РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 596/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Един истински вътрешен пазар за финансови услуги е от основно значение за икономическия растеж и за създаването на работни места в Съюза.
(2)
Един интегриран, ефикасен и прозрачен финансов пазар изисква лоялни пазарни отношения. Безпроблемното функциониране на пазарите на ценни книжа и доверието на обществеността в тези пазари са необходими предпоставки за икономически растеж и благоденствие. Пазарната злоупотреба вреди на целостта на финансовите пазари и разколебава доверието на обществеността в ценните книжа и в дериватите.
(3)
Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) завърши и актуализира правната рамка на Съюза за защита на целостта на пазара. С оглед на законодателното, пазарното и техническото развитие от влизането в сила на посочената директива, което доведе до значителни промени във финансовата сфера, същата директива следва да бъде заменена понастоящем. Освен това е необходим нов законодателен инструмент, за да се осигурят еднообразни правила и яснота по отношение на основните понятия, както и единен правилник в съответствие със заключенията в доклада от 25 февруари 2009 г. на Групата на високо равнище по въпросите на финансовия надзор в ЕС, ръководена от Жак Ларозиер (групата „дьо Ларозиер“).
(4)
Съществува нужда от създаване на по-единна и по-стабилна рамка, за да се запази целостта на пазара, да се избегне потенциален регулаторен арбитраж, да се гарантира отчетност в случай на опити за манипулация и да се предостави по-голяма правна сигурност и да се намали сложността на регулаторната уредба за участниците на пазара. Настоящият регламент цели да допринесе осезаемо за правилното функциониране на вътрешния пазар и следователно трябва да се основава на член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както се тълкуват последователно в съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(5)
За да се премахнат оставащите пречки пред търговията и значителните нарушения на конкуренцията, произтичащи от различията между националните законодателства, както и да се попречи на възникването на последващи пречки в бъдеще, е необходимо да се приеме регламент за установяване на по-единно тълкуване на рамката на Съюза относно пазарната злоупотреба, в който да се определят по-ясно правилата, приложими във всички държави членки. Оформянето на изискванията в областта на пазарната злоупотреба под формата на регламент ще осигури пряката им приложимост. Това следва да осигури еднакви условия чрез предотвратяването на различаващи се национални изисквания в резултат на транспонирането на директива. Този регламент ще изисква всички лица да следват едни и същи правила в целия Съюз. Той също ще намали регулаторната сложност и разходите на дружествата за спазване на нормативната уредба, особено за тези с трансгранична дейност, и ще допринесе за премахване на нарушенията на конкуренцията.
(6)
В съобщението на Комисията от 25 юни 2008 г. относно „Законодателен акт за малкия бизнес в Европа“ Съюзът и държавите членки се призовават да създадат правила с цел намаляване на административните пречки, адаптиране на законодателството към нуждите на емитентите на пазарите за малки и средни предприятия (МСП) и улесняване на достъпа до финансиране за тези емитенти. Редица разпоредби на Директива 2003/6/ЕО налагат административни пречки на емитентите, по-специално на тези, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, които пречки следва да бъдат намалени.
(7)
Пазарната злоупотреба е понятие, което обхваща неправомерно поведение на финансовите пазари и за целите на настоящия регламент, следва да се приема като състоящо се от злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Подобно поведение възпрепятства пълната и подходяща прозрачност на пазара, което е необходима предпоставка за търговия при всички стопански субекти на интегрираните финансови пазари.
(8)
Обхватът на Директива 2003/6/ЕО е съсредоточен върху финансовите инструменти, допуснати до търговия на регулиран пазар или за които е било подадено заявление за допускане до търговия на регулиран пазар. В последните години обаче финансовите инструменти все повече се търгуват на многостранни системи за търговия (МСТ). Има и финансови инструменти, които се търгуват само на други видове организирани системи за търговия (ОСТ), или само на извънборсовия пазар. Поради това обхватът на настоящия регламент следва да включва всички финансови инструменти, търгувани на регулиран пазар, МСТ или ОСТ, и също така всяко друго поведение или действие, което може да има въздействие върху такъв финансов инструмент, независимо дали се извършва на място на търговия. В случай на определени видове МСТ, които, подобно на регулираните пазари, помагат на дружествата да повишат капиталовото си финансиране, забраната на пазарната злоупотреба се отнася и когато е подадено заявление за допускане до търговия на такъв пазар. Поради това обхватът на настоящия регламент следва да включва финансовите инструменти, за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ. Това следва да подобри защитата на инвеститорите, да съхрани целостта на пазара и да забрани изрично пазарната злоупотреба с такива инструменти.
(9)
За целите на прозрачността операторите на регулиран пазар, МСТ или ОСТ трябва да предоставят незабавно на компетентните органи подробна информация за своите финансови инструменти, които са допуснати до търговия, за които е подадено заявление за допускане до търговия или които са били търгувани на тяхното място на търговия. Следващо уведомление следва да бъде направено, когато изтече срокът, за който инструментът е допуснат до търговия. Тези задължения следва да се прилагат и за финансовите инструменти, за които е подадено заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия, и за финансови инструменти, които са допуснати до търговия преди влизането в сила на настоящия регламент. Уведомленията следва да бъдат подадени до Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) от компетентните органи, и ЕОЦКП следва да публикува списък на всички нотифицирани финансови инструменти. Настоящият регламент се прилага за финансови инструменти, независимо дали са включени или не са включени в списъка, публикуван от ЕОЦКП.
(10)
Възможно е някои финансови инструменти, които не се търгуват на място на търговия, да бъдат използвани за пазарна злоупотреба. Към тях принадлежат финансови инструменти, цената или стойността на които зависи от финансови инструменти, търгувани на място на търговия, или оказва въздействие върху тях, или търговията с които се отразява на цената или стойността на други финансови инструменти, търгувани на място на търговия. Примери за използване на такива инструменти за пазарна злоупотреба включват информация, свързана с дадена акция или облигация, която може да бъде използвана за закупуването на дериват на тази акция или облигация, или индекс, чиято стойност зависи от тази акция или облигация. Когато даден финансов инструмент се използва като референтна цена, извънборсово търгуван дериват може да се използва с цел извличане на полза от манипулирането на цените или с цел манипулиране на цената на даден финансов инструмент, който се търгува на място на търговия. Друг пример е планираното издаване на нов пакет ценни книжа, които не попадат в обхвата на настоящия регламент, но когато търговията на тези ценни книжа би могла да окаже влияние върху цената или стойността на съществуващи търгувани на борсата ценни книжа, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Настоящият регламент също така обхваща ситуации, при които цената или стойността на даден инструмент, който се търгува на място на търговия, зависи от извънборсово търгуван инструмент. Същият принцип следва да се прилага за спот договори за стоки, чиито цени се основават на тази на дериват, и за купуването на спот договори за стоки, които са свързани с финансови инструменти.
(11)
Търговията с ценни книжа или със свързани инструменти за стабилизиране на ценни книжа или търговията със собствени акции в рамките на програми за обратно изкупуване могат да бъдат законосъобразни по икономически съображения, поради което, при определени обстоятелства, следва да бъдат изключени от забраните за пазарна злоупотреба, при условие че действията се извършват при наличие на необходимата прозрачност, като се разкрива съответната информация относно мерките за стабилизиране или програмата за обратно изкупуване.
(12)
Търговията със собствени акции в рамките на програми за обратно изкупуване и стабилизирането на даден финансов инструмент, който не подлежи на освобождавания от забраните съгласно настоящия регламент, не следва да бъдат приемани сами по себе си за пазарна злоупотреба.
(13)
Държавите членки, членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), министерствата и други агенции или дружества със специална цел на една или няколко държави членки, и Съюзът и някои други публични органи или лица, действащи от тяхно име, не би следвало да бъдат възпрепятствани при осъществяването на паричната политика, управлението на валутните резерви и публичния дълг, ако те се извършват в обществен интерес и единствено с цел осъществяване на тези политики. Също така не следва да се налагат ограничения върху извършването на сделкиили нареждания или върху поведение на Съюза, на дружество със специално предназначение на една или няколко държави членки, на Европейската инвестиционна банка, на Европейския инструмент за финансова стабилност и Европейския механизъм за стабилност или международна финансова институция, създадена от две или повече държави членки, които сделки, нареждания или поведение служат за мобилизиране на средства и за предоставяне на финансова помощ в полза на техните членове. Такова освобождаване от обхвата на настоящия регламент може - в съответствие с настоящия регламент - да се разшири и да обхване някои публични органи, на които е възложено управлението на публичния дълг или които участват в него, както и централните банки на трети държави. В същото време освобождавания по отношение на паричната политика, политиката на управление на обменния валутен курс или публичния дълг следва да не се прилагат за случаите, когато тези органи участват в сделки, нареждания или поведение, различни от провеждането на тези политики, или когато лица, които работят за тези органи, участват в сделки, нареждания или поведение за своя сметка.
