параграф 2, член 10, параграф 1 и член 11, параграф 1, и се придружава от подробно обяснение на причините за отклонение от обявения календар.
Член 8б
Информация за структурирани финансови инструменти
1. Установените в Съюза емитент, инициатор и спонсор на структуриран финансов инструмент публикуват съвместно на страницата в интернет, създадена от ЕОЦКП в съответствие с параграф 4, информацията за кредитното качество и показателите на базовите активи на структурирания финансов инструмент, за структурата на секюритизационната сделка, за паричните потоци или за обезпечението по дадена секюритизационна експозиция, както и всяка друга информация, необходима за провеждането на всеобхватни тестове за устойчивост, основаващи се на достатъчно данни, по отношение на паричните потоци и обезпеченията във връзка с базовите експозиции.
2. Задължението за публикуване на информация по параграф 1 не предполага публикуването на такава информация, когато това би нарушило националното право или правото на Съюза, уреждащо защитата на поверителността на източниците на информация или обработката на лични данни.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
информацията, която посочените в параграф 1 лица трябва да публикуват с цел спазване на задълженията по параграф 1, в съответствие с изискванията, посочени в параграф 2;
б)
честотата, с която информацията, посочена в буква а), се актуализира;
в)
представянето на информацията, посочена в буква а), чрез стандартизиран образец за оповестяване.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 21 юни 2014 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП създава страница в интернет за публикуване на информацията относно структурираните финансови инструменти, както е посочено в параграф 1.
Член 8в
Двоен кредитен рейтинг на структурирани финансови инструменти
1. Когато емитент или свързана трета страна възнамеряват да поиска присъждането на кредитен рейтинг на структуриран финансов инструмент, те ангажират за целта най-малко две агенции за кредитен рейтинг, които да присъдят кредитни рейтинги независимо една от друга.
2. Посоченият в параграф 1 емитент или свързана трета страна гарантират, че ангажираните агенции за кредитен рейтинг отговарят на следните условия:
а)
те не трябва да принадлежат към една и съща група от агенции за кредитен рейтинг;
б)
те не трябва да бъдат акционер или съдружник в някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
в)
те не трябва да имат правото или правомощието да упражняват права на глас в някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
г)
те не трябва да имат правото или правомощието да назначават или отстраняват членове на административния или надзорния съвет на някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
д)
никой от членовете на административния или надзорния съвет на агенция за кредитен рейтинг не трябва да бъде член на административния или надзорния съвет на някоя от другите агенции за кредитен рейтинг;
е)
те не трябва да упражняват или да имат правото да упражняват контрол или доминиращо влияние върху някоя от другите агенции за кредитен рейтинг.
Член 8г
Използване на много агенции за кредитен рейтинг
1. В случаите когато емитент или свързано трета страна възнамерява да ангажира поне две агенции за кредитен рейтинг за оценка на една емисия или лице, емитентът или свързана трета страна разглежда възможността за ангажиране на поне една кредитна агенция, която не притежава повече от 10 % от общия пазарен дял и която може да бъде оценена от емитента или свързана трета страна като способна да присъди рейтинг на съответната емисия или лице, при условие че въз основа на списъка на ЕОКЦКП, посочен в параграф 2, има на разположение агенция за кредитен рейтинг за оценка на специфичната емисия или лице. Когато емитентът или свързана трета страна не ангажира поне една кредитна агенция, която не притежава повече от 10 % от общия пазарен дял, този факт се документира.
2. С оглед улесняване на оценката от страна на емитента или свързана трета страна в съответствие с параграф 1, ЕОЦКП ежегодно публикува на страницата си в интернет списък на регистрираните агенции за кредитен рейтинг, като посочва общия им пазарен дял и видовете присъждани кредитни рейтинги, и този списък може да се използва от емитента като начална точка за неговата оценка.
3. За целите на настоящия член общият пазарен дял се измерва спрямо годишния оборот, генериран от дейностите по определяне на кредитен рейтинг и допълнителни услуги, на равнище група.“
12)
В член 10 параграфи 1 и 2 се заменят със следния текст:
„1. Агенциите за кредитен рейтинг оповестяват своевременно и без да прилагат избирателен подход всички кредитни рейтинги или рейтингови перспективи, както и всички решения за прекратяване на кредитен рейтинг. При решения за прекратяване на кредитен рейтинг оповестената информация сдържа пълна обосновка на решението.
Първа алинея се прилага и по отношение на кредитни рейтинги, които се разпространяват чрез абонамент.
2. Агенциите за кредитен рейтинг гарантират, че кредитните рейтинги и рейтинговите перспективи се представят и обработват в съответствие с изискванията, изложени в приложение I, раздел Г, и не представят фактори извън тези, които са свързани с кредитните рейтинги.
2а. До оповестяването на кредитните рейтинги, рейтинговите перспективи и свързаната с тях информация, те се считат за вътрешна информация, както е определено в, и в съответствие с Директива 2003/6/ЕО.
Член 6, параграф 3 от тази директива се прилага mutatis mutandis за агенциите за кредитен рейтинг по отношение на тяхното задължение за поверителност, задължението им за поддържане на списък на лицата, които имат достъп до техните кредитни рейтинги, рейтингови перспективи и свързаната с тях информация преди оповестяването.
Списъкът на лицата, на които кредитните рейтинги, рейтинговите перспективи и свързана с тях информация са съобщени, преди да бъдат оповестени, следва да се ограничи до лица, определени за целта от всяко оценявано лице.“
13)
В член 10, параграф 5, първата алинея се заменя със следното:
„5. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг присъжда непоискан кредитен рейтинг, тя посочва на видно място в него, като използва ясно различим различен цветен код за категорията рейтинг, дали оценяваното лице или свързана трета страна са участвали в процеса на определяне на кредитния рейтинг и дали агенцията за кредитен рейтинг е имала достъп до счетоводните сметки, управленческите и други представляващи интерес вътрешни документи на оценяваното лице или на свързана трета страна.“
14)
Член 11, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Регистрирана или сертифицирана агенция за кредитен рейтинг предоставя на разположение в създадения от ЕОЦКП централен регистър информация за резултатите от своята дейност за минали периоди, включително относно честотата на промяна на рейтингите, както и информация относно присъждани в миналото кредитни рейтинги и промяната на тези рейтинги. Такава агенция за кредитен рейтинг предоставя информацията в регистъра съгласно стандартен образец, установен от ЕОЦКП. ЕОЦКП осигурява публичен достъп до тази информация и публикува на годишна основа обобщена информация за наблюдаваните основни тенденции.“
15)
Вмъква се следният член:
„Член 11а
Европейска рейтингова платформа
1. При присъждане на кредитен рейтинг или рейтингова перспектива всички регистрирани и сертифицирани агенции за кредитен рейтинг представят на ЕОЦКП информация за рейтинга, включваща кредитния рейтинг и рейтинговата перспектива на оценявания инструмент, информация относно вида кредитен рейтинг и вида действия за неговото определяне, както и дата и час на публикуване.
2. ЕОЦКП публикува на страница в интернет („Европейска рейтингова платформа“) отделните рейтинги, които са му били предоставени съгласно параграф 1.
Централният регистър, посочен в член 11, параграф 2, се включва в Европейската рейтингова платформа.
3. Настоящият член не се прилага за кредитни рейтинги или рейтингови перспективи, които са изготвени срещу такса, предназначени са единствено за инвеститори и са оповестени само на тях.“
16)
В член 14, параграф 3 се добавя следната алинея:
„Без да се засяга втората алинея, агенцията за кредитен рейтинг уведомява ЕОЦКП за планираните съществени промени в рейтинговите методологии, модели или ключови рейтингови допускания или за предлаганите нови рейтингови методологии, модели или ключови рейтингови допускания, когато агенцията за кредитен рейтинг публикува предлаганите промени или предлага нови рейтингови методологии на своята страница в интернет в съответствие с член 8, параграф 5а. След изтичането на срока за консултации агенцията за кредитен рейтинг уведомява ЕОЦКП за всички промени, направени в резултат на консултациите.“
17)
Член 18, параграф 2 се заменя със следното:
„2. ЕОЦКП съобщава на Комисията, ЕБО, ЕОЗППО, компетентните органи и секторните компетентни органи всяко решение по член 16, 17 или 20.“
18)
Член 19, параграф 1 се заменя със следното:
„1. ЕОЦКП начислява такса на агенциите за кредитен рейтинг в съответствие с настоящия регламент и регламента на Комисията, посочен в параграф 2. Тази такса изцяло покрива разходите на ЕОЦКП по регистрацията, сертифицирането и надзора на агенциите за кредитен рейтинг и по възстановяване на разходите, които могат да възникнат за компетентните органи съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.“
19)
Член 21 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се изменя, както следва:
i)
уводната част се заменя със следното:
„4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:“;
ii)
буква д) се заменя със следното:
„д)
съдържанието и формата на периодично отчитаните данни за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от регистрираните и сертифицираните агенции за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, упражняван от ЕОЦКП.“;
iii)
след буква д) се добавят следните алинеи:
„ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 21 юни 2014 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„4а. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
съдържанието и представянето на информацията, включително структура, формат, метод и график на отчитане, която агенциите за кредитен рейтинг оповестяват пред ЕОЦКП съгласно член 11а, параграф 1; както и
б)
съдържанието и формата на периодично отчитаните данни за таксите, начислявани от агенциите за кредитен рейтинг, за целите на упражнявания от ЕОЦКП текущ надзор.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 21 юни 2014 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4б. ЕОЦКП докладва относно възможността за създаване на една или повече съпоставки на кредитни рейтинги, предоставени в съответствие с член 11а, параграф 1, и предава доклада по този въпрос на Комисията до 21 юни 2015 г. Този доклад оценява по-специално:
а)
възможността, цената и ползите от изготвянето на една или повече съпоставки;
б)
начините една или повече съпоставки да бъдат изготвени, без да се даде погрешна представа за кредитните рейтинги в контекста на различните методологии;
в)
евентуалните последици, които съпоставките биха могли да имат върху регулаторните технически стандарти, разработени до момента във връзка с член 21, параграф 4а, букви а) и б).
ЕОЦКП се консултира с ЕБО и ЕОЗППО по отношение на първа алинея, букви а) и б).“;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. ЕОЦКП публикува ежегоден доклад за прилагането на настоящия регламент. Докладът съдържа по-специално оценка на прилагането на приложение I от страна на агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент, и оценка на прилагането на механизма на признаване, посочен в член 4, параграф 3.“
20)
В член 22а заглавието се заменя със следното:
„Проверка на спазването на методологическите изисквания“.
21)
Член 25а се заменя със следното:
„Член 25а
Секторни компетентни органи, отговорни за надзора и прилагането на член 4, параграф 1, и членове 5а, 8б, 8в и 8г
Секторните компетентни органи отговарят за надзора и прилагането на член 4, параграф 1, и членове 5а, 8б, 8в и 8г, в съответствие с приложимото секторно законодателство.“
22)
Вмъква се следният дял:
„ДЯЛ IIIА
ГРАЖДАНСКА ОТГОВОРНОСТ НА АГЕНЦИИТЕ ЗА КРЕДИТЕН РЕЙТИНГ
Член 35а
Гражданска отговорност
1. Когато агенцията за кредитен рейтинг е извършила умишлено или поради груба небрежност някое от изброените в приложение III нарушения, оказващи въздействие върху кредитен рейтинг, инвеститорът или емитентът могат да предявят иск за обезщетение срещу съответната агенция за кредитен рейтинг за вреди, причинени им поради това нарушение.
Инвеститорът може да предяви иск за обезщетение съгласно настоящия член, когато установи, че основателно е разчитал, в съответствие с член 5а, параграф 1 или по друг начин с дължимата грижа, на кредитен рейтинг за решение с цел да инвестира, да задържи или да продаде даден финансов инструмент, обхванат от този кредитен рейтинг.
Емитент може да предяви иск за обезщетение съгласно настоящия член, когато установи, че той или неговите финансови инструменти са обхванати от кредитния рейтинг и че нарушението не произтича от подвеждаща и неточна информация, предоставена от емитента на агенцията за кредитен рейтинг, пряко или посредством публично достъпна информация.
2. Отговорност на инвеститора или на емитента е да представи точна и подробна информация, сочеща, че агенцията за кредитен рейтинг е извършила нарушение на настоящия регламент и че това нарушение е оказало въздействие върху присъдения кредитен рейтинг.
Какво представлява точна и подробна информация се оценява от компетентния национален съд, като се отчита фактът, че инвеститорът или емитентът може да не са имали достъп до информация, която е чисто от сферата на агенцията за кредитен рейтинг.
3. Посочената в параграф 1 гражданска отговорност на агенциите за кредитен рейтинг е ограничена предварително единствено когато това ограничение е:
а)
разумно и пропорционално; и
б)
допустимо съгласно приложимото национално право,, в съответствие с параграф 4.
Когато ограничението на гражданската отговорност не е съобразено с условията, посочени в първата алинея, то няма правно действие.
4. Термините „вреди“, „умисъл“, „груба небрежност“, „основателно е разчитал“, „дължима грижа“, „въздействие“, „разумно“ и „пропорционално“, които са посочени в настоящия член, но нямат определения в него, се тълкуват и прилагат в съответствие с приложимото национално право, както е определено от съответните правила на международното частно право. Въпроси относно гражданската отговорност на дадена агенция за кредитен рейтинг, които не са обхванати от настоящия регламент, се решават с помощта на приложимото национално право, както е определено от съответните правила на международното частно право. Компетентният съд, който решава относно иска за гражданска отговорност, внесен от даден инвеститор или емитент, се определя от съответните правила на международното частно право.
5. Настоящият член не изключва допълнителни искове, свързани с гражданска отговорност, в съответствие с националното право.
6. Правото на обезщетение, уредено в този член, не възпрепятства ЕОЦКП от пълно изпълняване на правомощията му, предвидени в член 36а.“
23)
Член 36а, параграф 2, първа алинея се изменя, както следва:
а)
букви а) и б) се заменят със следното:
„а)
за нарушения по точки 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 26а-26г, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 и 55-62 от приложение III, раздел I, глобите са в размер на най-малко 500 000 EUR, но не повече от 750 000 EUR;
б)
за нарушения по точки 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22а, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 42а, 42б, 45-49а, 52, 53 и 54 от приложение III, раздел I, глобите са в размер на най-малко 300 000 EUR, но не повече от 450 000 EUR;“
б)
букви г) и д) се заменят със следното:
„г)
за нарушения по точки 1, 6, 7, 8 и 9 от приложение III, раздел II, глобите са в размер на най-малко 50 000 EUR, но не повече от 150 000 EUR;
д)
за нарушения по точки 2, 3а-5 от приложение III, раздел II, глобите са в размер на най-малко 25 000 EUR, но не повече от 75 000 EUR;“
в)
буква з) се заменя със следното:
„з)
за нарушения по точка 20а от приложение III, раздел I, точки 4-4в, 6, 8 и 10 от приложение III, раздел III, глобите са в размер на най-малко 90 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;“.