(14)
Разумните инвеститори основават инвестиционните си решения върху информацията, с която вече разполагат, т.е. върху предварително налична информация. Следователно въпросът дали би било вероятно при вземането на инвестиционно решение разумният инвеститор да вземе под внимание определена информация, трябва да бъде оценяван въз основа на предварително наличната информация. Подобна оценка трябва да отчете очакваното въздействие на информацията в светлината на цялостната дейност на съответния емитент, на достоверността на източника на информация и на всякакви други пазарни променливи, които при дадените обстоятелства могат да засегнат финансовите инструменти, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии.
(15)
Последващата информация може да бъде използвана, за да се провери презумпцията, че предварителната информация е била чувствителна по отношение на цените, но не следва да се използва, за да се предприемат действия срещу лица, които са извлекли разумни изводи от предварително наличната им информация.
(16)
Ако вътрешната информация се отнася до процес, който протича на няколко етапа, всеки етап от процеса, както и целият процес, може да представлява вътрешна информация. Междинният етап в продължителен процес може сам по себе си да представлява поредица от обстоятелства или събитие, което/които съществува(т) или по отношение на което/които въз основа на цялостна оценка на наличните в съответния момент фактори, е налице реалистична перспектива, че ще възникне(ат). Това понятие обаче не следва да се тълкува в смисъл, че трябва да бъде взета предвид степента на въздействие на тази поредица от обстоятелства или на това събитие върху цените на съответните финансови инструменти. Междинен етап следва да бъде приеман за вътрешна информация, ако сам по себе си отговаря на критериите за вътрешна информация, предвидени в настоящия регламент.
(17)
Информация, свързана със събитие или поредица от обстоятелства, представляващо/представляващи междинна стъпка в продължителен процес, може да се отнася например до състоянието на преговорите за сключване на договор, предварително договорените условия при преговори за сключване на договор, възможността за пласиране на финансови инструменти, условията, при които финансовите инструменти ще бъдат пуснати на пазара, предварителните условия за пласирането на финансови инструменти, или обмислянето на включването на финансов инструмент във важен индекс или заличаването на финансов инструмент от такъв индекс.
(18)
Следва да се увеличи правната сигурност за участниците на пазара посредством по-тясно определение на два от елементите, които са същностни за определянето на понятието „вътрешна информация“, а именно точното естество на тази информация и значението на потенциалния ѝ ефект върху цените на финансовите инструменти, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии. За дериватите, които са енергийни продукти на едро, за вътрешна информация следва да се смята по-специално информацията, която подлежи на разкриване в съответствие с Регламент (ЕС) № 1227/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(19)
Настоящият регламент не цели забраната на разисквания от общо естество между акционери и управители, отнасящи се до развитието на стопанската дейност и на пазара във връзка с даден емитент. Тези отношения са от основно значение за ефикасното функциониране на пазарите и не следва да бъдат забранени с настоящия регламент.
(20)
Спот пазарите и сродните пазари на деривати са тясно взаимосвързани и глобални, поради което пазарна злоупотреба може да възникне както между пазарите, така и на трансгранично равнище, което може да доведе до значителни системни рискове. Това важи както за злоупотребата с вътрешна информация, така и за манипулирането на пазара. По-специално вътрешната информация от спот пазар може да облагодетелства лице, търгуващо на финансов пазар. Вътрешната информация по отношение на стоков дериват следва да бъде определена като информация, която отговаря на общото определение за вътрешна информация по отношение на финансовите пазари и която трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарните правила, договорите или обичайните практики при съответните стокови деривати или спот пазари. Важни примери за такива правила са Регламент (ЕС) № 1227/2011 за енергийния пазар и съвместната инициатива за данните на организациите (JODI) в областта на нефта и нефтените продукти. Такава информация може да служи като основа за решенията на участниците на пазара относно сключването на договори за стокови деривати или свързаните спот договори за стоки и по тази причина следва да представлява вътрешна информация, която трябва да бъде разкрита, ако се очаква тя да се отрази значително на цените на такива деривати или на свързаните спот договори за стоки.
Освен това стратегиите за манипулиране могат да разширят действието си върху спот пазарите и пазарите на деривати. Търговията с финансови инструменти, включително стокови деривати, може да се използва за манипулиране на свързани спот договори за стоки, а спот договорите за стоки могат да се използват за манипулиране на свързани финансови инструменти. Забраната за манипулиране на пазара трябва да обхваща тези взаимовръзки. Не е подходящо или практично обаче да се разширява обхватът на настоящия регламент до поведение, което не включва финансови инструменти, например търговия със спот договори за стоки, което оказва влияние само върху спот пазара. В конкретния случай на продажба на енергийни продукти на едро компетентните органи следва да вземат предвид конкретните характеристики на определенията в Регламент (ЕС) № 1227/2011, когато прилагат определенията за вътрешна информация, злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара по настоящия регламент към финансовите инструменти, свързани с енергийните продукти на едро.
(21)
Съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) Комисията, държавите членки и други официално определени органи носят, наред с другото, отговорност за техническото издаване на квоти за емисии, за тяхното безплатно разпределяне сред промишлените сектори и новите участници на пазара, които отговарят на изискванията за допустимост, и по-общо - за развитието и прилагането на рамката на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, която обуславя предлагането на квоти за емисии на купувачите „по задължение“ в рамките на схемата на Съюза за търговия с емисии (СТЕ на ЕС). При изпълнението на тези задължения съответните публични органи може, наред с другото, да имат достъп до непублична информация, която може да окаже въздействие върху цените, и съгласно Директива 2003/87/ЕО може да се наложи те да осъществят някои пазарни операции във връзка с квотите за емисии. В следствие на класифицирането на квотите за емисии като финансови инструменти в рамките на преразглеждането на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), те също ще бъдат включени в обхвата на настоящия регламент.
За да се запази способността на Комисията, държавите членки и други официално определени органи да разработват и изпълняват политиката на Съюза в областта на изменението на климата, дейността на тези публични органи, доколкото тя е в обществен интерес и е насочена изрично към осъществяването на тази политика и се отнася до квоти за емисии, следва да бъде освободена от прилагането на настоящия регламент. Това освобождаване не следва да оказва неблагоприятно въздействие върху прозрачността на пазара като цяло, тъй като тези публични органи имат законово установени задължения да работят по начин, който гарантира надлежно, справедливо и недискриминационно разкриване на всякакви нови решения, разработки и данни, които могат да окажат въздействие върху цените, и осигурява достъп до тях. Освен това в Директива 2003/87/ЕО и в мерките за изпълнение, приети съгласно нея, съществуват гаранции за справедливо и недискриминационно разкриване на специфична информация, съхранявана от публичните органи, която може да окаже въздействие върху цените. Същевременно освобождаването за публични органи, които участват в изпълнението на целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, следва да не се прилага в случаите, в които тези публични органи предприемат действия или извършват сделки, които не са свързани с целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, или когато лица, работещи за тези органи, предприемат действия или извършват сделки за собствена сметка.
(22)
Съгласно член 43 от ДФЕС и за изпълнението на международни споразумения, сключени по силата на ДФЕС, Комисията, държавите членки и други официално определени органи, са отговорни, наред с другото, за преследването на целите на Съюза в областта на общата селскостопанска политика (ОСП) и на общата политика в областта на рибарството (ОПР). При упражняването на тези функции тези публични органи предприемат дейности и вземат мерки, насочени към управлението на селскостопанските пазари и рибарството, включително дейностите за публичната интервенция, като налагат допълнителни мита или спират вносните мита. Предвид обхвата на настоящия регламент, някои негови разпоредби, които се прилагат за спот договори за стоки, които оказват или може да окажат въздействие върху финансови инструменти, както и до финансови инструменти, чиято стойност зависи от стойността на спот договорите за стоки и които оказват или може да окажат въздействие върху спот договори за стоки, е необходимо да се гарантира, че дейността на Комисията, държавите членки и други официално определени органи, свързана с преследването на целите на ОСП и ОПР, не се ограничава.За да се запази способността на Комисията, на държавите членки и други официално определени органи да разработват и преследват целите на Съюза в областта на ОСП и ОПР, техните дейности, доколкото те се предприемат в обществен интерес и единствено с цел осъществяване на тези политики, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент. Това освобождаване не следва да оказва неблагоприятно въздействие върху прозрачността на пазара като цяло, тъй като тези публични органи имат законово установени задължения да работят по начин, който гарантира надлежно, справедливо и недискриминационно разкриване на всякакви нови решения, разработки и данни, които могат да окажат въздействие върху цените, и осигурява достъп до тях. Същевременно освобождаването следва да не се прилага за публични органи, които преследват целите на Съюза в областта на ОСП и ОПР, в случаите, в които тези публични органи предприемат действия или извършват сделки, които не са свързани с преследване на целите на ОСП и ОПР, или когато лица, които работят за тези органи, предприемат действия или извършват сделки за собствена сметка.