24)
Член 39 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 3 се заличават;
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Комисията, след техническа консултация с ЕОЦКП, прави преглед на ситуацията на пазара на кредитни рейтинги за структурирани финансови инструменти, по-специално пазара на кредитни рейтинги за пресекюритизации. До 1 юли 2016 г., след този преглед, Комисията внася доклад в Европейския парламент и в Съвета, придружен, по целесъобразност, от законодателно предложение, оценяващ по-специално:
а)
наличието на достатъчно голям избор, така че да са изпълнени изискванията по членове 6б и 8в;
б)
дали е целесъобразно да се съкрати или удължи максималната продължителност на договорните отношения, посочена в член 6б, параграф 1, както и посоченият в член 6б, параграф 3 минимален срок, преди агенциите за кредитен рейтинг да могат да сключват отново договор с даден емитент или свързана трета страна за присъждането на кредитни рейтинги относно пресекюритизации;
в)
дали е целесъобразно да се измени освобождаването по член 6б, параграф 2, втора алинея.
5. До 1 януари 2016 г. Комисията, след техническа консултация с ЕОЦКП, прави преглед на състоянието на пазара на кредитни рейтинги. След този преглед Комисията внася доклад в Европейския парламент и в Съвета, придружен, по целесъобразност, от законодателно предложение, оценяващ по-специално:
а)
дали е необходимо включването в обхвата на задълженията, посочени в член 8б и на други финансови кредитни продукти;
б)
дали изискванията, посочени в членове 6, 6а и 7 са смекчили в достатъчна степен конфликтите на интереси;
в)
дали в обхвата на ротационния механизма, посочен в член 6б следва да се включат и други класове активи и дали е целесъобразно да се използват различни срокове за отделните класове активи;
г)
целесъобразността на действащите и алтернативните модели за възнаграждения;
д)
дали е необходимо прилагане на други мерки за стимулиране на конкуренцията на пазара на кредитни рейтинги;
е)
целесъобразността на допълнителни инициативи за насърчаване на конкуренцията на пазара на кредитни рейтинги в контекста на развитието на структурата на сектора;
ж)
дали е необходимо предлагане на мерки срещу предоверяването на кредитни рейтинги при договорите;
з)
степента на пазарна концентрация, рисковете, произтичащи от висока концентрация, и въздействието върху цялостната стабилност на финансовия сектор.
6. Най-малко веднъж годишно Комисията информира Европейския парламент и Съвета за нови решения за еквивалентност, посочени в член 5, параграф 6, които са приети през отчетния период.“
25)
Член 39а се заменя със следното:
„Член 39а
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
До 21 юни 2014 г. ЕОЦКП прави оценка на своите потребности от персонал и ресурси, които възникват от поемането на неговите правомощия и задължения по настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
26)
Вмъква се следният член:
„Член 39б
Задължения за отчитане
1. До 31 декември 2015 г. Комисията внася доклад до Европейския парламент и до Съвета относно:
а)
стъпките, предприети с цел премахване на позоваванията на кредитните рейтинги, които водят или могат да доведат до единствено или механично доверяване на тях; както и
б)
алтернативните инструменти, които дават възможност на инвеститорите да направят своя собствена оценка на кредитния риск на емитентите и на финансовите инструменти,
с цел премахване на всяко позоваване на кредитни рейтинги за регулаторни цели в правото на Съюза до 1 януари 2020 г., при условие че са идентифицирани и приложени подходящи алтернативи. ЕОЦКП предоставя техническа консултация на Комисията в рамките на настоящия параграф.
2. Вземайки предвид положението на пазара, Комисията, до 31 декември 2014 г., представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно целесъобразността на създаването на европейска оценка за кредитоспособността за държавния дълг.
Вземайки предвид констатациите в доклада, посочен в първата алинея, и положението на пазара, Комисията до 31 декември 2016 г. внася доклад до Европейския парламент и до Съвета относно целесъобразността и осъществимостта на създаването на Европейска агенция за кредитен рейтинг, посветена на оценката на кредитоспособността на държавния дълг на държавите-членки, и/или Европейска фондация за кредитен рейтинг за всички останали кредитни рейтинги.
3. До 31 декември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно осъществимостта на мрежа от по-малки агенции за кредитен рейтинг, за да се увеличи конкуренцията на пазара. Този доклад извършва оценка на финансовата и нефинансовата подкрепа за създаване на такава мрежа, като се отчитат потенциалните конфликти на интереси, произтичащи от подобно публично финансиране. В светлината на констатациите на този доклад и вследствие на техническа консултация с ЕОЦКП, Комисията може да направи повторна оценка и да предложи изменение на член 8г.“
27)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
28)
Приложение III се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Независимо от първата алинея,
1)
член 1, точка 7, буква а), точки 9 и10, точка 11 във връзка с член 8г от Регламент (ЕО) № 1060/2009, и точки 12 и 27 от настоящия регламент обаче се прилагат от 1 юни 2018 г. за целите на оценката, посочена във:
а)
член 4, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009, за установяване дали изискванията на трета държава са най-малко толкова строги, колкото изискванията, посочени в тази буква; както и
б)
член 5, параграф 6, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009, за установяване дали агенциите за кредитен рейтинг в трета държава са подчинени на правно обвързващи правила, които са еквивалентни на правилата, посочени в тази буква;
2)
член 1, точка 8 от настоящия регламент във връзка с член 6а, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 се прилага от 21 юни 2014 г. по отношение на акционерите или съдружниците в агенция за кредитен рейтинг, които към 15 ноември 2011 г. са притежавали 5 % или повече от капитала на повече от една агенция за кредитен рейтинг;
3)
член 1, точка 15 се прилага от 21 юни 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 462/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 21 mai 2013
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (4) impune agențiilor de rating de credit obligația de a respecta un anumit cod de conduită, în scopul de a reduce eventuale conflicte de interese, și de a garanta o calitate ridicată și un grad suficient de transparență ale ratingurilor de credit și ale procesului de acordare de ratinguri. Ca urmare a modificărilor introduse prin Regulamentul (UE) nr. 513/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5), s-a acordat Autorității europene de supraveghere (Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe) (AEVMP), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6), competența de a înregistra și de a supraveghea agențiile de rating de credit. Prezentul regulament vine în completarea actualului cadru de reglementare aplicabil agențiilor de rating de credit. Au fost abordate unele dintre cele mai importante probleme, cum ar fi conflicte de interese din cauza modelului „emitentul plătește” și publicarea de informații privind instrumentele financiare structurate, iar cadrul de reglementare va trebui revizuit după ce va fi fost aplicat pentru o perioadă de timp rezonabilă pentru a se evalua dacă el soluționează pe deplin aceste probleme. Între timp, actuala criză a datoriilor suverane a pus în evidență necesitatea revizuirii cerințelor referitoare la transparență și la proceduri, precum și la calendarul publicării, în mod special pentru ratingurile suverane.
(2)
Rezoluția Parlamentului European din 8 iunie 2011 referitoare la agențiile de rating de credit: perspective de viitor (7) a solicitat consolidarea reglementării cu privire la agențiile de rating de credit. În cadrul reuniunii sale informale desfășurate în zilele de 30 septembrie și 1 octombrie 2010, Consiliul Ecofin a recunoscut necesitatea de a se face eforturi suplimentare pentru a aborda o serie de probleme legate de activitățile de rating de credit, inclusiv riscul acordării unei bazării excesive pe ratingurile de credit și riscul unor conflicte de interese generate de modelul de remunerare al agențiilor de rating de credit. Consiliul European din 23 octombrie 2011 a concluzionat că sunt necesare progrese privind reducerea bazării excesive pe ratingurile de credit.
(3)
La nivel internațional, Consiliul pentru Stabilitate Financiară (FSB), în cadrul căruia Banca Centrală Europeană (BCE) este instituție membră, a aprobat, la 20 octombrie 2010, principii de reducere a bazării autorităților și instituțiilor financiare pe ratingurile de credit (denumite în continuare „principiile FSB”). Principiile FSB au fost aprobate în cadrul reuniunii la nivel înalt G20 de la Seul, din noiembrie 2010. Prin urmare, este potrivit ca autoritățile sectoriale competente să evalueze practicile participanților la piață și să încurajeze participanții la piață să reducă impactul acelor practici. Autoritățile sectoriale competente ar trebui să stabilească măsurile de încurajare în acest sens. AEVMP, dacă este cazul în cooperare cu Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (8) și cu Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (9), ar trebui să acționeze pentru a facilita convergența practicilor de supraveghere, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 și în cadrul instituit de prezentul regulament.
(4)
Agențiile de rating de credit ar trebui să avertizeze investitorii cu privire la probabilitatea de eroare a ratingurilor de credit și a perspectivelor de rating bazate pe date care reflectă performanțele anterioare publicate în registrul central creat de AEVMP.
(5)
Conform principiilor FSB, „băncile centrale ar trebui să realizeze propria evaluare a riscului de credit pentru instrumentele financiare pe care le vor accepta în cadrul operațiunilor de piață, atât ca garanții, cât și ca achiziții directe. Politicile băncilor centrale ar trebui să evite abordări automate, care ar putea conduce la modificări semnificative, abrupte și inutile ale eligibilității instrumentelor financiare și în care nivelul marjelor de ajustare ar putea exacerba efectele negative (căderile bruște)”. În plus, BCE a afirmat, în avizul său din 2 aprilie 2012, că se angajează să sprijine obiectivul comun al reducerii bazării excesive pe ratingurile de credit. În acest sens, BCE raportează în mod periodic cu privire la diversele măsuri luate de Eurosistem pentru a reduce bazarea pe ratingurile de credit. Articolul 284 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că BCE urmează să prezinte Parlamentului European, Consiliului și Comisiei, precum și Consiliului European un raport anual privind activitatea Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) și privind politica monetară din exercițiul precedent și din exercițiul în curs. Președintele BCE prezintă acest raport Parlamentului European, care poate organiza o dezbatere generală pe baza acestuia, și Consiliului. În continuare BCE ar putea descrie modul în care a pus în aplicare principiile FSB și mecanismele alternative de evaluare pe care le folosește.
(6)
Uniunea se străduiește să revizuiască, într-o primă etapă, dispozițiile din legislația Uniunii care determină sau au potențial să determine bazarea exclusivă și mecanică pe ratingurile de credit și, în a doua etapă, dispozițiile din legislația Uniunii care solicită sau permit utilizarea sau formularea de ratinguri de credit în scopuri de reglementare în vederea eliminării tuturor acestor dispoziții până în 2020, cu condiția identificării și punerii în aplicare a unor alternative adecvate la evaluarea de risc de credit.
(7)
Importanța pentru investitori și emitenți a perspectivelor de rating și efectele acestora asupra piețelor sunt comparabile cu importanța și efectele ratingurilor de credit. Prin urmare, toate cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009, care au scopul de a asigura că acțiunile de rating sunt precise, transparente și lipsite de conflicte de interese ar trebui să se aplice și perspectivelor de rating. În conformitate cu practica actuală de supraveghere, o serie de cerințe prevăzute de regulamentul respectiv se aplică perspectivelor de rating. Prezentul regulament ar trebui să clarifice normele și să asigure securitatea juridică introducând o definiție a perspectivelor de rating și clarificând ce dispoziții specifice se aplică acestor perspective. Definiția perspectivelor de rating ar trebui să cuprindă, de asemenea, opiniile privind direcția probabilă a unui rating de credit pe termen scurt, numite de obicei „credit watches” (avertisment privind posibila modificare a unui rating de credit).
(8)
Pe termen mediu, ar trebui analizată fezabilitatea întreprinderii unor acțiuni suplimentare în vederea eliminării referirilor la ratingurile de credit în scopuri de reglementare din reglementarea financiară și a eliminării ponderării la risc a activelor prin ratinguri de credit. Cu toate acestea, la momentul actual agențiile de rating de credit sunt actori majori pe piețele financiare. În consecință, independența și integritatea agențiilor de rating de credit și ale activităților lor de rating de credit au o importanță deosebită pentru garantarea credibilității acestora față de participanții la piață, în special investitori și alți utilizatori ai ratingurilor de credit. Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 prevede că agențiile de rating de credit trebuie să fie înregistrate și supravegheate întrucât serviciile lor au un impact semnificativ asupra interesului public. Ratingurile de credit, spre deosebire de cercetarea pentru investiții, nu sunt simple opinii cu privire la valoarea sau prețul unui instrument financiar sau ale unei obligații financiare. Agențiile de rating de credit nu sunt doar analiști financiari sau consilieri în materie de investiții. Ratingurile de credit au valoare de reglementare pentru investitorii reglementați, cum sunt instituțiile de credit, societățile de asigurări și alți investitori instituționali. Deși în prezent continuă să fie reduse stimulentele pentru bazarea excesivă pe ratingurile de credit, acestea încă stau la baza alegerilor privind investițiile, în special din cauza asimetriilor informațiilor și în scopuri de eficiență. În acest context, agențiile de rating de credit trebuie să fie independente și trebuie percepute ca atare de participanții la piață, iar metodele utilizate de acestea pentru realizarea ratingurilor trebuie să fie transparente și trebuie percepute ca atare.
(9)
Bazarea excesivă pe ratingurile de credit ar trebui redusă și toate efectele automate care derivă din ratinguri de credit ar trebui eliminate în mod treptat. Instituțiile de credit și societățile de investiții ar trebui încurajate să instituie proceduri interne pentru a-și realiza propriile evaluări ale riscului de credit și ar trebui să încurajeze investitorii să realizeze procesul de diligență. În acest cadru, prezentul regulament prevede că instituțiile financiare nu ar trebui să se bazeze în mod exclusiv sau automat pe ratinguri de credit. Prin urmare, respectivele instituții ar trebui să evite încheierea de contracte în cazurile în care se bazează în mod exclusiv sau automat pe ratinguri de credit și ar trebui să evite în contracte folosirea acestora drept singurul parametru pentru a evalua bonitatea investițiilor sau pentru a decide dacă investesc sau dacă își retrag investițiile.
(10)
Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 a prevăzut deja o primă serie de măsuri care au abordat chestiunea independenței și a integrității agențiilor de rating de credit și a activităților de rating de credit ale acestora. Obiectivele de a garanta independența agențiilor de rating de credit și de a identifica, a gestiona și, în măsura posibilului, a evita orice conflicte de interese care ar putea apărea au stat deja la baza mai multor dispoziții din regulamentul menționat. Selectarea și remunerarea unei agenții de rating de credit de către entitatea căreia i se acordă un rating (modelul „emitentul plătește”) generează conflicte inerente de interese. În cadrul acelui model, există stimulente pentru ca agențiile de rating de credit să acorde emitentului ratinguri favorabile pentru a-și asigura o relație comercială pe termen lung care să garanteze venituri sau pentru a-și crește volumul de muncă și veniturile. De asemenea, relațiile dintre acționarii agențiilor de rating de credit și entitățile cărora le acordă ratinguri pot provoca conflicte de interese care nu sunt abordate îndeajuns prin regulile existente. În consecință, ratingurile de credit acordate în cadrul modelului „emitentul plătește” pot fi percepute mai degrabă ca ratinguri de credit convenabile pentru emitent decât ca ratinguri de credit necesare investitorului. Este esențial să se consolideze condițiile de independență aplicabile agențiilor de rating de credit, în scopul de a spori gradul de credibilitate a ratingurilor de credit acordate în cadrul modelului „emitentul plătește”.
(11)
Pentru a spori concurența în cadrul unei piețe dominate de trei agenții de rating de credit, ar trebui luate măsuri pentru încurajarea utilizării unor agenții mai mici de rating de credit. În ultimul timp, emitenții sau părțile terțe legate de aceștia obișnuiesc să solicite ratinguri de credit de la două sau mai multe agenții de rating de credit și, prin urmare, atunci când se solicită două sau mai multe ratinguri de credit, emitentul sau partea terță legată de acesta ar trebui să aibă în vedere desemnarea a cel puțin unei agenții de rating de credit care nu deține mai mult de 10 % din cota totală de piață și care ar putea fi evaluată de emitent sau de partea terță legată de acesta ca fiind capabilă să realizeze ratingul pentru respectiva emisiune sau entitate.
(12)
Piața ratingurilor de credit arată că, în mod tradițional, între agențiile de rating de credit și entitățile cărora li se acordă ratinguri se stabilesc relații pe termen lung. Acest lucru creează riscul de familiaritate, întrucât agenția de rating de credit poate deveni prea atentă la nevoile entității căreia îi acordă un rating. În aceste condiții, imparțialitatea agențiilor de rating de credit ar putea deveni, cu timpul, discutabilă. Într-adevăr, agențiile de rating de credit desemnate și plătite de o întreprindere emitentă sunt stimulate să emită ratinguri excesiv de favorabile cu privire la entitatea căreia îi acordă un rating sau la instrumentele de datorie ale acesteia pentru a menține relația comercială cu acest emitent. Emitenții beneficiază și ei de stimulente care favorizează relațiile durabile pe termen lung, cum ar fi efectul de blocare, și anume situația în care un emitent se abține de la schimbarea agenției de rating de credit deoarece acest lucru ar putea da naștere unor îndoieli ale investitorilor cu privire la bonitatea emitentului. Această problemă a fost deja identificată în Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, care impunea agențiilor de rating de credit să aplice un mecanism de rotație care să asigure schimbări progresive în cadrul echipelor de analiză și al comitetelor de rating de credit, astfel încât independența analiștilor de rating și a persoanelor care aprobă ratingurile de credit să nu fie compromisă. Succesul acestor reguli a depins însă foarte mult de adoptarea, la nivelul agențiilor de rating de credit, a unei soluții interne de reglementare a conduitei acesteia, și anume independența și profesionalismul reale ale angajaților agenției de rating de credit față de interesele comerciale ale agenției de rating de credit înseși. Regulile în cauză nu au fost concepute pentru a garanta într-o măsură suficientă părților terțe că vor fi efectiv reduse sau evitate conflictele de interese ce decurg din relațiile de lungă durată. Acest lucru ar putea fi realizat prin limitarea perioadei în care o agenție de rating de credit poate furniza neîntrerupt ratinguri de credit cu privire la același emitent sau la instrumentele sale de datorie. Stabilirea unei durate maxime a relației contractuale dintre emitentul căruia i se acordă un rating sau care a emis instrumentele de datorie cărora li se acordă un rating și agenția de rating de credit trebuie să elimine stimulentele pentru acordarea de ratinguri de credit favorabile emitentului respectiv. În plus, prevederea obligației de a aplica o rotație agențiilor de rating de credit ca practică de piață normală și regulată trebuie, de asemenea, să soluționeze în mod eficace problema efectului de blocare (lock-in). În fine, rotația agențiilor de rating de credit ar trebui să aibă efecte pozitive asupra pieței de rating de credit, deoarece ar facilita intrarea pe piață a unor agenții noi și ar oferi agențiilor de rating de credit existente posibilitatea de a-și extinde activitatea în domenii noi.
(13)
Cu toate acestea, este important ca mecanismul de rotație să fie conceput astfel încât beneficiile unui astfel de mecanism să depășească consecințele negative pe care le-ar putea avea acesta. De exemplu, rotația frecventă ar putea duce la costuri sporite pentru emitenți și pentru agențiile de rating de credit, deoarece costurile asociate cu realizarea unui rating pentru o nouă entitate sau pentru un nou instrument financiar sunt, de regulă, mai ridicate decât costurile monitorizării unui rating de credit deja emis. De asemenea este nevoie de foarte mult timp și de resurse considerabile pentru înființarea unei entități, indiferent dacă este vorba de un jucător de nișă sau de o agenție de rating de credit care acoperă toate clasele de active. În plus, rotația continuă a agențiilor de rating de credit ar putea avea un impact semnificativ asupra calității și continuității ratingurilor de credit. La fel de important este ca un mecanism de rotație să fie pus în aplicare cu garanții suficiente pentru a permite pieței să se adapteze treptat înainte de o eventuală îmbunătățire a mecanismului în viitor. Acest lucru s-ar putea realiza prin limitarea sferei de aplicare a mecanismului la resecuritizări, care reprezintă o sursă limitată de finanțare bancară, permițându-se totodată ca ratingurile de credit deja emise să fie monitorizate în continuare la cerere chiar și după ce rotația devine obligatorie. Astfel, ca regulă generală, rotația ar afecta numai resecuritizările noi cu active subiacente ale aceluiași inițiator. Comisia ar trebui să analizeze dacă este oportun să se mențină mecanismul de rotație restrâns sau ca el să se aplice altor clase de active și, în acest caz, să se analizeze dacă alte clase garantează un tratament diferit cu privire la, de exemplu, durata maximă a relației contractuale. În cazul în care mecanismul de rotație este instituit pentru alte clase de active, Comisia ar trebui să evalueze dacă este necesar să se introducă obligația agenției de rating de credit ca, la finalul perioadei maxime de relație contractuală, să furnizeze viitoarei agenții de rating de credit informații privind emitentul și privind instrumentele financiare cărora li s-au acordat ratinguri (dosar de predare).
(14)
Este adecvată introducerea rotațiilor pe piața de rating de credit pentru resecuritizări. În primul rând, aceasta este zona de pe piața europeană a securitizărilor cu o performanță mai slabă de la începutul crizei financiare și, prin urmare, pentru acest segment de piață nevoia de a aborda conflictele de interese este cea mai mare. În al doilea rând, deși riscul de credit pentru instrumentele de datorie emise, de exemplu, de corporații depinde într-un grad ridicat de capacitatea emitentului însuși de a realiza serviciul datoriei, riscul de credit pentru resecuritizări este în general unic pentru fiecare tranzacție. Prin urmare, atunci când este creată o resecuritizare, nu există un risc important de pierdere a informațiilor prin angajarea unei noi agenții de rating de credit. Cu alte cuvinte, deși în prezent există doar un număr limitat de agenții de rating de credit active pe piața de rating de credit pentru resecuritizări, această piață este în mod mai firesc deschisă concurenței, iar mecanismul de rotație ar putea fi un stimulent pentru creșterea dinamicii pe această piață. În final, piața de rating de credit pentru resecuritizări este dominată de câteva agenții de rating de credit mari, dar există și alți participanți care au dobândit experiență în acest domeniu.
(15)
Rotația regulată a agențiilor de rating de credit care acordă ratinguri de credit cu privire la resecuritizări ar trebui să introducă o mai mare diversitate în procesul de evaluare a bonității. Pluralitatea și diversitatea opiniilor, a perspectivelor și a metodologiilor aplicate de agențiile de rating de credit ar trebui să genereze ratinguri de credit mai variate și, în cele din urmă, să îmbunătățească evaluarea bonității resecuritizărilor. Pentru ca această diversitate să aibă efectul așteptat și pentru a se evita o relație de complezență între inițiatori și agențiile de rating de credit, durata maximă de care agenția de rating de credit dispune pentru a acorda ratinguri resecuritizărilor aceluiași inițiator trebuie să fie limitată la un nivel care să garanteze evaluări periodice noi asupra bonității. Este adecvată o perioadă de patru ani, luând în considerare și necesitatea de a asigura o anumită continuitate a abordării ratingurilor de credit. În cazul în care sunt desemnate cel puțin patru agenții de rating de credit, obiectivele unui mecanism de rotație au fost deja îndeplinite, drept care cerința de rotație nu ar trebui să se aplice. Pentru a asigura o concurență reală, ar trebui să fie aplicabilă o astfel de scutire doar în cazul în care cel puțin patru dintre agențiile de rating de credit desemnate realizează ratingul pentru o anumită proporție din restul instrumentelor financiare ale inițiatorului.
(16)
Este potrivit ca mecanismul de rotație pentru resecuritizări să fie structurat în jurul inițiatorului. Resecuritizările sunt emise de entități cu scop special fără nicio capacitate semnificativă de a face serviciul datoriei. Prin urmare, structurarea rotației în jurul emitentului ar face ca mecanismul să devină ineficient. În schimb, structurarea rotației în jurul sponsorului ar însemna că scutirea s-ar aplica aproape întotdeauna.
(17)
Mecanismul de rotație ar putea reprezenta un instrument important pentru reducerea barierelor în calea intrării pe piața de rating de credit pentru resecuritizări. Cu toate acestea, ar putea fi mai dificil pentru noii participanți pe piață să își mențină o poziție stabilă pe piață deoarece le-ar fi interzis să-și păstreze relația cu clienții. Prin urmare, este potrivit să se introducă o scutire de la mecanismul de rotație pentru agențiile de rating de credit mici.
(18)
Pentru a fi eficient, mecanismul de rotație trebuie să fie aplicat într-o manieră credibilă. Cerința referitoare la rotație nu și-ar atinge obiectivele dacă agenția de rating de credit care este înlocuită ar putea să furnizeze din nou servicii de rating pentru resecuritizări pentru același inițiator într-o perioadă de timp prea scurtă. Prin urmare, este important să se prevadă o perioadă adecvată în care agenția de rating de credit înlocuită să nu poată fi desemnată să furnizeze din nou servicii de rating pentru resecuritizările aceluiași inițiator. Perioada respectivă ar trebui să fie suficient de lungă pentru a permite viitoarei agenții de rating de credit să furnizeze efectiv servicii de rating de credit, pentru a se asigura că resecuritizările sunt cu adevărat supuse unui nou control în cadrul unei abordări diferite și pentru a garanta că ratingurile de credit acordate de noua agenție de rating de credit oferă suficientă continuitate. Totodată, pentru ca un mecanism de rotație să funcționeze corespunzător, lungimea perioadei este condiționată de oferta agențiilor de rating de credit care au competențe specializate suficiente în domeniul resecuritizărilor. Prin urmare, lungimea perioadei ar trebui să fie proporțională, ar trebui să fie în general aceeași cu durata contractului expirat al agenției de rating de credit care este înlocuită, fără a depăși însă patru ani.
(19)
Obligația unei rotații periodice a agențiilor de rating de credit este proporțională cu obiectivul urmărit. Această cerință se aplică numai agențiilor de rating de credit înregistrate care sunt reglementate și care furnizează un serviciu cu impact asupra interesului public (ratinguri de credit care pot fi folosite în scopuri de reglementare), după modelul „emitentul plătește” și pentru o clasă specifică de active (resecuritizări). Privilegiul ca propriile servicii să fie recunoscute ca având un rol important în reglementarea pieței serviciilor financiare și acela de a fi autorizat pentru a îndeplini această funcție implică necesitatea de a respecta anumite obligații pentru a garanta independența și percepția acestei independențe în toate situațiile. O agenție de rating de credit care este în imposibilitatea de a furniza servicii de rating pentru resecuritizările de la un anumit inițiator ar putea în continuare să acorde ratinguri pentru resecuritizări de la alți inițiatori, precum și să acorde ratinguri pentru alte clase de active. Într-un context de piață în care regula rotației se aplică tuturor participanților, apar oportunități de afaceri întrucât toate agențiile de rating de credit ar trebui să se rotească. Totodată, agențiile de rating de credit pot oricând să acorde ratinguri de credit nesolicitate pentru resecuritizări de la același inițiator, punându-și astfel în valoare experiența. Ratingurile de credit nesolicitate nu se limitează la modelul „emitentul plătește” și, în consecință, sunt mai puțin afectate de potențialele conflicte de interese. Pentru clienții agențiilor de rating de credit, durata maximă a relației contractuale cu o agenție de rating de credit și cerința de a angaja mai mult de o agenție de rating de credit constituie, de asemenea, o restricție privind libertatea de a desfășura o activitate comercială. Aceste restricții sunt necesare însă din motive de interes public, luând în considerare interferența modelului „emitentul plătește” cu independența necesară agențiilor de rating de credit pentru a garanta ratinguri de credit independente care să poată fi utilizate de investitori în scopuri de reglementare. În același timp, aceste restricții nu depășesc ceea ce este necesar și ar trebui să fie văzute mai degrabă ca mărind bonitatea resecuritizării față de alte părți și, în ultimă instanță, față de piață.