(23)
Основните характеристики на злоупотребата с вътрешна информация се състоят в получаването чрез вътрешна информация по несправедлив начин на предимство, което е в ущърб на трети страни, които не разполагат с тази информация, и следователно в подкопаването на целостта на финансовите пазари и разколебаването на доверието на инвеститорите. Следователно забраната за злоупотреба с вътрешна информация следва да се прилага, когато лице, което е в притежание на вътрешна информация, получава по нелоялен начин предимство от извлечената благодарение на тази информация полза, чрез сключване на сделки въз основа на тази информация, като придобива или се разпорежда с финансови инструменти, до които се отнася тази информация, като се опитва да ги придобие или да се разпореди с тях, като отменя или изменя или се опитва да отмени или измени нареждане за придобиване или разпореждане с такива финансови инструменти, за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия с квоти за емисии и техни деривати и в предлагане на търг на квоти за емисии или на други основани на тях и продавани на търг продукти в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010 на Комисията (8).
(24)
Когато физическо или юридическо лице, което притежава вътрешна информация, придобие или се разпореди, или се опита да придобие или да се разпореди за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, до които се отнася тази информация, следва да се приеме, че лицето е използвало тази информация. Тази презумпция не засяга правата на защита. Въпросът дали дадено лице е нарушило забраната за злоупотреба с вътрешна информация или извършва опит за злоупотреба с вътрешна информация следва да се анализира в контекста на целта на настоящия регламент, а именно защитата на целостта на финансовия пазар и укрепването на доверието на инвеститорите, което от своя страна се основава върху уверението, че инвеститорите са поставени на равна основа и са защитени срещу злоупотреба с вътрешна информация.
(25)
Нареждания, издадени преди дадено лице да разполага с вътрешна информация, не следва да се считат за злоупотреба с вътрешна информация. Обаче в случаите, когато дадено лице придобива вътрешна информация, следва да съществува презумпция, че всички последващи промени, свързващи тази информация с нареждания, издадени преди придобиването на такава информация, включително отмяната или изменението на нареждане, или опитът за отмяна или изменение на нареждане, представляват злоупотреба с вътрешна информация. Тази презумпция обаче може да бъде оборена, ако лицето докаже, че не се е ползвало от вътрешна информация при извършване на сделката.
(26)
Използването на вътрешната информация може да се изразява в придобиването или в разпореждането с финансов инструмент или на продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, или в отмяна или изменение на нареждане, или в опит за придобиване или разпореждане с даден финансов инструмент или за отмяна или изменение на нареждане от страна на лице, което знае или е следвало да знае, че информацията представлява вътрешна информация. Във връзка с това компетентните органи би следвало да определят какво един нормален и разумен човек знае или би следвало да знае при дадените обстоятелства.
(27)
Настоящият регламент би следвало да се тълкува в съответствие с мерките, предприемани от държавите членки в защита на интересите на притежателите на прехвърлими ценни книжа с право на глас в едно дружество (или които могат да предоставят такива права вследствие на упражняване на права или на конверсия), когато дружеството е предмет на публично търгово предложение или на каквото и да е друго предложение за смяна на контрола. По-специално настоящият регламент следва да се тълкува по начин, който е в съответствие със законовите, подзаконовите и административни разпоредби, приети във връзка с търгови предложения, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола над дружествата, регулирани от надзорните органи, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9).
(28)
Проучванията и изготвените оценки, основани на публично достъпни данни, не следва да се разглеждат сами по себе си като вътрешна информация и поради това самият факт, че дадена сделка е извършена въз основа на проучвания или оценки, не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Обаче, например, информацията може да представлява вътрешна информация, когато публикуването или разпространението на информацията обичайно се очаква от пазара и когато такова публикуване или разпространение допринася за процеса на ценообразуване на финансови инструменти, или когато информацията предоставя мнението на признат пазарен коментатор или институция с възможност за упражняване на влияние върху цените на свързани финансови инструменти. Участниците на пазара трябва да разгледат степента, до която информацията е непублична, както и възможното въздействие върху финансовите инструменти, търгувани преди нейното публикуване или разпространение, за да установят дали биха търгували въз основа на вътрешна информация.
(29)
С цел да се избегне непреднамерената забрана на форми на финансова дейност, които са законни, по-специално такива, които не водят до пазарна злоупотреба, е необходимо да се признаят някои законосъобразни начини на поведение. Това може да включва например признаването на ролята на маркет-мейкърите, когато те действат в законното си качество на осигуряващи ликвидност на пазара.
(30)
Сам по себе си фактът, че маркет-мейкърите или лицата, упълномощени да действат като контрагенти, се ограничават до осъществяването на тяхната законна стопанска дейност за купуване или продаване на финансови инструменти или че лицата, упълномощени да изпълняват нареждания от името на трети страни, разполагащи с вътрешна информация, се ограничават до добросъвестното изпълнение, отмяна или изменение на дадено нареждане, не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Въпреки това предвидената в настоящия регламент защита на маркет-мейкърите, на органите, упълномощени да действат като контрагенти, или лицата, упълномощени да изпълняват нареждания от името на трети страни, разполагащи с вътрешна информация, не обхваща дейностите, изрично забранени съгласно настоящия регламент, като например практиката, известна като „изпреварващи действия“ (front-running). Когато юридическите лица са положили всички необходими мерки за предотвратяване на пазарна злоупотреба, но въпреки това наети от тях физически лица извършват пазарна злоупотреба от името на юридическото лице, това не следва да се разглежда като пазарна злоупотреба от юридическо лице. Друг пример, който не следва да се разглежда като използване на вътрешна информация, са сделки, сключени в изпълнение на предходно задължение, което е станало изискуемо. Самият факт на наличие на достъп до вътрешна информация относно друго дружество и използването на тази информация в рамките на публично търгово предложение, целящо придобиване на контрол над това дружество или предлагане на сливане с това дружество, не следва да се считат за злоупотреба с вътрешна информация.
(31)
Като се има предвид, че придобиването или разпореждането с финансови инструменти предполага задължително предварително решение за придобиване или за разпореждане от страна на лицето, което пристъпва към едната или другата операция, самият факт на осъществяването на такова придобиване или разпореждане не би следвало да се разглежда като използване на вътрешна информация. Предприемането на действия въз основа на собствени планове и стратегии за търговия не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Въпреки това нито едно от тези физически или юридически лица не следва да бъде защитено по силата на професионалната си дейност; те следва да бъдат защитени само ако действат подходящо и правомерно, като отговарят както на стандартите, които се очакват от тяхната професия, така и на изискванията на настоящия регламент, а именно целостта на пазара и защита на инвеститорите. Може да се счита, че нарушение е налице, ако компетентният орган установи, че зад съответните сделки, нареждания за търговия или поведение се крие незаконна причина, или че лицето използва вътрешна информация.
(32)
Пазарни проучвания са взаимодействията между продавача на финансови инструменти и един или повече потенциални инвеститори, предхождащи обявяването на сделка, с цел да се прецени интересът на потенциалните инвеститори за сключване на евентуална сделка и нейните цена, размер и структура. Пазарните проучвания може да включват първоначално или вторично предлагане на съответни ценни книжа и се различават от обикновената търговия. Те се явяват изключително ценен инструмент за преценка на становището на потенциалните инвеститори, за усъвършенстване на диалога между акционерите, за осигуряване на гладкото протичане на сделките и за привеждане в съответствие на възгледите на емитентите, вече наличните акционери и потенциалните нови инвеститори. Те могат да бъдат от особена полза, когато липсва доверие в пазарите, когато липсват бенчмаркове или пазарите са неустойчиви. Следователно способността за извършване на пазарни проучвания е от значение за правилното функциониране на финансовите пазари и пазарните проучвания не би следвало сами по себе си да бъдат считани за пазарна злоупотреба.
(33)
Примери за пазарни проучвания включват случаи, в които дружество от страна на продавача води преговори с емитент относно потенциална сделка и реши да оцени потенциалния инвеститорски интерес, за да определи условията, при които ще се осъществи сделката; когато емитент възнамерява да обяви емитиране на дългови инструменти или допълнително увеличаване на капитала и дружество от страна на продавача се обърне към ключови инвеститори и им съобщи пълните условия на сделката, за да постигне финансово съгласие за участие в сделката; или когато продавачът се стреми да продаде голямо количество ценни книжа от името на инвеститор и желае да прецени потенциалния интерес към тези ценни книжа от страна на други потенциални инвеститори.
(34)
Провеждането на пазарни проучвания може да изисква разкриване на вътрешна информация пред потенциалните инвеститори. По принцип възможността за финансово облагодетелстване от търговията въз основа на вътрешна информация, получена в рамките на пазарни проучвания, съществува само при наличие на пазар за финансовия инструмент, който е предмет на пазарното проучване, или за свързан с него финансов инструмент. Предвид възможността за избор на момента за провеждане на подобни разговори е възможно тази вътрешна информация да бъде разкрита на потенциалния инвеститор в хода на пазарното проучване, след като даден финансов инструмент е бил допуснат до търговия на регулиран пазар или е търгуван на МСТ или ОСТ. Преди да се предприеме пазарно проучване, разкриващият участник на пазара следва да оцени дали това пазарно проучване ще включва разкриване на вътрешна информация.
(35)
Разкриването на вътрешна информация следва да се счита за законосъобразно, ако се извършва в хода на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения на лицето. Когато пазарното проучване включва разкриване на вътрешна информация, следва да се счита, че разкриващият участник на пазара действа в рамките на обичайното упражняване на своята дейност, професия или служебни задължения, ако в момента на разкриването той информира лицето и получи съгласието му за получаване на вътрешна информация; за това, че по силата на разпоредбите на настоящия регламент ще му бъдат наложени ограничения при търговията или дейността му въз основа на тази информация; за това, че трябва да бъдат предприети подходящи мерки за текуща защита на поверителността на получената информация; както и за това, че лицето трябва да информира разкриващия участник на пазара относно самоличността на всички физически и юридически лица, на които е разкрита информация в хода на разработването на отговор в резултат на пазарните проучвания. Разкриващият участник на пазара следва също така да спазва задълженията във връзка с поддържането на регистър на разкритата информация, които задължения следва да бъдат определени подробно в регулаторните технически стандарти. Не следва да има презумпция, че участниците на пазара, които при провеждането на пазарни проучвания не спазват настоящия регламент, са разкрили незаконно вътрешна информация, но те не следва да могат да се възползват от изключението, което се прилага по отношение на онези, които са спазили тези разпоредби. Въпросът дали те са нарушили забраната за незаконно разкриване на вътрешна информация следва да бъде анализиран съобразно приложимите разпоредби от настоящия регламент, като всички разкриващи участници на пазара следва да са задължени, преди да започнат пазарно проучване, да отразят писмено преценката си дали това пазарно проучване ще включва разкриване на вътрешна информация.
(36)
Потенциалните инвеститори, които са предмет на пазарни проучвания, следва от своя страна да преценят дали разкритата им информация представлява вътрешна информация, която би им попречила да извършват сделки въз основа на нея или да продължат да разкриват тази информация. Потенциалните инвеститори продължават да се подчиняват на правилата относно злоупотребата с вътрешна информация и незаконното разкриване на вътрешна информация, както са установени в настоящия регламент. ЕОЦКП следва да издаде насоки с цел оказване на подкрепа на потенциалните инвеститори за извършване на преценка, както и с оглед на мерките, които те следва да предприемат, за да не нарушават настоящия регламент.
(37)
Регламент (ЕС) № 1031/2010 предвижда два паралелни режима във връзка с пазарната злоупотреба, приложими към продажбата на търг на квотите за емисии. В резултат на класифицирането на квотите за емисии като финансови инструменти за целите на настоящия регламент обаче, той следва да представлява единен правилник за мерки против пазарната злоупотреба, приложими към всички дейности на основния и вторичния пазар на квоти за емисии. Настоящият регламент следва също да се прилага за поведение или сделки, включително оферти, свързани с продажбите на търг на тръжна платформа, която е лицензирана като регулиран пазар на квоти за емисии или други основани на тях продавани на търг продукти, включително, когато продаваните на търг продукти не са финансови инструменти, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010.
(38)
Настоящият регламент следва да включва мерки по отношение на манипулирането на пазара, които да могат да бъдат адаптирани към нови форми на търговия или нови стратегии, които могат да са неправомерни. За да отрази факта, че търговията с финансови инструменти е все по-автоматизирана, е желателно определението на понятието „манипулиране на пазара“ да предоставя примери за конкретни неправомерни стратегии, които могат да бъдат осъществявани чрез каквито и да било налични системи за търговия, включително алгоритмична търговия и високочестотна търговия. Предоставените примери не претендират за изчерпателност и целта им не е да внушат, че ако бъдат приложени по друг начин същите стратегии няма отново да бъдат неправомерни.
(39)
Забраните за пазарна злоупотреба следва да се отнасят и до тези лица, които действат организирано за извършване на пазарна злоупотреба. Примерите могат да включват, наред с другото, брокери, които изготвят и препоръчват търговски стратегии, предназначени да доведат до пазарни злоупотреби, лица, които насърчават друго лице, разполагащо с вътрешна информация, да разкрие тази информация незаконно или лица, които разработват софтуер в сътрудничество с търговец с цел улесняване на извършването на пазарна злоупотреба.
(40)
За да се гарантира, че отговорността се носи както от юридическото лице, така и от всяко физическо лице, което участва в процеса на вземане на решения на юридическото лице, е необходимо да бъдат признати различните национални правни механизми в държавите членки. Такива механизми следва да са пряко свързани с методи на вменяване на отговорност в националното право.
(41)
За да се допълни забраната за манипулиране на пазара, в настоящия регламент следва да се включи забрана за опит за участие в манипулиране на пазара. Следва да се прави разграничение между опит за участие в манипулиране на пазара и поведение, което има вероятност да доведе до манипулиране на пазара, като и двете дейности са забранени по силата на настоящия регламент. Такъв опит може да включва случаи, при които дейността е започнала, но не е приключила, например вследствие на техническа неизправност или неизпълнено нареждане за търговия. Забраната на опити за участие в манипулиране на пазара е необходима, за да се позволи на компетентните органи да налагат санкции за подобни опити.
(42)
Без да се засягат целта на настоящия регламент и неговите пряко приложими разпоредби, лице, което сключва сделки или издава нареждания за търговия, които могат да се считат за съответстващи на манипулиране на пазара, може да докаже, че причините, които са го накарали да сключи тези сделки или да издаде нареждания за търговия, са били законосъбразни и че тези сделки и тези нареждания за търговия са били съобразени с общоприетата пазарна практика на съответния пазар. Наличие на общоприета пазарна практика може да бъде установено само от компетентния орган, отговорен за надзора над пазарната злоупотреба на съответния пазар. Практика, която е приета на даден пазар, не може да се счита за приложима за други пазари, освен ако компетентните органи на тези други пазари не са приели официално тази практика. Въпреки това може да се счита, че е налице нарушение, ако компетентният орган установи, че зад тези сделки и нареждания за търговия се крие незаконна причина.
(43)
Настоящият регламент следва също да изяснява, че участието в манипулиране на пазара или опитът за такова участие по отношение на финансов инструмент може да приеме формата на използване на свързани финансови инструменти, като например дериватни инструменти, които се търгуват на друго място на търговия или на извън борсовия пазар.