(20)
Independența unei agenții de rating de credit față de o entitate căreia i se acordă un rating este, de asemenea, afectată de eventuale conflicte de interese între oricare dintre propriii acționari importanți și entitatea căreia i se acordă ratingul: acționarul unei agenții de rating de credit ar putea fi membru al consiliului de administrație sau de supraveghere al unei entități căreia i se acordă un rating sau al unei părți terțe legate de aceasta. Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 abordează acest gen de situații numai în ceea ce privește conflictele de interese datorate analiștilor de rating, persoanelor care aprobă ratingurile de credit sau altor angajați ai agențiilor de rating de credit. Regulamentul respectiv nu abordează însă potențialele conflicte de interese datorate acționarilor sau membrilor agențiilor de rating de credit. Cu scopul de a ameliora percepția de independență în ceea ce privește agențiile de rating de credit în raport cu entitățile cărora li se acordă ratinguri, este necesară extinderea regulilor existente din regulamentul respectiv privind conflictele de interese datorate angajaților agențiilor de rating de credit la conflictele datorate acționarilor sau membrilor care dețin o poziție importantă în cadrul agenției de rating de credit. Agenția de rating de credit ar trebui așadar să se abțină de la publicarea de ratinguri de credit sau ar trebui să facă public faptul că ratingul respectiv ar putea fi afectat în cazul în care un acționar sau un membru care deține 10 % din drepturile de vot ale agenției respective este și membru al consiliului de administrație sau de supraveghere al entității căreia i se acordă ratingul sau a investit în entitatea căreia i se acordă ratingul, dacă investiția este de un anumit nivel. Mai mult, în cazul în care un acționar sau un membru care deține cel puțin 5 % din drepturile de vot ale agenției respective de rating de credit a investit în entitatea căreia i se acordă ratingul sau este membru al consiliului de administrație sau de supraveghere al entității căreia i se acordă ratingul, acest lucru trebuie făcut public, cel puțin în cazul în care investiția este de un anumit nivel. De asemenea, în cazul în care un acționar sau un membru este în măsură să exercite o influență semnificativă asupra activității agenției de rating de credit, persoana respectivă nu ar trebui să furnizeze consultanță sau servicii de consiliere entității căreia i se acordă un rating sau unei părți terțe legate de aceasta cu privire la structura socială sau juridică, activele, pasivele sau activitățile acesteia.
(21)
Pentru a asigura aplicarea regulilor privind independența și prevenirea conflictelor de interese prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 și pentru a preveni ineficacitatea lor, este necesar să existe un număr suficient de mare de agenții de rating de credit care să nu aibă legătură nici cu agenția de rating de credit înlocuită în caz de rotație, nici cu agenția de rating de credit care furnizează în paralel servicii de rating de credit aceluiași emitent. Este necesar să se impună o separare strictă a agenției înlocuite de agenția de rating de credit care o înlocuiește în caz de rotație, precum și între cele două agenții de rating de credit care furnizează în paralel servicii de rating de credit aceluiași emitent. Agențiile de rating de credit în cauză nu ar trebui să fie legate între ele printr-o relație de control, și anume să facă parte din același grup de agenții de rating de credit, să fie acționari sau membri sau să poată exercita drepturi de vot în oricare dintre celelalte agenții de rating de credit ori să poată numi membri ai consiliului de administrație sau de supraveghere ale oricăreia dintre celelalte agenții de rating de credit.
(22)
Agențiile de rating de credit ar trebui să instituie, să mențină, să aplice și să documenteze o structură de control intern eficace care să guverneze aplicarea de politici și proceduri pentru a preveni și a controla posibilele conflicte de interese și pentru a asigura independența ratingurilor de credit, a analiștilor de credit și a echipelor de rating față de acționari, de consiliile de administrație și de conducere și de activitățile de vânzare și de marketing. Ar trebui puse în aplicare proceduri standard de operare (PSO) cu privire la guvernanța corporativă, la aspectele organizaționale și la gestionarea conflictelor de interese. PSO ar trebui să fie revizuite și monitorizate periodic pentru a le evalua eficiența și dacă acestea ar trebui sau nu actualizate.
(23)
Percepția de independență în privința agențiilor de rating de credit ar fi în mod special afectată în cazul în care aceiași acționari sau membri ar investi în diferite agenții de rating de credit care nu aparțin aceluiași grup de agenții de rating de credit, cel puțin dacă o astfel de investiție atinge un anumit nivel care ar putea permite acționarilor sau membrilor respectivi să exercite o anumită influență asupra activității agenției de rating de credit. Prin urmare, pentru a asigura independența agențiilor de rating de credit (și percepția că sunt independente), este necesar să se prevadă reguli mai stricte privind relațiile dintre agențiile de rating de credit și acționarii sau membrii lor. Din acest motiv, nicio persoană nu ar trebui să dețină simultan o participație de minimum 5 % în mai mult de o agenție de rating de credit, cu excepția cazului în care agențiile de rating de credit respective aparțin aceluiași grup.
(24)
Obiectivul de a garanta un grad suficient de independență agențiilor de rating de credit presupune ca investitorii să nu dețină simultan investiții cu o valoare de minimum 5 % în mai mult de o agenție de rating de credit. Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată (10) prevede că persoanele care dețin controlul asupra a cel puțin 5 % din drepturile de vot ale unei societăți cotate trebuie să facă public acest lucru deoarece, printre altele, investitorii sunt interesați să cunoască modificările intervenite în structura votului din acest tip de societate. Se consideră, prin urmare, că nivelul de 5 % reprezintă o participație majoră, care poate influența structura votului în cadrul societății. Este așadar oportun să se utilizeze nivelul de 5 % în scopul restricționării investițiilor simultane în mai mult de o agenție de rating de credit. Această măsură nu poate fi considerată a fi disproporționată, având în vedere că toate agențiile de rating de credit înregistrate în Uniune sunt întreprinderi necotate și prin urmare nu intră sub incidența normelor în materie de procedură și transparență care se aplică societăților cotate din Uniune în conformitate cu Directiva 2004/109/CE. Adesea, întreprinderile necotate sunt reglementate de acorduri sau protocoale ale acționarilor, iar numărul acționarilor sau al membrilor este, de obicei, scăzut. Prin urmare, chiar și o poziție minoritară în cadrul unei agenții de rating de credit necotate ar putea permite exercitarea unei anumite influențe. Cu toate acestea, pentru a se asigura că este încă posibilă realizarea de investiții de natură pur economică în agențiile de rating de credit, această interdicție de a investi simultan în mai mult de o agenție de rating de credit nu ar trebui extinsă la investițiile care trec prin sisteme de plasament colectiv gestionate de părți terțe care sunt independente de investitor și nu se află sub influența investitorului.
(25)
Dispozițiile prezentului regulament privind conflictele de interese legate de structura acționariatului nu ar trebui să se refere doar la acționariatul direct, ci și la participațiunile indirecte, deoarece, în caz contrar, aceste norme ar putea fi ușor eludate. Agențiile de rating de credit ar trebui să depună toate eforturile pentru a cunoaște acționarii indirecți pentru a putea evita orice potențiale conflicte de interese în această privință.
(26)
Eficacitatea regulilor referitoare la independență și la prevenirea conflictelor de interese, conform cărora agențiile de rating de credit nu furnizează servicii de rating aceluiași emitent o perioadă mare de timp, ar putea fi compromisă dacă agențiile de rating de credit ar fi autorizate să devină acționari sau membri semnificativi ai altor agenții de rating de credit.
(27)
Este important să se asigure că modificările aduse metodologiilor de stabilire a ratingurilor nu au drept rezultat metodologii mai puțin riguroase. În acest scop, emitenții, investitorii și alte părți interesate ar trebui să aibă posibilitatea de a prezenta observații cu privire la orice modificare avută în vedere a metodologiilor de stabilire a ratingurilor. Acest lucru îi va ajuta să înțeleagă motivele care stau la baza noilor metodologii și pentru care se realizează schimbarea respectivă. Observațiile furnizate de emitenți și de investitori cu privire la proiectele de metodologii pot avea contribuții valoroase la definirea metodologiilor de către agențiile de rating de credit. De asemenea, modificările avute în vedere ar trebui aduse la cunoștința AEVMP. Deși Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 conferă AEVMP competența de a verifica faptul că metodologiile utilizate de agențiile de rating de credit sunt riguroase, sistematice, continue și sunt supuse validării bazate pe experiența anterioară, inclusiv pe controlul a posteriori, acest proces de verificare nu ar trebui să acorde însă AEVMP nicio competență de a evalua caracterul adecvat al metodologiei propuse sau al conținutului ratingurilor de credit acordate în urma aplicării metodologiilor. Atunci când este cazul, metodologiile de rating ar trebui să țină seama de riscurile financiare care derivă din riscurile de mediu.
(28)
Din cauza complexității instrumentelor financiare structurate, agențiile de rating de credit nu au reușit să asigure întotdeauna o calitate suficient de ridicată a ratingurilor de credit acordate pentru aceste instrumente. Acest fapt a condus la o pierdere a încrederii pieței în acest tip de ratinguri de credit. Pentru a recâștiga încrederea, ar fi necesar să se solicite emitenților sau părților terțe legate de aceștia să angajeze cel puțin două agenții de rating de credit diferite care să acorde ratinguri de credit cu privire la instrumente financiare structurate, ceea ce ar putea duce la evaluări diferite și concurente. Aceasta ar putea, de asemenea, contribui la reducerea bazării excesive pe un singur rating de credit.
(29)
Propunerea de directivă privind accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a societăților de investiții și propunerea de regulament privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții, care vor înlocui Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (11) și Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investiții și al instituțiilor de credit (12), introduc o cerință prin care se solicită instituțiilor de credit și societăților de investiții să evalueze riscul de credit al entităților și al instrumentelor financiare în care investesc acestea și să nu se bazeze în acest sens numai pe ratinguri de credit. Această cerință ar trebui extinsă și la alți participanți pe piața financiară, reglementați de dreptul Uniunii, inclusiv la administratorii de investiții. Cu toate acestea, pentru toți participanții pe piața financiară, cerința respectivă ar trebui aplicată în mod proporțional, ținând seama de natura, amploarea și complexitatea participantului în cauză. Statele membre nu ar trebui autorizate să impună sau să mențină în vigoare norme care să permită o mai mare dependență a acestor investitori de ratingurile de credit.
(30)
De asemenea, posibilitățile investitorilor de a-și forma o opinie avizată despre bonitatea instrumentelor financiare structurate ar crește dacă li s-ar furniza investitorilor informații suficiente cu privire la aceste instrumente. De exemplu, deoarece riscul pe instrumentele financiare structurate depinde în mare măsură de calitatea și performanța activelor subiacente, investitorii ar trebui să primească mai multe informații despre activele de bază. Acest lucru ar reduce dependența investitorilor de ratingurile de credit. De asemenea, publicarea de informații relevante privind instrumentele financiare structurate este susceptibilă de a intensifica concurența dintre agențiile de rating de credit, deoarece acest fapt ar putea duce la o creștere a numărului de ratinguri de credit nesolicitate. Comisia ar trebui ca, până în ianuarie 2016, să analizeze și să elaboreze un raport referitor la oportunitatea extinderii domeniului de aplicare al acestei cerințe privind publicarea la alte produse financiare. De exemplu, există alte produse financiare, cum ar fi obligațiunile garantate și alte forme de datorii asigurate, în care riscul depinde într-o mare măsură de caracteristicile garanțiilor de bază, caz în care investitorii ar trebui să primească mai multe informații despre garanție.
(31)
Investitorii, emitenții și alte părți interesate ar trebui să aibă acces la informații actualizate referitoare la ratinguri pe un site internet central. O platformă europeană de rating ar trebui stabilită de AEVMP și ar trebui să permită investitorilor să compare cu ușurință toate ratingurile de credit existente cu privire la o anumită entitate. Este important ca pe site-ul internet al platformei europene de rating să fie publicate toate ratingurile disponibile pentru fiecare instrument pentru a permite investitorilor să țină seama de o întreagă varietate de opinii înainte de a lua propria decizie de investiții. Cu toate acestea, în scopul de a nu împiedica posibilitatea ca agențiile de rating de credit să funcționeze pe baza modelului „investitorul plătește”, astfel de ratinguri de credit nu ar trebui incluse în platforma europeană de rating. Platforma europeană de rating ar trebui să ajute agențiile de rating de credit noi și de mai mici dimensiuni să devină mai vizibile. Platforma europeană de rating ar trebui să înglobeze registrul central al AEVMP în vederea creării unei singure platforme pentru toate ratingurile de credit disponibile pentru fiecare instrument și pentru informațiile despre performanțele anterioare publicate de registrul central. Parlamentul European a susținut instituirea unei astfel de publicări a ratingurilor de credit în rezoluția sa privind agențiile de rating de credit din 8 iunie 2011.
(32)
Ratingurile de credit, fie că sunt acordate în scopuri de reglementare sau nu, au un impact semnificativ asupra deciziilor de investiții și asupra imaginii și atractivității financiare a emitenților. Prin urmare, agențiile de rating de credit au responsabilitatea importantă față de investitori și de emitenți de a garanta că respectă Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, astfel încât ratingurile lor să fie independente, obiective și de o calitate corespunzătoare. Cu toate acestea, investitorii și emitenții nu sunt întotdeauna în măsură să invoce responsabilitatea agenției de rating de credit față de ei. Poate fi deosebit de dificil să se stabilească răspunderea civilă a unei agenții de rating de credit în lipsa unei relații contractuale între o agenție de rating de credit și, de exemplu, un investitor sau un emitent căruia i s-au acordat ratinguri nesolicitate. De asemenea, emitenții se pot confrunta cu dificultăți în stabilirea răspunderii civile a agențiilor de rating the credit față de aceștia, chiar în cazul în care emitenții au o relație contractuală cu agenția de rating de credit: de exemplu, reducerea unui rating al creditului, decisă pe baza unei încălcări a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009, comisă în mod intenționat sau prin neglijență gravă, poate avea un impact negativ asupra reputației și a costurilor de finanțare ale unui emitent, cauzând, prin urmare, o daună respectivului emitent, chiar dacă aceasta nu este acoperită de răspunderea contractuală. Prin urmare, este important să se prevadă un drept adecvat de a exercita căi de recurs pentru investitorii care s-au bazat în mod rezonabil pe un rating de credit acordat cu încălcarea Regulamentului (CE) nr. 1060/2009, precum și pentru emitenții care suportă daune din cauza unui rating de credit emis cu încălcarea Regulamentului (CE) nr. 1060/2009. Investitorul și emitentul ar trebui să poată ține responsabilă agenția de rating de credit pentru orice daune cauzate în urma unei încălcări a regulamentului respectiv care a avut un impact asupra ratingului final. Investitorii sau emitenții care au o relație contractuală cu o agenție de rating de credit pot alege să își întemeieze plângerea împotriva acelei agenții de rating de credit pe încălcarea contractului, dar posibilitatea de a solicita daune-interese pentru încălcarea Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 ar trebui să fie disponibilă pentru toți investitorii și emitenții, indiferent dacă între părți există sau nu o relație contractuală.