(44)
Много финансови инструменти се остойностяват въз основа на бенчмаркове. Манипулирането или опитът за манипулиране на бенчмаркове, включително на лихвените проценти по междубанкови заеми, може да окаже сериозно влияние върху доверието в пазара и може да доведе до значителни загуби за инвеститорите и до нарушаване на функционирането на реалната икономика. Поради това са необходими специфични разпоредби по отношение на бенчмарковете, за да се запази целостта на пазара и да се гарантира, че компетентните органи са в състояние да налагат спазването на недвусмислена забрана за манипулирането на бенчмарковете. Тези разпоредби следва да се отнасят до всички публикувани бенчмаркове, включително достъпните чрез интернет свободно или срещу заплащане, като например бенчмаркове за спредове по суапите за кредитно неизпълнение и индекси на индекси. Необходимо е общата забрана за манипулиране на пазара да бъде допълнена със забрана за манипулиране на самия бенчмарк и за предаването на невярна или подвеждаща информация, за предоставяне на неверни или подвеждащи входни данни, и всякакви други действия, водещи до манипулиране на изчисляването на бенчмарк, като това изчисляване е широко определено, така че да включва получаването и оценката на всички данни, свързани с изчислението на съответния бенчмарк и включващи преди всичко усреднени данни, включително свързаната с този бенчмарк методика, основаваща се изцяло или отчасти на алгоритъм или на преценка. Тези разпоредби са в допълнение към Регламент (ЕС) № 1227/2011, с който се забранява преднамерено предоставяне на невярна информация на предприятията, извършващи оценки на цените или изготвящи доклади за пазара за енергийни продукти на едро, което води до подвеждане на участниците на пазара, действащи въз основа на тези оценки на цените или доклади за пазара.
(45)
За да се гарантират еднакви пазарни условия сред местата за търговия и системите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, от всяко лице, което организира регулирани пазари, МСТ и ОСТ, следва да се изисква да приеме и поддържа ефективни договорености, системи и процедури, насочени към предотвратяване или разкриване на практиките на манипулиране на пазара и на злоупотреби.
(46)
Манипулирането или опитът за манипулиране на финансови инструменти може да се състои и в извършването на нареждания, които могат да не бъдат изпълнени. Освен това даден финансов инструмент може да бъде манипулиран чрез поведение, което възниква извън мястото на търговия. Лицата, натоварени професионално с организирането или извършването на сделки, следва да са задължени да разполагат с ефективни договорености, системи и процедури за откриване и съобщаване за подозрителни сделки и да ги поддържат. Те следва също така да съобщават за подозрителни нареждания и сделки, които се осъществяват извън мястото на търговия.
(47)
Манипулирането или опитът за манипулиране на финансови инструменти може да се изразява също така в разпространяването на невярна или подвеждаща информация. Разпространяването на невярна или подвеждаща информация може да има съществено въздействие върху цените на финансовите инструменти в сравнително кратък период от време. То може да се състои във фабрикуването на очевидно невярна информация, както и в преднамереното пропускане на съществени факти и в умишлено неточното представяне на информация. Тази форма на манипулиране на пазара нанася особени вреди на инвеститорите, тъй като става причина те да вземат инвестиционни решения въз основа на невярна или изопачена информация. Тя вреди и на емитентите, тъй като води до намаляване на доверието в наличната информация за тях. Липсата на доверие от страна на пазара може на свой ред да застраши способността на емитента да издава нови финансови инструменти или да получи от други участници на пазара кредит за финансиране на операциите си. На пазара информацията се разпространява изключително бързо. В резултат на това вредите за инвеститорите и емитентите могат да се окажат дългосрочни, тъй като разкриването на неверния или подвеждащ характер на информацията и коригирането ѝ от емитента или лицето, отговорно за разпространението, може да отнеме време. Поради това е необходимо разпространяването на невярна или подвеждаща информация, включително на слухове и неверни или подвеждащи новини, да се окачествява като нарушение на настоящия регламент. Ето защо на упражняващите дейност на финансовите пазари е уместно да не се позволява да съобщават свободно информация, противоречаща на личното им мнение и преценка, за която те знаят или би трябвало да знаят, че е невярна или подвеждаща в ущърб на инвеститорите и емитентите.
(48)
Като се има предвид засиленото използване на уебсайтове, блогове и социални медии, важно е да се поясни, че разпространяването на невярна или подвеждаща информация чрез интернет, включително чрез сайтове на социални медии или блогове с неизвестен автор, за целите на настоящия регламент следва да се счита за равностойно на извършването на тези действия чрез по-традиционни комуникационни канали.
(49)
Публичното разкриване на вътрешна информация от емитент е важно за избягването на злоупотреба с нея, както и за гарантиране на това, че инвеститорите няма да бъдат подведени. Поради това от емитентите следва да се изисква да уведомяват обществеността за вътрешна информация при първа възможност. Това задължение може обаче при определени обстоятелства да навреди на законните интереси на емитента. При такива обстоятелства следва да бъде позволено забавяне на разкриването, при условие че няма вероятност забавянето да подведе обществеността и емитентът е в състояние да гарантира поверителността на информацията. Емитентът е задължен до разкрие вътрешна информация само ако е поискал или одобрил допускане на финансовия инструмент до търговия.
(50)
За целите на прилагането на изискванията, свързани с публичното разкриване на вътрешна информация и забавянето на такова публично разкриване, както е предвидено в настоящия регламент, законните интереси могат по-специално да се отнасят до следните неизчерпателно посочени обстоятелства: а) текущи преговори или свързани елементи, когато съществува възможност публичното разкриване да повлияе на изхода или обичайното протичане на тези преговори. По-специално когато финансовата жизнеспособност на емитента е изправена пред сериозна и предстояща заплаха - при все че не попада в обхвата на приложимото при несъстоятелност право - публичното разкриване на информация може да бъде забавено за ограничен период, ако подобно разкриване би застрашило сериозно интересите на наличните или потенциалните акционери чрез осуетяване на приключването на определени преговори, предназначени да гарантират дългосрочното финансово възстановяване на емитента; б) взетите решения или сключените договори от управителния орган на даден емитент, които, за да влязат в действие, се нуждаят от одобрението на друг орган на емитента, доколкото организацията на такъв емитент изисква разделение между такива органи, при условие че публичното разкриване на информацията преди подобно одобрение заедно с едновременното обявяване, че одобрението все още предстои да бъде дадено, би застрашило правилната оценка на информацията от страна на обществеността.
(51)
Освен това, изискването за разкриване на вътрешна информация следва да бъде отнесено към участниците на пазара за квоти на емисии. За да се избегнат изисквания към пазара за докладване, което не е информативно, и за да се поддържа разходната ефективност на предвидената мярка, изглежда необходимо да се ограничи нормативното въздействие на това изискване само до стопанските субекти по системата на ЕС за търговия с емисии, за които поради техния размер и дейност може основателно да се очаква, че могат да имат значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или на дериватните финансови инструменти, свързани с тях или за оферирането в търгове съгласно Регламент (ЕС) № 1031/2010. За целите на прилагането на това освобождаване Комисията следва да приеме посредством делегиран акт мерки за определяне на минимален праг. Информацията, която следва да бъде разкривана, следва да се отнася до физическите действия на разкриващата страна, а не до плановете или стратегиите ѝ по отношение на квотите за търговия с емисии, продаваните на търг продукти, основани на тях или дериватните финансови инструменти, свързани с тях. Когато участниците на пазара на квоти за емисии вече изпълняват еквивалентни изисквания за разкриване на вътрешна информация, по-специално по силата на Регламент (ЕС) № 1227/2011, задължението за разкриване на вътрешна информация относно квотите за емисии не следва да води до дублиране на задължителното разкриване на информация, по-голямата част от която е със същото съдържание. В случай на участници на пазара на квоти за емисии с общи емисии или с номинална топлинна входяща мощност на равнището на определения праг или под него, тъй като информацията за техните физически операции се разглежда като несъществена за целите на разкриването, за тази информация следва да се счита, че не оказва значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или върху цените на свързаните с тях дериватни финансови инструменти. Такива участници на пазара на квоти за емисии следва все пак да бъдат обхванати от забраната на злоупотреба с вътрешна информация във връзка с всякаква друга информация, до която те имат достъп и която е вътрешна информация.
(52)
С оглед защитата на обществения интерес, запазването на стабилността на финансовата система и например за да се избегне възможността ликвидни затруднения във финансовите институции да се превърнат в ликвидни кризи поради внезапното изтегляне на средства, при изключителни обстоятелства може да е целесъобразно на кредитните институции или финансовите институции да се разреши разкриването на вътрешната информация да бъде забавено. Това може да се прилага по-конкретно за информация, отнасяща се до временни проблеми с ликвидността, при които е необходимо получаването на кредитиране от централна банка, включително спешна помощ за осигуряване на ликвидност от централна банка, и разкриването на информацията би имало системно въздействие. Това забавяне следва да е в зависимост от получаването от страна на емитента на одобрението на съответния компетентен орган и следва интересите на широката общественост и икономическият интерес по отношение на забавянето на разкриването да надделяват над интересите на пазара по отношение на получаването на информацията, предмет на забавяне.
(53)
По отношение на финансовите институции, по-специално тези, които получават кредитиране от централна банка, включително спешна помощ за осигуряване на ликвидност, оценката дали информацията е от системно значение и дали забавянето на разкриването е от обществен интерес, следва да се извършва от компетентния орган, след консултация по целесъобразност с националната централна банка, макропруденциалния орган или всеки друг съответен национален орган.
(54)
Използването или опитът за използване на вътрешна информация за търговия за собствена сметка или за сметка на трета страна следва да е изрично забранено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия с квоти за емисии и техните деривати и в предлагане на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продукти, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010 от лица, които знаят или следва да знаят, че информацията, с която разполагат, е вътрешна информация. Информация относно собствени планове и стратегии за търговия на участниците на пазара не следва да се счита за вътрешна информация, въпреки че информацията относно плановете и стратегиите за търговия на трета страна може да представлява вътрешна информация.
(55)
Изискването за разкриване на вътрешна информация може да представлява трудност за малките и средните предприятия, съгласно определението в Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (10), чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, като се вземат предвид разходите за наблюдение на информацията, с която разполагат, и за юридическа консултация за това дали и кога информацията следва да бъде разкрита. Независимо от това, бързото разкриване на вътрешна информация е важно за гарантиране на доверието на инвеститорите в тези емитенти, поради което ЕОЦКП следва да може да издава указания, които да помагат на емитентите да спазват задължението за разкриване на вътрешна информация, без да се излага на риск защитата на инвеститорите.
(56)
Списъците на лицата с достъп до вътрешна информация са важно средство за регулаторите при разследването на евентуална пазарна злоупотреба, но националните различия по отношение на данните, които да бъдат включени в тези списъци, налагат ненужни административни пречки пред емитентите. Поради това, задължителните полета с данни за списъците на лицата с достъп до вътрешна информация следва да са идентични, за да се намалят тези разходи. Важно е лицата, включени в списъците на лицата с достъп до вътрешна информация, да бъдат информирани за този факт и за последиците от него в съответствие с настоящия регламент и Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11). Изискването за съхраняване и непрекъснато актуализиране на списъците на лицата с достъп до вътрешна информация налага административни пречки, особено за емитенти на пазари за растеж на МСП. Тъй като компетентните органи могат да упражняват ефективен надзор над пазарната злоупотреба, без да разполагат по всяко време с тези списъци за тези емитенти, последните следва да бъдат освободени от това задължение, за да се намалят административните разходи, наложени от настоящия регламент. Тези емитенти следва обаче при поискване да предоставят на компетентния орган списък на лицата с достъп до вътрешна информация.
(57)
Създаването от емитенти или от лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, на списъци на лицата, които работят за тях по силата на трудов договор или на друго основание и които имат достъп до вътрешна информация в пряка или косвена връзка с емитента, е ценна мярка за защита на целостта на пазара. От такива списъци могат да се ползват емитентите или посочените лица, за да контролират потока на вътрешната информация и така да управляват задълженията си за поверителност. Освен това такива списъци може също така да представляват полезен инструмент за компетентните органи за идентификация на всяко лице, което има достъп до вътрешна информация, и на датата, на която лицето е получило достъп. Достъпът до вътрешна информация, която е в пряка или косвена връзка с емитента, на лица, включени в такъв списък, не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(58)
Една по-голяма прозрачност на сделките, извършвани от лицата, натоварени с ръководни дейности на равнище емитенти и, когато има такива, от лицата, тясно свързани с тях, представлява превантивна мярка срещу пазарната злоупотреба, особено злоупотребата с вътрешна информация. Публикуването на тези сделки за всяко едно лице като минимално изискване може също да бъде източник на много ценна информация за инвеститорите. Необходимо е да се изясни, че задължението за публикуване на сделките на тези ръководни кадри включва и залагането или заемането на финансов инструмент, тъй като в случай на внезапно, непредвидено разпореждане залагането на акции може да доведе до значително и потенциално дестабилизиращо въздействие върху дружеството. На пазара не би могло да е известно без разкриване, че има увеличена възможност например за значителна бъдеща промяна в дяловото участие, за нарастване на предлагането на акции на пазара или за загуба на права на глас в това дружество. По тази причина уведомление по силата на настоящия регламент се изисква, когато залагането на ценните книжа е направено като част от по-голяма сделка, при която ръководителят залага ценни книжа като обезпечение за получаване на кредит от трета страна. Освен това пълната и подходяща прозрачност на пазара е предпоставка за доверието на участниците на пазара и по-специално за доверието на акционерите на дружеството. Необходимо е също така да се изясни, че задължението за публикуване на сделките на тези ръководни кадри включва сделките, извършвани от друго лице по тяхна преценка. За да се гарантира подходящ баланс между степента на прозрачност и броя отчети, съобщавани на компетентните органи и обществеността, в настоящия регламент следва да бъдат въведени прагове, под които сделките не е необходимо да се нотифицират.
(59)
Уведомленията за сделки, осъществени от лица, които изпълняват ръководни функции за тяхна собствена сметка или от лице, което е тясно свързано с тях, съставлява не само ценна информация за участниците на пазара, но също така представлява допълнително средство за компетентните органи за осъществяване на надзор над пазарите. Задължението за уведомяване за сделки не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(60)
Уведомлението за сделки следва да бъде в съответствие с правилата за прехвърляне на лични данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12).
(61)
На лицата, които изпълняват ръководни функции, следва да бъде забранено да извършват търговия преди обявяването на междинния финансов отчет или на заключителния годишен доклад, които съответният емитент е задължен да оповестява публично съгласно правилата на мястото на търговия, където акциите на емитента са допуснати до търговия, или в съответствие с националното право, освен ако са налице специфични и ограничени обстоятелства, които биха оправдали издаването на разрешение от емитентите на лицата, които изпълняват ръководни функции, да търгуват. Въпреки това такова разрешение от страна на емитента не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(62)
Ефективността на надзора се гарантира чрез набор от ефективни правомощия и средства и ресурси, с които ще бъде снабден компетентният орган на всяка държава членка. Съответно настоящият регламент предвижда по-специално минимален набор от надзорни и разследващи правомощия, които следва да бъдат предоставени на компетентните органи на държавите членки по националното право. Ако това се изисква от националното право, тези правомощия следва да се упражняват чрез сезиране на компетентните съдебни органи. При упражняване на своите правомощия съгласно настоящия регламент компетентните органи следва да действат обективно и безпристрастно и остават автономни в процеса на вземане на решения.
(63)
Пазарните образувания и всички стопански субекти следва също да допринасят за целостта на пазара. В този смисъл определянето на един-единствен компетентен орган за пазарната злоупотреба не изключва сътрудничество или делегиране под отговорност на компетентния орган, между този орган и пазарните образувания с оглед осигуряването на ефективен контрол и спазване на разпоредбите на настоящия регламент. Когато лица, които предоставят или разпространяват инвестиционни препоръки или друга информация, с която се препоръчва или предлага инвестиционна стратегия по отношение на един или повече финансови инструмента, също търгуват с тези инструменти за собствена сметка, компетентният орган следва, наред с другото, да може да изисква от тези лица всяка информация, която е необходима, за де се установи дали препоръките, предоставени или разпространени от съответното лице, са съвместими с настоящия регламент.
(64)
За целите на разкриване на случаи на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара е необходимо компетентните органи да имат - в съответствие с националното право - възможност за достъп до помещения на физически и юридически лица с цел изземване на документи. Достъпът до подобни помещения е необходим, когато съществува основателно подозрение, че документи или други данни, свързани с предмета на дадено разследване, съществуват и може да послужат като доказателства в случай, свързан със злоупотреба с вътрешна информация или пазарна злоупотреба. Освен това достъп до такива помещения е необходим, когато лицето, към което вече е било отправено искане за информация, не го спази изцяло или частично, или когато има разумни основания да се смята, че ако бъде направено искане, то няма да бъде спазено, или че документите или информацията, за които се отнася изискването за информация, биха били премахнати, изменени или унищожени. Ако по силата на националното право е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, достъп до помещенията следва да се осъществява, след като се получи това предварително съдебно разрешение.