(33)
Ar trebui să fie posibil ca agențiile de rating de credit să fie ținute răspunzătoare numai în cazul în care încalcă în mod intenționat sau prin neglijență gravă oricare dintre obligațiile ce le sunt impuse prin Regulamentul (CE) nr. 1060/2009. Acest criteriu al culpabilității este adecvat deoarece activitatea de rating de credit implică un anumit grad de evaluare a unor factori economici complecși, aplicarea unor metodologii diferite putând conduce la obținerea unor rezultate diferite, dintre care niciunul nu poate fi considerat ca incorect. De asemenea, este potrivit ca agențiile de rating de credit să fie expuse posibilității de a fi ținute răspunzătoare în mod nelimitat numai în cazul în care încalcă Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 în mod intenționat sau prin neglijență gravă.
(34)
Investitorul sau emitentul care solicită daune-interese pentru încălcarea dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 ar trebui să prezinte informații precise și detaliate care să arate că agenția de rating de credit a comis respectiva încălcare a regulamentului respectiv. Această situație ar trebui evaluată de către instanța competentă, ținând seama de faptul că investitorul sau emitentul poate să nu aibă acces la informații care țin exclusiv de sfera agenției de rating de credit.
(35)
În ceea ce privește aspectele care se referă la răspunderea civilă a unei agenții de rating de credit și care nu sunt reglementate sau definite de prezentul regulament, inclusiv cauzalitatea și conceptul de neglijență gravă, acestea ar trebui reglementate de dreptul național aplicabil în conformitate cu dispozițiile pertinente de drept internațional privat. În special, statele membre ar trebui să fie în măsură să mențină regimuri naționale de răspundere civilă care sunt mai favorabile investitorilor sau emitenților sau care nu se bazează pe încălcarea Regulamentului (CE) nr. 1060/2009. Instanța competentă să decidă cu privire la o acțiune în răspundere civilă inițiată de un investitor sau de un emitent ar trebui stabilită prin dispozițiile pertinente de drept internațional privat.
(36)
Faptul că investitorii instituționali, inclusiv administratorii de investiții, sunt obligați să realizeze propria evaluare a bonității activelor nu trebuie să împiedice instanțele să constate că o încălcare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 de către o agenție de rating de credit a cauzat unui investitor prejudicii pentru care este răspunzătoare agenția de rating de credit respectivă. Prezentul regulament va îmbunătăți posibilitățile investitorilor de a efectua o analiză de risc proprie, însă aceștia vor continua să aibă un acces mai limitat la informații decât agențiile de rating de credit înseși. Totodată, în special investitorii mai mici pot să nu dispună de capacitatea de a evalua un rating de credit furnizat de o agenție de rating de credit în mod critic.
(37)
Statele membre și AEVMP ar trebui să se asigure că orice penalități impuse în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 sunt făcute publice numai în cazul în care această publicare ar fi proporțională.
(38)
Pentru a reduce și mai mult conflictele de interese și a favoriza concurența loială pe piața ratingurilor de credit, este important să se asigure că comisioanele percepute de agențiile de rating de credit clienților nu au caracter discriminatoriu. Diferențele dintre comisioanele percepute pentru același tip de serviciu ar trebui să fie justificabile doar printr-o diferență între costurile reale pentru furnizarea acestui serviciu unor clienți diferiți. De asemenea, comisioanele percepute unui anumit emitent pentru serviciile de rating de credit nu ar trebui să depindă de rezultatele sau efectele activității efectuate sau de furnizarea de servicii conexe (auxiliare). În plus, în scopul de a permite supravegherea eficace a respectării regulilor respective, agențiile de rating de credit ar trebui să aducă la cunoștința AEVMP comisioanele primite de la fiecare dintre clienții lor și politica lor de prețuri generală.
(39)
Pentru a contribui la publicarea de ratinguri suverane actualizate și credibile și a înlesni înțelegerea de către utilizatori, este important ca ratingurile respective să fie revizuite în mod regulat. Este, de asemenea, importantă creșterea gradului de transparență cu privire la activitatea de cercetare desfășurată, la personalul alocat pentru elaborarea ratingurilor suverane și la ipotezele care stau la baza ratingurilor de credit realizate de agențiile de rating de credit cu privire la datoria suverană.
(40)
Este esențial ca investitorii să dispună de informații adecvate pentru a evalua solvabilitatea statelor membre. În cadrul acțiunilor sale de supraveghere a politicilor economice și bugetare ale statelor membre, Comisia culege și prelucrează date privind situația și performanța economică, financiară și bugetară a tuturor statelor membre, date publicate în mare parte de către Comisie și care, prin urmare, pot fi folosite de investitori pentru a evalua bonitatea potențială a statelor membre. Atunci când este cazul și când acest lucru este posibil și sub rezerva normelor de confidențialitate aplicabile în cadrul supravegherii politicilor economice și bugetare ale statelor membre, Comisia ar trebui să completeze rapoartele existente privind performanța economică a statelor membre cu posibili factori și indicatori suplimentari, care ar putea ajuta investitorii să evalueze bonitatea statelor membre. Acești factori ar trebui publicați, deoarece completează publicațiile existente și alte informații făcute publice, pentru a pune la dispoziția investitorilor date suplimentare, pentru a-i ajuta să evalueze bonitatea entităților suverane și informațiile privind datoriile. Având în vedere cele de mai sus, Comisia ar trebui să analizeze posibilitatea realizării unei evaluări a solvabilității europene, pentru a permite investitorilor să efectueze o evaluare imparțială și obiectivă a solvabilității statelor membre, ținând seama de dezvoltarea economică și socială specifică. Comisia ar trebui să prezinte, după caz, propuneri legislative adecvate.
(41)
Regulile actuale prevăd că ratingurile de credit urmează să fie anunțate entității căreia i se acordă ratingul cu 12 ore înainte de publicarea lor. Pentru a evita ca notificarea să se facă în afara orelor de lucru și pentru a lăsa entității căreia i se acordă ratingul suficient timp să verifice corectitudinea datelor care stau la baza ratingului de credit, entitatea căreia i se acordă ratingul de credit ar trebui să fie anunțată cu o zi lucrătoare întreagă înainte de publicarea ratingului sau a perspectivei de rating. Lista persoanelor care pot primi notificarea ar trebui limitată și identificată clar de entitatea căreia i se acordă ratingul.
(42)
Având în vedere particularitățile ratingurilor suverane și cu scopul de a reduce riscul de volatilitate, este necesar și potrivit să se solicite agențiilor de rating de credit să publice ratingurile respective numai după încheierea activității la locurile de tranzacționare stabilite în Uniune și cu cel puțin o oră înainte de deschiderea acestora. În același mod, este de asemenea potrivit și proporțional ca la sfârșitul lunii decembrie agențiile de rating de credit să publice un calendar pentru următoarele 12 luni, în care să se stabilească datele pentru publicarea ratingurilor suverane și a ratingurilor corespunzătoare, precum și a datelor pentru publicarea perspectivelor de rating conexe, după caz. Aceste date ar trebui stabilite într-o zi de vineri. Numai pentru ratingurile suverane nesolicitate, numărul de date de publicare din calendar ar trebui limitat între două și trei. Atunci când acest lucru este necesar pentru a-și putea respecta obligațiile legale, agențiile de rating de credit ar trebui să poată să devieze de la calendarul anunțat explicând totodată în detaliu motivele pentru o astfel de deviere. Cu toate acestea, devierea nu poate deveni o rutină.
(43)
În funcție de evoluția pieței, Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport în care să analizeze dacă este oportun să se sprijine înființarea unei agenții europene publice de rating de credit menite să evalueze solvabilitatea datoriei suverane a statelor membre și modalitățile de a oferi acest sprijin și/sau înființarea unei fundații europene de rating de credit pentru realizarea tuturor celorlalte tipuri de rating de credit. Comisia ar trebui să prezinte, după caz, propuneri legislative adecvate.
(44)
Având în vedere particularitățile ratingurilor suverane și pentru a evita riscul de contagiune în Uniune, ar trebui interzise declarațiile prin care este anunțată revizuirea unui anumit grup de țări dacă nu sunt însoțite de raporturi de țară individuale. În plus, pentru a crește valabilitatea și accesibilitatea surselor de informare folosite de agențiile de rating de credit pentru comunicatele publice legate de potențiale schimbări ale ratingurilor suverane, altele decât ratinguri de credit, perspective de rating și comunicatele de presă aferente, respectivele comunicate ar trebui să se bazeze întotdeauna pe informații care provin din sfera entității căreia i se acordă ratingul și care sunt făcute publice cu acordul acesteia, cu excepția situației în care informațiile respective sunt disponibile din surse general accesibile. În cazul în care cadrul juridic aplicabil entității căreia i se acordă ratingul interzice ca respectivele informații să fie făcute publice de către entitate, la fel cum se întâmplă în cazul informațiilor confidențiale, astfel cum sunt definite la articolul 1 punctul 1 din Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) (13), entitatea căreia i se acordă ratingul nu trebuie să își dea acordul.
(45)
Din motive de transparență, atunci când își publică ratingurile suverane, agențiile de rating de credit ar trebui să explice, în cadrul comunicatelor de presă sau al rapoartelor prezentate, factorii-cheie care stau la baza respectivelor ratinguri suverane. Cu toate acestea, transparența ratingurilor nu ar trebui să fie concludentă pentru direcția politicilor naționale (economice, de muncă și altele). Prin urmare, deși respectivele politici pot servi drept factor pentru evaluarea de către agenția de rating de credit a solvabilității entității suverane sau a instrumentelor financiare ale acesteia și pot fi folosite pentru a explica principalele motive ale unui rating suveran, nu ar trebui să fie permis ca agențiile de rating de credit să prezinte cerințe sau recomandări directe sau explicite entităților suverane cu privire la aceste politici. Agențiile de rating de credit nu ar trebui să ofere niciun fel de recomandări directe sau explicite privind politicile entităților suverane.
(46)
Standardele tehnice în sectorul serviciilor financiare ar trebui să asigure o protecție corespunzătoare a deponenților, a investitorilor și a consumatorilor din întreaga Uniune. Este eficient și oportun să se încredințeze AEVMP, ca organism cu înaltă specializare, sarcina de a elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare care nu implică alegeri strategice și de a le înainta Comisiei.
(47)
Comisia ar trebui să adopte proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de AEVMP referitoare la conținutul, frecvența și prezentarea informațiilor ce urmează a fi furnizate de emitenți cu privire la instrumentele financiare structurate, prezentarea informațiilor, inclusiv structura, formatul, metoda și termenele de raportare pe care agențiile de rating de credit ar trebui să le aducă la cunoștința AEVMP în legătură cu platforma europeană de rating, precum și la conținutul și formatul rapoartelor periodice privind comisioanele percepute de agențiile de rating de credit în scopul asigurării unei supravegheri continue de către AEVMP. Comisia ar trebui să adopte standardele respective prin intermediul unor acte delegate, în conformitate cu articolul 290 din TFUE și cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(48)
Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 permite folosirea ratingurilor de credit acordate în țări terțe în scopuri de reglementare dacă acestea sunt acordate de agenții de rating de credit certificate în conformitate cu regulamentul respectiv sau sunt avizate de agenții de rating de credit stabilite în Uniune în conformitate cu regulamentul respectiv. Pentru certificare este necesar ca Comisia să fi adoptat o decizie de echivalență referitoare la regimul de reglementare al țării terțe pentru agențiile de rating de credit, iar pentru avizare este necesar ca activitatea agenției de rating de credit din țara terță să îndeplinească cerințe cel puțin la fel de stricte ca regulile pertinente din Uniune. Unele dintre dispozițiile introduse prin prezentul regulament nu ar trebui să se aplice evaluărilor efectuate în vederea unei echivalențe sau a unei avizări; este cazul dispozițiilor care stabilesc obligații doar pentru emitenți, nu și pentru agențiile de rating de credit. În plus, dispozițiile care se referă la structura pieței de rating din Uniune nu stabilesc un cod de conduită pentru agențiile de rating de credit și nu ar trebui să fie luate în considerare în acest context. În scopul de a acorda țărilor terțe suficient timp să își revizuiască cadrele de reglementare în ceea ce privește celelalte dispoziții noi substanțiale, aceste dispoziții ar trebui să se aplice numai în scopul realizării de evaluări cu privire la echivalență și la avizare începând cu 1 iunie 2018. Este important să se reamintească în acest sens că regimul de reglementare al unei țări terțe nu conține dispoziții identice cu cele prevăzute de prezentul regulament. După cum s-a precizat deja în Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, pentru ca regimul de reglementare al țării terțe să fie considerat echivalent sau la fel de strict ca regimul de reglementare al Uniunii, este suficient ca regimul respectiv să urmărească atingerea acelorași obiective și producerea acelorași efecte în practică.
(49)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume de a consolida independența agențiilor de rating de credit, de a promova proceduri și metodologii de rating de credit adecvate, de a reduce riscurile asociate ratingurilor suverane, de a reduce riscul ca participanții la piață să se bazeze excesiv pe ratingurile de credit și de a asigura dreptul la căi de recurs pentru investitori, nu pot fi realizate în mod suficient de statele membre și pot fi, prin urmare, realizate mai bine la nivelul Uniunii datorită structurii și impactului la nivelul Uniunii ale activităților de rating de credit care urmează a fi supravegheate, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor respective.
(50)
Comisia ar trebui să prezinte, până la sfârșitul anului 2013, un raport privind fezabilitatea unei rețele a agențiilor de rating de credit mai mici în vederea sporirii concurenței în cadrul pieței. Respectivul raport ar trebui să evalueze sprijinul și stimulentele financiare și nefinanciare ale Uniunii pentru crearea unei astfel de rețele, luând în considerare eventualitatea unui conflict de interese ce ar putea decurge din această finanțare publică.
(51)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (14) și a adoptat un aviz (15).
(52)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări aduse Regulamentului (CE) nr. 1060/2009
Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament introduce o abordare de reglementare comună pentru a spori integritatea, transparența, responsabilitatea, buna guvernanță și independența activităților de rating de credit, contribuind la calitatea ratingurilor de credit acordate în Uniune și la buna funcționare a pieței interne și asigurând, în același timp, un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și a investitorilor. Acesta stabilește condițiile de acordare a ratingurilor de credit, precum și regulile referitoare la organizarea și la modul în care acționează agențiile de rating de credit, inclusiv acționarii și membrii acestora, în vederea promovării independenței agențiilor de rating de credit, a evitării conflictelor de interese și a consolidării protecției consumatorilor și investitorilor.
Prezentul regulament stabilește, de asemenea, obligații pentru emitenții, inițiatorii și sponsorii stabiliți în Uniune în privința instrumentelor financiare structurate.”
2.
La articolul 2 alineatul (1), la articolul 3 alineatul (1) litera (m), la articolul 4 alineatul (2), la articolul 4 alineatul (3) partea introductivă, la articolul 4 alineatul (4) primul și al doilea paragraf, la articolul 5 alineatul (1) partea introductivă, la articolul 14 alineatul (1) și la punctul 1 din anexa II, „Comunitate” se înlocuiește cu „Uniune”.