(65)
Съществуващите записи на телефонни разговори и на пренос на данни от инвестиционни посредници, кредитни институции и финансови институции, извършващи и документиращи извършването на сделки, както и съществуващите записи на телефонни разговори и пренос на данни от далекосъобщителни оператори представляват важно, и понякога единствено, доказателство за разкриване и доказване на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара. Чрез записите на телефонни разговори и пренос на данни може да се установи самоличността на лице, отговорно за разпространяването на невярна или подвеждаща информация, или че две или повече лица са били в контакт в определен момент, както и наличието на връзка между две или повече лица. Ето защо компетентните органи следва да могат да изискват да им се предоставят съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения и пренос на данни, съхранявани от инвестиционен посредник, кредитна институция или финансова институция в съответствие с Директива 2014/65/ЕС. Достъпът до записи за пренос на данни и телефонни разговори е необходим за представяне на доказателства и насоки за разследване на евентуална злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара и следователно - за разкриването и санкционирането на пазарната злоупотреба. За да се осигури равнопоставеност в рамките на Съюза по отношение на достъпа до записи на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори или до съществуващите записи на телефонни разговори и на пренос на данни, съхранявани от даден инвестиционен посредник, кредитна институция или финансова институция, компетентните органи следва - в съответствие с националното право - да могат да изискват налични записи на телефонни разговори и пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, доколкото го позволява националното право, и съществуващите записи на телефонни разговори, както и преносът на данни, съхранявани от даден инвестиционен посредник, в случаите, когато съществува основателно подозрение, че записите, които са предмет на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказването на злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара, в нарушение на настоящия регламент. Достъпът до записите на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, не обхваща достъп до съдържанието на гласови съобщения по телефона.
(66)
Докато настоящият регламент определя минимален набор от правомощия, с които следва да разполагат компетентните органи, тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в рамките на цялостна система на националното право, която да гарантира спазването на основните права, включително правото на неприкосновеност на личния живот. За упражняването на тези правомощия, които може да представляват сериозна намеса в правото на неприкосновеност на личния и семейния живот, на дома и съобщенията, държавите членки следва да разполагат с адекватни и ефективни предпазни мерки срещу злоупотреби, например когато е необходимо изискване за получаване на подходящо предварително разрешение от страна на съдебните органи на съответната държава членка. Държавите членки следва да дадат възможност на компетентните органи да упражняват такова вмешателство до степента, необходима за правилното разследване на тежки случаи, в които няма еквивалентни средства за ефективно постигане на същия резултат.
(67)
Тъй като пазарна злоупотреба може да възникне на трансгранично и транспазарно равнище, ако не са налице извънредни обстоятелства, от компетентните органи следва да се изисква да сътрудничат и обменят информация с други компетентни и регулаторни органи, както и с ЕОЦКП, по-специално по отношение на дейностите по разследване. Ако даден компетентен орган е убеден, че се извършва или е извършена пазарна злоупотреба в друга държава членка или че тя засяга финансови инструменти, търгувани в друга държава членка, той следва да съобщи този факт на компетентните органи и ЕОЦКП. При пазарна злоупотреба с трансгранично въздействие, ЕОЦКП следва да може да координира разследването, ако това е поискано от някой от засегнатите компетентни органи.
(68)
Компетентните органи е необходимо да разполагат с необходимите инструменти за ефективен междупазарен надзор над дневника за нареждания. Съгласно Директива 2014/65/ЕС, компетентните органи могат да изискват и да получават данни от други компетентни органи, отнасящи се до дневника за нареждания, с цел подпомагане на мониторинга и разкриването на манипулиране на пазара в трансграничен план.
(69)
За да се гарантира обменът на информация и сътрудничеството с органите на трети държави по отношение на ефективното прилагане на настоящия регламент, компетентните органи следва да сключват споразумения за сътрудничество с аналогични органи в трети държави. Всяко прехвърляне на лични данни, извършено въз основа на тези споразумения, следва да е в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (13).
(70)
Една стабилна пруденциална и етична рамка за финансовия сектор следва да се основава на стабилни системи за надзор, разследване и санкции. За тази цел надзорните органи следва да разполагат с достатъчни правомощия за действие и да могат да разчитат на ефективно прилагани равностойни, силни и възпиращи системи от санкции за всички финансови нарушения. Групата „дьо Ларозиер“ заключи, че понастоящем нито един от тези елементи не е налице. Преглед на съществуващите правомощия за налагане на санкции и тяхното практическо прилагане с оглед насърчаване сближаването на санкциите в целия диапазон на, обхванати от надзора дейности е извършен в съобщението на Комисията от 8 декември 2010 г. относно по-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги.
(71)
Поради това следва да се предвиди набор от административни санкции и други административни мерки, за да се подсили възпиращото им действие и да се гарантира общ подход в държавите членки. Компетентният орган следва да разполага с възможността за отнемане на ръководни функции в рамките на инвестиционни посредници. Санкциите, наложени в конкретни случаи, следва да се определят, като по целесъобразност се вземат предвид фактори като принудителното възстановяване на установените финансови печалби, тежестта и продължителността на нарушението, утежняващите или смекчаващите обстоятелства, необходимостта глобите да имат възпиращо действие и в приложимите случаи да предвиждат намаление за сътрудничество с компетентните органи. По-специално действителният размер на административните глоби, които трябва да бъдат наложени в конкретен случай, може да достигне максималното равнище, предвидено в настоящия регламент, или при много сериозни нарушения - по-високото равнище, предвидено в националното право, докато за несъществени нарушения или в случай на сетълмент може да се прилагат глоби, чийто размер е значително под максималното равнище. Настоящият регламент не следва да ограничава възможността на държавите членки да предвиждат по-високи административни санкции или други административни мерки.
(72)
Въпреки че нищо не пречи на държавите членки да определят правила за административни и за наказателноправни санкции за едни и същи нарушения, държавите членки не следва да бъдат задължавани да определят правила за административни санкции за нарушенията на настоящия регламент, които вече са предмет на националното наказателно право, считано от 3 юли 2016 г. В съответствие с националното право държавите членки не са задължени да налагат както административни, така и наказателноправни санкции за едно и също нарушение, но те могат да го направят, ако тяхното национално право им позволява това. Независимо от това запазването на наказателноправни вместо административни санкции за нарушения на настоящия регламент или на Директива 2014/57/ЕС не следва да накърнява или по друг начин да засяга способността на компетентните органи да сътрудничат и да ползват и обменят своевременно информация с компетентните органи на други държави членки за целите на настоящия регламент, включително след сезирането на компетентните съдебни органи за съответните нарушения с оглед на наказателно преследване.
(73)
За да се гарантира, че взетите от компетентните органи решения имат възпиращ ефект върху обществеността като цяло, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важен инструмент на компетентните органи за информиране на участниците на пазара относно поведение, което се счита за нарушение на настоящияи регламент, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред участниците на пазара. Ако такова публикуване причинява неоправдано голяма вреда на участващите лица или ако застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, компетентният орган следва да публикува административните санкции и други административни мерки анонимно по начин, който е в съответствие с националното право, или да забави публикуването. Компетентните органи следва да имат възможността да не публикуват санкции и други административни мерки, ако анонимното или забавеното публикуване се счита за недостатъчно с цел осигуряване, че стабилността на финансовите пазари не е застрашена. От компетентните органи също не следва да се изисква да публикуват мерките, за които се счита, че са от несъществен характер и публикуването им би било несъразмерно.
(74)
Подаващите сигнали за нарушения лица могат да представят нова информация на вниманието на компетентните органи, с което им помагат при разкриването и санкционирането на случаи на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара. Подаването на сигналите за нарушения обаче може да бъде възпрепятствано от страх от възмездие или липса на стимули. Съобщаването на нарушения на настоящия регламент е необходимо, за да се гарантира, че даден компетентен орган може да разкрива и санкционира случаите на пазарна злоупотреба. Мерките във връзка с подаването на сигнали за нарушения са необходими за улесняване на разкриването на пазарните злоупотреби и за гарантиране на защитата и зачитането на правата на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и на обвиненото лице. Следователно настоящият регламент следва да осигури адекватни мерки, за да позволи на подаващите такива сигнали лица да сигнализират на компетентните органи за възможни нарушения на настоящия регламент, както и да ги защити от възмездие. Държавите членки следва да могат да предвиждат финансови стимули за тези лица, които предлагат съответна информация относно потенциални нарушения на настоящия регламент. Подаващите сигнали за нарушение лица обаче следва да имат право на такива финансови стимули, само ако огласяват нова информация, която не са законово задължени да съобщават, и ако тази информация води до санкция за нарушение на настоящия регламент. Държавите членки следва да гарантират, че схемите за подаване на сигнали, които внедряват, включват механизми, които предоставят съответна защита на обвиняемото лице, в частност по отношение правото на защита на личните му данни и процедурите за гарантиране правото на обвиняемото лице на защита и изслушване преди приемането на решение относно него, както и правото да търси ефективна защита по съдебен ред срещу решението за него.