3.
Articolul 3 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(i)
litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
«în scopuri de reglementare» înseamnă utilizarea ratingurilor de credit în scopul specific de respectare a dreptului Uniunii sau a dreptului Uniunii astfel cum este pus în aplicare de legislațiile naționale ale statelor membre;”;
(ii)
se introduc următoarele litere:
„(pa)
«instituție de credit» înseamnă o instituție de credit astfel cum este definită la articolul 4 punctul 1 din Directiva 2006/48/CE;
(pb)
«societate de investiții» înseamnă o societate de investiții astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2004/39/CE;
(pc)
«întreprindere de asigurări» înseamnă o întreprindere de asigurări astfel cum este definită la articolul 13 punctul 1 din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (16);
(pd)
«întreprindere de reasigurări» înseamnă o întreprindere de reasigurări astfel cum este definită la articolul 13 punctul 4 din Directiva 2009/138/CE;
(pe)
«instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale» înseamnă o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale astfel cum este definită la articolul 6 litera (a) din Directiva 2003/41/CE;
(pf)
«societate de administrare» înseamnă o societate de administrare astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (17);
(pg)
«societate de investiții» înseamnă o societate de investiții autorizată în conformitate cu Directiva 2009/65/CE;
(ph)
«administrator de fond de investiții alternativ» înseamnă un AFIA astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 privind administratorii fondurilor de investiții alternative (18);
(pi)
«contrapartidă centrală» înseamnă o CC astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (19) care este autorizată în conformitate cu articolul 14 din respectivul regulament;
(pj)
«prospect» înseamnă un prospect publicat în conformitate cu Directiva 2003/71/CE și cu Regulamentul (CE) nr. 809/2004;
(iii)
literele (q) și (r) se înlocuiesc cu următorul text:
„(q)
«legislație sectorială» înseamnă actele legislative ale Uniunii menționate la literele (pa)-(pj);
(r)
«autorități sectoriale competente» înseamnă autoritățile naționale competente desemnate prin legislația sectorială relevantă pentru a supraveghea instituțiile de credit, societățile de investiții, întreprinderile de asigurări, întreprinderile de reasigurări, instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale, societățile de administrare, societățile de investiții, administratorii fondurilor de investiții alternative, contrapartidele centrale și prospectele;”;
(iv)
se adaugă următoarele litere:
„(s)
«emitent» înseamnă un emitent astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2003/71/CE;
(t)
«inițiator» înseamnă un inițiator astfel cum este definit la articolul 4 punctul 41 din Directiva 2006/48/CE;
(u)
«sponsor» înseamnă un sponsor astfel cum este definit la articolul 4 punctul 42 din Directiva 2006/48/CE;
(v)
«rating suveran» înseamnă:
(i)
un rating de credit în cazul căruia entitatea căreia i se acordă ratingul este un stat sau o autoritate regională ori locală a unui stat;
(ii)
un rating de credit în cazul căruia emitentul datoriei sau al obligației financiare, al unui titlu de creanță sau al altui instrument financiar este un stat sau o autoritate regională ori locală a unui stat sau o societate vehicul investițional a unui stat sau a unei autorități regionale ori locale;
(iii)
un rating de credit în cazul căruia emitentul este o instituție financiară internațională înființată de două sau mai multe state, care are scopul de a mobiliza fonduri și de a oferi asistență financiară în beneficiul membrilor acelei instituții financiare internaționale care sunt afectați sau amenințați de probleme de finanțare grave;
(w)
«perspectivă de rating» înseamnă o opinie privind direcția probabilă a unui rating de credit pe termen scurt, pe termen mediu sau în ambele cazuri;
(x)
«rating de credit nesolicitat» și «rating suveran nesolicitat» înseamnă un rating de credit sau suveran pe care agențiile de rating de credit îl acordă în alte circumstanțe decât la cerere;
(y)
«punctaj de bonitate» înseamnă un indicator al bonității derivat din sintetizarea și exprimarea datelor în mod exclusiv pe baza unui sistem sau model prestabilit, fără vreo contribuție analitică suplimentară semnificativă specifică fiecărui risc, din partea unui analist de rating;
(z)
«piață reglementată» înseamnă o piață reglementată astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 14 din Directiva 2004/39/CE și stabilită în Uniune;
(aa)
«resecuritizare» înseamnă resecuritizare în sensul articolului 4 punctul 40a din Directiva 2006/48/CE.”;
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(3) În sensul prezentului regulament, termenul «acționar» include beneficiarii efectivi, astfel cum sunt definiți la articolul 3 punctul 6 din Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului (20).
4.
Articolul 4 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Instituțiile de credit, societățile de investiții, întreprinderile de asigurare, întreprinderile de reasigurare, instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale, societățile de administrare, societățile de investiții, administratorii de fonduri de investiții alternative și contrapartidele centrale pot utiliza ratinguri de credit în scopuri de reglementare numai dacă acestea sunt acordate de agenții de rating de credit stabilite în Uniune și înregistrate în conformitate cu prezentul regulament.
Atunci când un prospect conține o trimitere la unul sau mai multe ratinguri de credit, emitentul, ofertantul sau persoana care solicită admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată se asigură că prospectul cuprinde, de asemenea, informații clare și vizibile care precizează dacă ratingurile în cauză sunt emise de o agenție de rating stabilită în Uniune și înregistrată în conformitate cu prezentul regulament.”;
(b)
la alineatul (3), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
agenția de rating de credit a verificat și este în măsură să demonstreze în permanență Autorității europene de supraveghere (Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe) (AEVMP) instituite prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (21) faptul că desfășurarea de către agenția de rating de credit din țara terță a unor activități de rating de credit care au drept rezultat acordarea ratingului de credit care trebuie avizat îndeplinește cerințe cel puțin la fel de stricte precum cele prevăzute la articolele 6-12 și în anexa I, cu excepția articolelor 6a, 6b, 8a, 8b, 8c și 11a, a punctului 3 litera (ba) și a punctelor 3a și 3b din secțiunea B a anexei I.
5.
Articolul 5 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (6) al doilea paragraf, litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
agențiile de rating de credit din țara terță respectivă sunt supuse unor norme legale obligatorii care sunt echivalente cu cele prevăzute la articolele 6-12 și în anexa I, cu excepția articolelor 6a, 6b, 8a, 8b, 8c și 11a, a punctului 3 litera (ba) și a punctelor 3a și 3b din secțiunea B a anexei I; și”;
(b)
alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
„(8) Articolele 20, 23b și 24 se aplică agențiilor de rating de credit certificate în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) și ratingurilor de credit acordate de acestea.”
6.
În titlul I se introduc următoarele articole:
„Articolul 5a
Bazarea excesivă pe ratingurile de credit din partea instituțiilor financiare
(1) Entitățile menționate la articolul 4 alineatul (1) primul paragraf trebuie să-și facă propriile evaluări ale riscului de credit și nu să se bazeze în mod exclusiv sau automat pe ratinguri de credit pentru evaluarea bonității unei entități sau a unui instrument financiar.
(2) Autoritățile sectoriale competente însărcinate cu supravegherea entităților menționate la articolul 4 alineatul (1) primul paragraf, ținând cont de natura, amploarea și complexitatea activităților acestora, monitorizează caracterul adecvat al proceselor lor de evaluare a riscului de credit, evaluează utilizarea referirilor contractuale la ratingurile de credit și, atunci când este cazul, le încurajează să atenueze impactul acestor referiri, în vederea reducerii bazării exclusive și mecanice pe ratingurile de credit, în conformitate cu legislația sectorială specifică.
Articolul 5b
Bazarea pe ratingurile de credit din partea autorităților europene de supraveghere și a Comitetului european pentru risc sistemic
(1) Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) (ABE) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (22), Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale) (AEAPO), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (23) și AEVMP nu trebuie să se refere la ratingurile de credit în orientările, recomandările și proiectele lor de standarde tehnice dacă aceste referiri pot determina autoritățile competente, autoritățile competente sectoriale sau entitățile menționate la articolul 4 alineatul (1) primul paragraf sau alți participanți la piețele financiare să se bazeze exclusiv sau mecanic pe ratingurile de credit. În consecință, până la data de 31 decembrie 2013, ABE, AEAPO și AEVMP trebuie să revizuiască și să elimine, dacă este cazul, orice astfel de referiri la ratingurile de credit din orientările și recomandările existente.
(2) Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) înființat prin Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (24) nu se referă la ratingurile de credit în avertismentele și recomandările sale dacă aceste referiri pot genera o bazare exclusivă sau mecanică pe ratingurile de credit.
Articolul 5c
Bazarea excesivă pe ratingurile de credit în legislația Uniunii
Fără a aduce atingere dreptului său de inițiativă, Comisia continuă să revizuiască referirile la ratingurile de credit în legislația Uniunii, care determină sau pot determina autoritățile competente, entitățile menționate la articolul 4 alineatul (1) primul paragraf sau participanții la piețele financiare să se bazeze exclusiv sau mecanic pe ratingurile de credit, în vederea eliminării tuturor referirilor la ratinguri de credit din legislația Uniunii în scopuri de reglementare până la 1 ianuarie 2020, cu condiția identificării și punerii în aplicare a unor alternative adecvate la evaluarea de risc de credit.
7.
Articolul 6 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Agențiile de rating de credit iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că acordarea unui rating de credit sau a unei perspective de rating nu este afectată de existența sau potențiala existență a unor conflicte de interese sau a unei relații comerciale implicând agenția de rating de credit care acordă ratingul de credit sau perspectiva de rating respectivă, acționarii săi, administratorii, analiștii de rating sau angajații acesteia sau orice persoană fizică ale cărei servicii sunt puse la dispoziția agenției de rating sau se află sub controlul acesteia sau orice altă persoană legată în mod direct sau indirect de aceasta printr-o relație de control.”;
(b)
la alineatul (3), partea introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„(3) La cererea unei agenții de rating de credit, AEVMP poate acorda respectivei agenții de rating o derogare de la respectarea cerințelor prevăzute la punctele 2, 5, 6 și 9 din secțiunea A a anexei I și la articolul 7 alineatul (4), dacă agenția de rating în cauză poate demonstra că respectivele cerințe nu sunt proporționate având în vedere natura, amploarea și complexitatea activității sale, precum și natura și gama ratingurilor de credit acordate și că:”;
(c)
se adaugă următorul alineat:
„(4) Agențiile de rating de credit instituie, mențin, aplică și documentează o structură de control intern eficace care să guverneze aplicarea de politici și proceduri pentru a preveni și a diminua posibilele conflicte de interese și pentru a asigura independența ratingurilor de credit, a analiștilor de credit și a echipelor de rating față de acționari, de consiliile de administrație și de conducere și de activitățile de vânzare și de marketing. Agențiile de rating de credit instituie proceduri standard de operare (PSO) cu privire la guvernanța corporativă, organizare și gestionarea conflictelor de interese. Acestea monitorizează și revizuiesc periodic aceste PSO pentru a evalua eficacitatea și necesitatea actualizării lor.”
8.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 6a
Conflicte de interese privind investițiile în agențiile de rating de credit
(1) Un acționar sau un membru al unei agenții de rating de credit, care deține minimum 5 % din capitalul unei agenții de rating de credit sau din drepturile de vot în cadrul acesteia sau în cadrul unei societăți care are capacitatea de a exercita controlul sau o influență dominantă asupra agenției de rating de credit, nu are voie:
(a)
să dețină 5 % sau mai mult din capitalul oricărei alte agenții de rating de credit;
(b)
să aibă dreptul sau capacitatea de a exercita 5 % sau mai mult din drepturile de vot în cadrul oricărei alte agenții de rating de credit;
(c)
să aibă dreptul sau capacitatea de a numi sau de a demite membri ai consiliului de administrație sau de supraveghere al oricărei alte agenții de rating de credit;
(d)
să fie membru în consiliul de administrație sau de supraveghere al oricărei alte agenții de rating de credit;
(e)
să exercite sau să aibă capacitatea de a exercita controlul sau o influență dominantă asupra oricărei alte agenții de rating de credit.
Interdicția menționată la litera (a) a primului paragraf nu se aplică participațiilor deținute în sisteme de plasament colectiv diversificat, inclusiv fonduri administrate precum fondurile de pensii sau asigurările de viață, cu condiția ca participațiile în astfel de sisteme să nu îl plaseze pe acesta în poziția de a exercita o influență semnificativă asupra activităților acestora.
(2) Prezentul articol nu se aplică investițiilor în alte agenții de rating de credit aparținând aceluiași grup de agenții de rating de credit.
Articolul 6b
Durata maximă a relației contractuale cu agenția de rating de credit
(1) În cazul în care o agenție de rating de credit încheie un contract pentru acordarea de ratinguri de credit cu privire la resecuritizări, aceasta nu acordă ratinguri de credit cu privire la noile resecuritizări cu active subiacente ale aceluiași inițiator, pentru o perioadă mai mare de patru ani.
(2) În cazul în care o agenție de rating de credit încheie un contract pentru acordarea de ratinguri de credit cu privire la resecuritizări, aceasta solicită emitentului:
(a)
să stabilească numărul agențiilor de rating de credit care au o relație contractuală pentru acordarea de ratinguri de credit cu privire la resecuritizările cu active subiacente ale aceluiași inițiator;
(b)
să calculeze procentul din numărul total al restului de resecuritizări supuse ratingului cu active subiacente ale aceluiași inițiator pentru care fiecare agenție de rating de credit emite ratinguri de credit.
În cazul în care cel puțin patru agenții de rating de credit acordă fiecare ratinguri cu privire la mai mult de 10 % din numărul total al restului de resecuritizări supuse ratingului, limitele prevăzute la alineatul (1) nu se aplică.
Această derogare menționată la al doilea paragraf continuă să se aplice cel puțin până când agenția de rating de credit încheie un nou contract pentru acordarea de ratinguri de credit cu privire la resecuritizările cu active subiacente ale aceluiași inițiator. În cazul în care criteriile de la al doilea paragraf nu sunt îndeplinite la încheierea unui astfel de contract, perioada menționată la alineatul (1) se calculează de la data la care a fost încheiat noul contract.
(3) Din momentul expirării unui contract în conformitate cu alineatul (1), agenția de rating de credit nu încheie niciun nou contract pentru acordarea de ratinguri de credit cu privire la resecuritizări cu active subiacente ale aceluiași inițiator pentru o perioadă egală cu durata contractului expirat, dar care nu depășește patru ani.
Primul paragraf se aplică și:
(a)
unei agenții de rating de credit care aparține aceluiași grup de agenții de rating de credit ca și agenția de rating de credit menționată la alineatul (1);
(b)
unei agenții de rating de credit care este acționar sau membru al agenției de rating de credit menționate la alineatul (1);
(c)
unei agenții de rating de credit în cadrul căreia agenția de rating de credit menționată la alineatul (1) este acționar sau membru.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (1), în cazul emiterii unui rating de credit cu privire la o resecuritizare înainte de finalul duratei maxime a relației contractuale menționate la alineatul (1), o agenție de rating de credit poate continua să monitorizeze și să actualizeze ratingurile de credit respective, la cerere, pentru durata resecuritizării.
(5) Prezentul articol nu se aplică agențiilor de rating de credit cu mai puțin de 50 de angajați la nivelul grupului implicați în furnizarea de activități de rating de credit sau cu o cifră de afaceri anuală mai mică de 10 milioane EUR la nivelul grupului generată din activități de rating de credit.
(6) În cazul în care o agenție de rating de credit încheie un contract de furnizare de ratinguri de credit cu privire la resecuritizări înainte de 20 iunie 2013, perioada menționată la alineatul (1) se calculează de la data respectivă.”
9.
La articolul 7, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) Remunerarea și evaluarea performanței angajaților implicați în activitățile de activitățile de rating de credit sau legate de perspective de rating și a persoanelor care aprobă ratingurile de credit sau perspectivele de rating nu trebuie să depindă de veniturile pe care agenția de rating de credit le obține de la entitățile cărora li se acordă ratinguri sau de la părți terțe legate de acestea.”
10.
Articolul 8 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Agențiile de rating de credit adoptă, instituie și aplică măsuri adecvate pentru a se asigura că ratingurile de credit și perspectivele de rating pe care le acordă se bazează pe o analiză detaliată a tuturor informațiilor de care dispun și care sunt relevante pentru analiză, conform metodologiilor aplicabile de stabilire a ratingurilor. Agențiile adoptă toate măsurile necesare pentru ca informațiile pe care le utilizează pentru acordarea ratingurilor și a perspectivelor de rating să fie de o calitate satisfăcătoare și să provină din surse fiabile. Atunci când acordă ratinguri de credit și perspective de rating, agenția de rating de credit precizează că ratingul exprimă opinia sa și beneficiarul acestuia ar trebui să se bazeze pe el într-o măsură limitată.
(2a) Modificările ratingurilor de credit se efectuează în conformitate cu metodologiile de rating publicate ale agenției de rating de credit.”;
(b)
la alineatul (5) se adaugă următorul paragraf:
„Ratingurile suverane sunt revizuite cel puțin o dată la șase luni.”;
(c)
se introduce următorul alineat:
„(5a) Agenția de rating de credit care intenționează să modifice în mod semnificativ metodologii de rating, modele sau ipoteze principale de rating existente sau să utilizeze altele noi care ar putea avea un impact asupra unui rating de credit publică modificările semnificative propuse sau noile metodologii de rating propuse pe site-ul său internet, invitând părțile interesate să transmită observații timp de o lună, împreună cu o explicație detaliată a motivelor modificărilor semnificative propuse sau ale noilor metodologii de rating propuse și a implicațiilor acestora.”;
(d)
alineatul (6) se modifică după cum urmează:
(i)
partea introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„(6) În cazul în care metodologiile de rating, modelele sau ipotezele principale de rating utilizate în activitățile de rating de credit se schimbă în conformitate cu articolul 14 alineatul (3), agențiile de rating de credit:”;
(ii)
se introduc următoarele litere:
„(aa)
informează AEVMP și publică imediat pe site-ul lor internet rezultatele consultării și noile metodologii de rating împreună cu o explicație detaliată a acestora, precum și data aplicării;
(ab)
publică imediat pe site-ul lor internet răspunsurile la consultarea menționată la alineatul (5a), cu excepția cazurilor în care respondentul la consultare solicită păstrarea confidențialității;”;
(e)
se adaugă următorul alineat:
„(7) În cazul în care o agenție de rating de credit sesizează erori în metodologiile sale de rating ori în aplicarea lor, aceasta întreprinde imediat următoarele acțiuni:
(a)
notifică erorile respective AEVMP și tuturor entităților cărora li se acordă un rating, explicând impactul asupra ratingurilor sale, inclusiv necesitatea de a revizui ratingurile emise;
(b)
dacă erorile au un impact asupra ratingurilor sale de credit, publică toate aceste erori pe site-ul său internet;
(c)
corectează în metodologiile de rating erorile respective; precum și
(d)
aplică măsurile menționate la alineatul (6) literele (a), (b) și (c).”
11.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 8a
Ratingurile suverane
(1) Ratingurile suverane sunt prezentate într-un mod care asigură că specificitățile individuale ale unui anumit stat membru au fost analizate. Declarațiile prin care este anunțată revizuirea unui anumit grup de țări sunt interzise, dacă nu sunt însoțite de raporturi de țară individuale. Rapoartele respective se pun la dispoziția publicului.
(2) Comunicatele publice, altele decât ratinguri de credit, perspective de rating sau comunicatele de presă sau rapoartele aferente, menționate în anexa I secțiunea D partea I punctul 5, care se referă la modificările potențiale ale ratingurilor suverane nu se bazează pe informațiile care provin din sfera entității căreia i se acordă ratingul, făcute publice fără acordul entității respective, cu excepția situației în care informațiile sunt disponibile din surse general accesibile sau în care nu există motive întemeiate pentru neaprobarea de către entitatea în cauză a publicării informațiilor.
(3) La sfârșitul lunii decembrie, în conformitate cu anexa I secțiunea D partea III punctul 3 și ținând seama de articolul 8 alineatul (5) al doilea paragraf, o agenție de rating de credit publică pe site-ul său internet și trimite anual AEVMP un calendar pentru următoarele 12 luni, în care stabilește maximum trei date pentru publicarea ratingurilor suverane și a perspectivelor de rating conexe nesolicitate și datele pentru publicarea ratingurilor suverane și a perspectivelor de rating conexe solicitate. Aceste date sunt stabilite într-o zi de vineri.
(4) Abaterile de la calendarul publicării ratingurilor suverane sau a perspectivelor de rating conexe sunt posibile doar în măsura în care acest lucru este necesar pentru ca agenția de rating de credit să își îndeplinească obligațiile în temeiul articolului 8 alineatul (2), al articolului 10 alineatul (1) și al articolului 11 alineatul (1) și sunt însoțite de o explicație detaliată a motivelor abaterii de la calendarul anunțat.
Articolul 8b
Informații despre instrumentele financiare structurate
(1) Emitentul, inițiatorul și sponsorul unui instrument financiar structurat stabilit în Uniune publică împreună pe site-ul internet al AEVMP, în conformitate cu alineatul (4), informații cu privire la calitatea creditului și la performanța activelor subiacente ale instrumentului financiar structurat, la structura tranzacției de securitizare, la fluxurile de trezorerie și la orice garanție reală aferentă unei expuneri de securitizare, precum și orice fel de informații necesare pentru efectuarea unor teste de rezistență cuprinzătoare și bine informate privind fluxurile de trezorerie și valorile garanțiilor colaterale care sprijină expunerile subiacente.
(2) Obligația în temeiul alineatului (1) de a publica informații nu se extinde și asupra furnizării de informații care ar contraveni dreptului intern sau al Uniunii care reglementează protecția confidențialității surselor de informații sau prelucrarea datelor cu caracter personal.
(3) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza:
(a)
informațiile pe care persoanele menționate la alineatul (1) trebuie să le publice pentru a respecta obligația care rezultă de la alineatul (1), în conformitate cu alineatul (2);
(b)
frecvența cu care trebuie actualizate informațiile menționate la litera (a);
(c)
prezentarea informațiilor menționate la litera (a) prin intermediul unui formular standardizat de publicare.
AEVMP înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 21 iunie 2014.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) AEVMP creează un site internet pentru publicarea informațiilor privind instrumentele financiare structurate, astfel cum se menționează la alineatul (1).
Articolul 8c
Ratinguri duble de credit ale instrumentelor financiare structurate
(1) În cazul în care un emitent sau o parte terță legată de acesta are intenția de a solicita un rating de credit al unui instrument financiar structurat, aceasta desemnează cel puțin două agenții de rating de credit să furnizeze ratinguri de credit independent una de alta.
(2) Un emitent sau o parte terță legată de acesta, astfel cum se menționează la alineatul (1), se asigură că agențiile de rating de credit desemnate respectă următoarele condiții:
(a)
agențiile de rating de credit nu aparțin aceluiași grup de agenții de rating de credit;
(b)
agențiile de rating de credit nu sunt acționar sau membru al vreuneia dintre celelalte agenții de rating de credit;
(c)
agențiile de rating de credit nu au dreptul sau capacitatea de a exercita drepturi de vot în vreuna dintre celelalte agenții de rating de credit;
(d)
agențiile de rating de credit nu au dreptul sau capacitatea de a numi sau de a demite membri ai consiliului de administrație sau de supraveghere al vreuneia dintre celelalte agenții de rating de credit;
(e)
niciunul dintre membrii consiliului de administrație sau de supraveghere al unei agenții de rating de credit nu este membru în consiliul de administrație sau de supraveghere al vreuneia dintre celelalte agenții de rating de credit;
(f)
agențiile de rating de credit nu exercită sau nu au capacitatea de a exercita controlul sau o influență dominantă asupra vreuneia dintre celelalte agenții de rating de credit.
Articolul 8d
Utilizarea mai multor agenții de rating de credit
(1) În cazul în care un emitent sau o parte terță legată de acesta are intenția de a desemna cel puțin două agenții de rating de credit să furnizeze un rating de credit pentru aceeași emisiune sau entitate, emitentul sau o parte terță legată de acesta ia în considerare posibilitatea de a desemna cel puțin o agenție de rating de credit care nu deține mai mult de 10 % din cota totală de piață și care poate fi evaluată de emitent sau de o parte terță legată de acesta ca fiind capabilă să furnizeze un rating pentru respectiva emisiune sau entitate, cu condiția ca, pe baza listei AEVMP menționate la alineatul (2), să existe o agenție de rating de credit disponibilă să furnizeze un rating pentru emisiunea sau entitatea în cauză. În cazul în care emitentul o partea terță legată de acesta nu desemnează cel puțin o agenție de rating de credit care nu deține mai mult de 10 % din cota totală de piață, acest lucru trebuie consemnat.
(2) În vederea facilitării evaluării realizate de către emitent sau de către o parte terță legată de acesta în temeiul alineatului (1), AEVMP publică anual pe site-ul său internet o listă a agențiilor de rating de credit înregistrate, indicând cota lor totală de piață și tipurile de rating de credit emise, care poate fi utilizată de către emitent ca punct de plecare pentru evaluarea sa.
(3) În sensul prezentului articol, cota totală de piață se măsoară în funcție de cifra anuală de afaceri generată de activitățile de rating de credit și serviciile auxiliare, la nivel de grup.”
12.
La articolul 10, alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
„(1) Agențiile de rating de credit fac publice toate ratingurile de credit sau perspectivele de rating, precum și orice decizie de a întrerupe un proces de rating, în mod neselectiv și în timp util. În cazul unei decizii de a întrerupe un proces de rating de credit, informațiile publicate includ motivarea completă a deciziei.
Primul paragraf se aplică, de asemenea, ratingurilor de credit distribuite pe baza unui abonament.
(2) Agențiile de rating de credit se asigură că ratingurile de credit și perspectivele de rating sunt prezentate și prelucrate în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa I secțiunea D și nu prezintă alți factori în afara celor legați de ratinguri de credit.
(2a) Până ce ratingurile de credit, perspectivele de rating și informațiile aferente au fost făcute publice, acestea sunt considerate a fi informații confidențiale astfel cum sunt definite în Directiva 2003/6/CE și în conformitatea cu aceasta.
Articolul 6 alineatul (3) din directiva respectivă se aplică mutatis mutandis agențiilor de rating de credit în ceea ce privește obligația lor de a păstra confidențialitatea și obligația lor de a alcătui o listă cu persoanele care au acces la ratingurile lor de credit, la perspectivele lor de rating sau la informațiile aferente înainte de a fi făcute publice.
Lista cu persoanele cărora li s-au comunicat ratingurile de credit, perspectivele de rating și informațiile aferente înainte de a fi făcute publice trebuie să se limiteze la persoanele identificate în acest scop de către fiecare entitate căreia i s-a acordat un rating.”
13.
La articolul 10 alineatul (5), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(5) În cazul în care o agenție de rating de credit acordă un rating nesolicitat, aceasta indică în mod expres în rating, utilizând o culoare clar diferită pentru a distinge categoria de rating respectivă, dacă entitatea căreia i se acordă ratingul sau părțile terțe legate de aceasta au participat sau nu la procesul de rating și dacă agenția de rating de credit a avut acces la conturi, la documentele de gestiune sau la alte documente interne pertinente ale entității căreia i se acordă ratingul sau ale părții terțe legate de aceasta.”
14.
La articolul 11, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Agențiile de rating de credit înregistrate și certificate transmit registrului central creat de AEVMP informații și date referitoare la performanțele lor anterioare, inclusiv frecvența tranziției ratingurilor, precum și informații despre ratingurile de credit acordate anterior și modificările aduse acestora. Respectivele agenții de rating de credit transmit informații registrului într-un format standard stabilit de AEVMP. AEVMP pune informațiile în cauză la dispoziția publicului și publică anual sinteze privind principalele evoluții constatate.”
15.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 11a
Platforma europeană de rating
(1) Toate agențiile de rating de credit înregistrate și certificate transmit AEVMP, atunci când acordă un rating de credit sau o perspectivă de rating, informații referitoare la rating, inclusiv ratingul de credit și perspectiva de rating a instrumentului căruia i s-au acordat acestea, informații privind tipul de rating de credit, tipul măsurii de acordare a ratingului, data și ora publicării.
(2) AEVMP publică pe un site internet («platforma europeană de rating») ratingurile de credit individuale care i-au fost transmise în conformitate cu alineatul (1).
Registrul central menționat la articolul 11 alineatul (2) este inclus în platforma europeană de rating.
(3) Prezentul articol nu se aplică ratingurilor de credit sau perspectivelor de rating care sunt produse și publicate, în mod exclusiv, pentru investitori în schimbul unui comision.”
16.
La articolul 14 alineatul (3) se adaugă următorul paragraf:
„Fără a aduce atingere paragrafului al doilea, agenția de rating de credit notifică AEVMP modificările materiale avute în vedere pentru metodologiile de rating, modelele sau ipotezele principale de rating sau noile metodologii de rating, modele sau ipoteze principale de rating propuse la momentul când agenția de rating de credit publică modificările propuse sau noile metodologii de rating propuse pe site-ul său internet, în conformitate cu articolul 8 alineatul (5a). După expirarea perioadei de consultare, agenția de rating de credit notifică AEVMP orice modificare rezultată în urma consultării.”
17.
La articolul 18, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) AEVMP comunică Comisiei, ABE, AEAPO, autorităților competente și autorităților competente de la nivel sectorial orice decizie adoptată în temeiul articolului 16, 17 sau 20.”
18.
La articolul 19, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) AEVMP aplică agențiilor de rating de credit o taxă în conformitate cu prezentul regulament și cu regulamentul Comisiei menționat la alineatul (2). Taxa respectivă acoperă integral cheltuielile AEVMP necesare înregistrării, certificării și supravegherii agențiilor de rating de credit, precum și rambursării oricăror costuri pe care le pot suporta autoritățile competente în temeiul prezentului regulament, în special ca urmare a delegării unor sarcini în conformitate cu articolul 30.”
19.
Articolul 21 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (4) se modifică după cum urmează:
(i)
partea introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza:”;
(ii)
litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
conținutul și formatul rapoartelor periodice privind datele referitoare la ratinguri, care trebuie solicitate din partea agențiilor de rating de credit înregistrate și certificate în scopul supravegherii continue de către AEVMP.”;
(iii)
după litera (e) se adaugă următoarele paragrafe:
„AEVMP înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 21 iunie 2014.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.”;
(b)
se introduc următoarele alineate:
„(4a) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza:
(a)
conținutul și prezentarea informațiilor, inclusiv structura, formatul, metoda și termenele de raportare, pe care agențiile de rating de credit trebuie să le aducă la cunoștința AEVMP în conformitate cu articolul 11a alineatul (1); precum și
(b)
conținutul și formatul rapoartelor periodice cu privire la comisioanele percepute de agențiile de rating de credit, în scopul unei supravegheri continue de către AEVMP.
AEVMP înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 21 iunie 2014.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4b) AEVMP elaborează un raport cu privire la posibilitatea stabilirii uneia sau mai multor corespondențe ale ratingurilor de credit prezentate în conformitate cu articolul 11a alineatul (1) și transmite raportul respectiv Comisiei până la 21 iunie 2015. Raportul respectiv evaluează, în special:
(a)
posibilitatea, costul și beneficiile stabilirii uneia sau mai multor corespondențe;
(b)
modul în care una sau mai multe corespondențe pot fi create fără a denatura ratingurile de credit în contextul unor metodologii de rating diferite;
(c)
orice efect pe care corespondențele l-ar putea avea asupra standardelor tehnice de reglementare elaborate până în prezent în legătură cu articolul 21 alineatul (4a) literele (a) și (b).
AEVMP consultă ABE și AEAPO în ceea ce privește literele (a) și (b) de la primul paragraf.”;
(c)
alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) AEVMP publică un raport anual privind aplicarea prezentului regulament. Raportul respectiv conține, în special, o evaluare a punerii în aplicare a anexei I de către agențiile de rating de credit înregistrate în conformitate cu prezentul regulament și o evaluare a aplicării regimului de avizare menționat la articolul 4 alineatul (3).”
20.
La articolul 22a, titlul articolului se înlocuiește cu următorul text:
„Examinarea respectării cerințelor metodologice”.
21.
Articolul 25a se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 25a
Autoritățile sectoriale competente responsabile cu supravegherea și asigurarea aplicării dispozițiilor articolului 4 alineatul (1) și ale articolelor 5a, 8b, 8c și 8d
Autoritățile sectoriale competente sunt responsabile de supravegherea și de asigurarea aplicării dispozițiilor articolului 4 alineatul (1) și ale articolelor 5a, 8b, 8c și 8d în conformitate cu legislația sectorială relevantă.”
22.
Se introduce următorul titlu:
„TITLUL IIIA
RĂSPUNDEREA CIVILĂ A AGENȚIILOR DE RATING DE CREDIT
Articolul 35a
Răspunderea civilă
(1) În cazul în care o agenție de rating de credit a comis, intenționat sau prin neglijență gravă, una dintre încălcările enumerate în anexa III cu impact asupra unui rating de credit, un investitor sau emitent poate pretinde daune-interese din partea respectivei agenții de rating de credit pentru prejudiciul cauzat acestuia de respectiva încălcare.
Un investitor poate pretinde daune-interese în temeiul prezentului articol, dacă dovedește că s-a bazat în mod rezonabil, în conformitate cu articolul 5a alineatul (1) sau, în orice caz, cu diligența cuvenită, pe un rating de credit pentru luarea unei decizii de a investi într-un instrument financiar vizat de ratingul de credit sau de a păstra sau ceda acest instrument.
Un emitent poate pretinde daune-interese în temeiul prezentului articol, dacă dovedește că el sau instrumentele sale financiare fac obiectul ratingului de credit respectiv și că încălcarea nu a fost cauzată de informații înșelătoare și inexacte furnizate agenției de rating de credit de către emitent, în mod direct sau prin intermediul informațiilor publice disponibile.
(2) Investitorul sau emitentul răspund de prezentarea unor informații precise și detaliate care să indice că agenția de rating de credit a încălcat dispozițiile prezentului regulament și că încălcarea a avut un efect asupra ratingului de credit emis.
Instanța națională competentă evaluează care sunt aceste informații precise și detaliate, ținând seama de faptul că investitorul sau emitentul poate să nu aibă acces la informații care țin exclusiv de sfera agenției de rating de credit.
(3) Răspunderea civilă a agenției de rating de credit menționată la alineatul (1) este limitată în prealabil numai în cazul în care respectiva limitare:
(a)
este rezonabilă și proporțională; și
(b)
este permisă de dreptul intern aplicabil în conformitate cu alineatul (4).
Orice limitare care nu este în conformitate cu condițiile menționate la primul paragraf sau orice excludere a răspunderii civile nu produce efecte juridice.
(4) Termenii «daune-interese», «intenție», «neglijență gravă», «s-a bazat în mod rezonabil», «diligență cuvenită», «impact», precum și «rezonabilă» și «proporțională», care sunt menționați în prezentul articol, dar nu sunt definiți, se interpretează și se aplică în conformitate cu dreptul intern aplicabil astfel cum este determinat în temeiul dispozițiilor relevante ale dreptului internațional privat. Aspectele care se referă la răspunderea civilă a unei agenții de rating de credit care nu sunt reglementate de prezentul regulament sunt reglementate de dreptul intern aplicabil astfel cum este determinat în temeiul dispozițiilor relevante ale dreptului internațional privat. Instanța competentă să decidă cu privire la o acțiune în răspundere civilă inițiată de un investitor sau de un emitent este stabilită în temeiul dispozițiilor relevante ale dreptului internațional privat.
(5) Prezentul articol nu exclude alte acțiuni în răspundere civilă în conformitate cu dreptul intern.
(6) Dreptul la recurs prevăzut în prezentul articol nu împiedică AEVMP să își exercite pe deplin competențele prevăzute la articolul 36a.”
23.
La articolul 36a alineatul (2), primul paragraf se modifică după cum urmează:
(a)
literele (a) și (b) se înlocuiesc cu următorul text:
„(a)
pentru încălcările menționate în anexa III secțiunea I punctele 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 26a-26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 și 55-62, cuantumul amenzii este de minimum 500 000 EUR și de maximum 750 000 EUR;
(b)
pentru încălcările menționate în anexa III secțiunea I punctele 6, 7, 8, 16, 17,18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 42a, 42b, 45-49a, 52, 53 și 54, cuantumul amenzii este de minimum 300 000 EUR și de maximum 450 000 EUR;”;
(b)
literele (d) și (e) se înlocuiesc cu următorul text:
„(d)
pentru încălcările menționate în anexa III secțiunea II punctele 1, 6, 7, 8 și 9, cuantumul amenzii este de minimum 50 000 EUR și de maximum 150 000 EUR;
(e)
pentru încălcările menționate în anexa III secțiunea II punctele 2, 3a-5, cuantumul amenzii este de minimum 25 000 EUR și de maximum 75 000 EUR;”;
(c)
litera (h) se înlocuiește cu următorul text:
„(h)
pentru încălcările menționate în anexa III secțiunea I punctul 20a, în anexa III secțiunea III punctele 4-4c, 6, 8 și 10, cuantumul amenzii este de minimum 90 000 EUR și de maximum 200 000 EUR;”.
24.
Articolul 39 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (1) și (3) se elimină;
(b)
se adaugă următoarele alineate:
„(4) Comisia analizează, după primirea unei consultanțe tehnice din partea AEVMP, situația pieței ratingurilor de credit pentru instrumente financiare structurate, în special cea a pieței ratingurilor de credit pentru resecuritizări. Până la 1 iulie 2016, în urma analizei respective, Comisia transmite un raport Parlamentului European și Consiliului, însoțit de o propunere legislativă dacă este cazul, care evaluează, în special:
(a)
disponibilitatea de opțiuni suficiente pentru respectarea cerințelor prevăzute la articolele 6b și 8c;
(b)
dacă este adecvată scurtarea sau lungirea duratei maxime a relației contractuale menționate la articolul 6b alineatul (1) și a perioadei minime înainte ca agenția de rating de credit să poată încheia un nou contract cu un emitent sau cu o parte terță legată de acesta, pentru emiterea de ratinguri de credit cu privire la resecuritizări, care este menționată la articolul 6b alineatul (3);
(c)
dacă este adecvată modificarea derogării menționate la articolul 6b alineatul (2) al doilea paragraf.
(5) Comisia analizează, după primirea unei consultanțe tehnice din partea AEVMP, situația pieței de rating de credit. În urma analizei respective, Comisia transmite, până la 1 ianuarie 2016, un raport Parlamentului European și Consiliului, însoțit de o propunere legislativă dacă este cazul, care evaluează, în special:
(a)
dacă există necesitatea extinderii sferei de aplicare a obligațiilor de la articolul 8b, cu scopul de a include orice alt produs de creditare financiar;
(b)
dacă cerințele de la articolele 6, 6a și 7 au redus în mod suficient conflictele de interese;
(c)
dacă sfera de aplicare a mecanismului de rotație menționat la articolul 6b ar trebui extinsă la alte clase de active și dacă este adecvată utilizarea unor durate diferențiate pentru diversele clase de active;
(d)
caracterul adecvat al modelelor de remunerare existente și alternative;
(e)
dacă există necesitatea de a pune în aplicare alte măsuri de stimulare a concurenței pe piața ratingurilor de credit;
(f)
oportunitatea unor inițiative suplimentare pentru a promova concurența pe piața de rating de credit în contextul evoluției structurii sectorului;
(g)
dacă există necesitatea de a propune măsuri pentru a aborda bazarea contractuală excesivă pe ratingurile de credit;
(h)
gradele de concentrare a pieței, riscurile care decurg din gradul ridicat de concentrare și impactul asupra stabilității globale a sectorului financiar.
(6) Cel puțin o dată pe an, Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la orice nouă decizie de echivalare menționată la articolul 5 alineatul (6), care a fost adoptată în cursul perioadei de raportare.”
25.
Articolul 39a se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 39a
Personalul și resursele AEVMP
Până la data de 21 iunie 2014, AEVMP își evaluează necesitățile de personal și de resurse rezultate din preluarea competențelor și atribuțiilor sale în temeiul prezentului regulament și prezintă un raport Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.”
26.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 39b
Obligații de raportare
(1) Până la 31 decembrie 2015, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind:
(a)
măsurile luate în ceea ce privește eliminarea referirilor la ratingurile de credit care determină sau au potențial să determine bazarea exclusivă sau mecanică pe acestea; precum și
(b)
instrumentele alternative care ar putea permite investitorilor să efectueze propriile evaluări ale riscului de credit pe care îl prezintă emitenții sau instrumentele financiare,
în vederea eliminării tuturor referirilor la ratingurile de credit din dreptul Uniunii în scopuri de reglementare până la 1 ianuarie 2020, cu condiția identificării și punerii în aplicare a unor alternative adecvate. AEVMP furnizează consultanță tehnică Comisiei în cadrul prezentului alineat.
(2) Ținând seama de situația de pe piață, Comisia prezintă, până la 31 decembrie 2014, Parlamentului European și Consiliului un raport în care analizează oportunitatea elaborării unei evaluări a bonității datoriei suverane a statelor membre.
Ținând seama de concluziile raportului menționat la primul paragraf și de situația de pe piață, Comisia prezintă, până la 31 decembrie 2016, Parlamentului European și Consiliului un raport în care analizează dacă este oportună și fezabilă înființarea unei agenții europene de rating de credit menite să evalueze bonitatea datoriei suverane a statelor membre și/sau înființarea unei fundații europene de rating de credit pentru realizarea tuturor celorlalte tipuri de rating de credit.
(3) Până la 31 decembrie 2013, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind fezabilitatea unei rețele a agențiilor de rating de credit mai mici, pentru a spori concurența pe piață. Raportul evaluează sprijinul financiar și nefinanciar pentru crearea unei astfel de rețele, luând în considerare eventualitatea unor conflicte de interese ce ar putea decurge din această finanțare publică. În lumina concluziilor raportului respectiv și după primirea unei consultanțe tehnice din partea AEVMP, Comisia poate reevalua dispozițiile articolului 8d și poate sugera modificarea acestuia.”
27.
Anexa I se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
28.
Anexa III se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
Articolul 2
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Fără a aduce atingere primului paragraf:
1.
punctul 7 litera (a), punctele 9 și 10, punctul 11 în legătură cu articolul 8d din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, precum și punctele 12 și 27 de la articolul 1 din prezentul regulament se aplică de la 1 iunie 2018 în scopul realizării evaluării menționate:
(a)
la articolul 4 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 pentru a stabili dacă cerințele țărilor terțe sunt cel puțin la fel de stricte ca și cele prevăzute la punctul respectiv; precum și
(b)
la articolul 5 alineatul (6) al doilea paragraf litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 pentru a stabili dacă agențiile de rating de credit din țările terțe sunt supuse unor norme legale obligatorii care sunt echivalente cu cele prevăzute la litera respectivă;
2.
articolul 1 punctul 8 din prezentul regulament, coroborat cu articolul 6a alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, se aplică de la 21 iunie 2014 în privința oricărui acționar sau membru al unei agenții de rating de credit care deținea, la 15 noiembrie 2011, minimum 5 % din capitalul a mai mult de o agenție de rating de credit;
3.
articolul 1 punctul 15 se aplică de la 21 iunie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 21 mai 2013.