(75)
Тъй като държавите членки са приели законодателство за прилагане на Директива 2003/6/ЕО и тъй като делегираните актове, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат приети преди рамката, която предстои да бъде въведена, може да бъди приложена успешно, е необходимо прилагането на материалните разпоредби на настоящия регламент да бъде забавено за достатъчен период от време.
(76)
За да се улесни плавният преход до влизането в сила на настоящия регламент, пазарните практики, съществуващи преди влизането му в сила и приети от компетентните органи в съответствие с Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията (14) с цел прилагане на член 1, точка 2, буква а) от Директива 2003/6/ЕО, могат да останат приложими, при условие че са съобщени на ЕОЦКП в рамките на указания срок, докато компетентният орган вземе решение относно продължаването на тези практики в съответствие с настоящия регламент.
(77)
Настоящият регламент спазва основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“). Съответно настоящият регламент следва да бъде тълкуван и прилаган в съответствие с тези права и принципи. По-специално когато настоящият регламент се позовава на правилата за свободата на печата и свободата на изразяване в други медии, както и на правилата или кодексите, уреждащи журналистическата професия, тези свободи следва да се вземат предвид, както са гарантирани в Съюза и в държавите членки и признати съгласно член 11 от Хартата и други приложими разпоредби.
(78)
С цел да се увеличи прозрачността и да се предоставя по-добра информация относно действието на режимите на санкции, компетентните органи следва ежегодно да предоставят на ЕОЦКП анонимно представени и обобщени данни. Тези данни следва да включват броя на случаите на започнато разследване, броя на текущите разследвания и броя на разследванията, които са били приключени в рамките на съответния период.
(79)
Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 регулират обработката на личните данни, извършвана от ЕОЦКП в рамките на настоящия регламент и под надзора на компетентните органи на държавите членки, по-специално публичните независими органи, определени от държавите членки. Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, установени в Директива 95/46/ЕО. Всеки обмен или предаване на информация от ЕОЦКП следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, установени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(80)
Настоящият регламент, както и делегираните актове, актовете за изпълнение, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение и насоките, приети в съответствие с него, не засягат прилагането на правилата на Съюза в областта на конкуренцията.
(81)
С цел да се определят правилата, установени в настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с освобождаване от обхвата на настоящия регламент на определени публични органи и централни банки на трети държави и някои определени публични органи на трети държави, които имат свързващо споразумение със Съюза по смисъла на член 25 от Директива 2003/87/ЕО; характеристиките на манипулативно поведение, посочени в приложение I; праговете за определяне на прилагането на задължението за публично разкриване за участниците в пазара на квоти за емисии; обстоятелствата, при които търговията по време на забранителния срок е разрешена; и някои видове сделки, извършвани от лица, които изпълняват ръководни функции, или лица, тясно свързани с тях, които биха породили изискване за уведомяване. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове, Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(82)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия регламент по отношение на процедурите за докладване на нарушения на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия за конкретизиране на тези процедури, включително на договореностите за предприемане на последващи докладите мерки и на мерки за защита на лицата, които работят по трудов договор, както и на мерки за защита на личните данни. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(83)
Техническите стандарти при финансовите услуги следва да осигурят наличието в Съюза на еднакви условия в областите, обхванати от настоящия регламент. Би било ефикасно и целесъобразно на ЕОЦКП като орган със силно специализиран експертен опит да се повери разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, които не включват избори на политика, с оглед предаването им на Комисията.
(84)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема проектите на регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП с цел да се уточни съдържанието на уведомленията, които ще трябва да бъдат направени от операторите на регулираните пазари, МСТ и ОСТ относно финансовите инструменти, допуснати до търговия, търгувани или предмет на заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия; начина и условията на събирането, публикуването и поддържането на списъка с тези инструменти от страна на ЕОЦКП; условията, на които трябва да отговарят програми за обратно изкупуване и мерки за стабилизиране, включително условията на търговия, ограниченията по отношение на време и обем, задълженията за разкриване и сигнализиране и ценовите условия за стабилизиране; във връзка със системи от процедури и разпоредби за местата за търговия, насочени към предотвратяването и разкриването на пазарни злоупотреби, и за системите и формулярите, които да се използват от лицата за разкриване и съобщаване на подозрителни нареждания и сделки; подходящи договорености, процедури и изисквания за съхраняване на записи в процеса на пазарните проучвания; и по отношение на техническите разпоредби, които различните категории лица са длъжни да спазват с оглед достоверно представяне на информацията, препоръчваща инвестиционна стратегия, и за разкриване на конкретни интереси или индикации за конфликт на интереси, посредством делегирани актове по силата на член 290 от ДФЕС и в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (16). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище.
(85)
Комисията следва също така да бъде оправомощена да приеме технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение в съответствие с член 291 от ДФЕС и член 15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. На ЕОЦКП следва да се повери изготвянето на технически стандарти за изпълнение за предаване на Комисията по отношение на публичното разкриване на вътрешна информация, форматите на списъците на лицата с достъп до вътрешна информация и формите и процедурите за сътрудничество между компетентните органи и между тях и ЕОЦКП.
(86)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно предотвратяването на пазарна злоупотреба под формата на злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на вътрешна информация и манипулиране на пазара, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(87)
Тъй като разпоредбите на Директива 2003/6/ЕО вече не са адекватни или достатъчни, тази директива следва да бъде отменена, считано от 3 юли 2016 г. Изискванията и забраните на настоящия регламент са тясно свързани с тези в Директива 2014/65/ЕС и поради това следва да влязат в сила от датата на влизане в сила на посочената директива.
(88)
За правилното прилагане на настоящия регламент е необходимо държавите членки да предприемат всички необходими мерки, за да осигурят, че до 3 юли 2016 г. тяхното национално право съответства на разпоредбите от настоящия регламент относно компетентните органи и техните правомощия, административните санкции и други административни мерки, докладването на нарушения и публикуването на решения.
(89)
Европейският надзорен орган по защита на данните даде становище на 10 февруари 2012 г. (17),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява обща регулаторна рамка за злоупотребата с вътрешна информация, незаконното разкриване на вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба), както и мерки за предотвратяване на пазарна злоупотреба, за да се гарантира целостта на финансовите пазари в Съюза и да се укрепи защитата на инвеститорите и доверието в тези пазари.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
финансови инструменти, които са допуснати до търговия на регулиран пазар или които са предмет на заявление за допускане до търговия на регулиран пазар;
б)
финансови инструменти, които се търгуват на МСТ, допуснати са до търговия на МСТ или за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ;
в)
финансови инструменти, които се търгуват на ОСТ;
г)
финансови инструменти, които не попадат в обхвата на букви а), б) или в), чиято цена или стойност зависи от цената или стойността на финансов инструмент, посочен в тези букви, или оказва въздействие върху неговата цена или стойност, включително, но без да се изчерпват с тях, суапи за кредитно неизпълнение или договори за разлика.
Настоящият регламент се прилага също така за поведение или сделки, включително оферти, свързани с търговия на тръжна платформа, която е лицензирана като регулиран пазар на квоти за емисии или други тръжни продукти, основани на тях, включително когато продаваните на търг продукти не са финансови инструменти, съгласно Регламент (ЕС) № 1031/2010. Без да се засягат специалните разпоредби по отношение на офертите, представени в рамките на един търг, към тях се прилагат изискванията и забраните на настоящия регламент относно нареждания за търговия.
2. Членове 12 и 15 се прилагат също за:
а)
спот договори за стоки, които не са енергийни продукти на едро, при които сделката, нареждането или поведението има, вероятно е да има или съществува намерение да има въздействие върху цената или стойността на финансов инструмент, посочен в параграф 1;
б)
видовете финансови инструменти, включително договори за деривати или дериватни инструменти за прехвърлянето на кредитен риск, при които сделката, нареждането, офертата или поведението имат или съществува вероятност да имат въздействие върху цената или стойността на спот договор за стоки, при който цената или стойността зависи от цената или стойността на тези финансови инструменти; и
в)
поведение, във връзка с бенчмарк.
3. Настоящият регламент се прилага за всяка сделка, нареждане или поведение, отнасящо се до всеки финансов инструмент, посочен в параграфи 1 и 2, независимо от това дали сделката, нареждането или поведението се осъществява на място на търговия.
4. Забраните и изискванията в настоящия регламент се прилагат за действия и пропуски, в Съюза и в трета държава по отношение на инструментите, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„финансов инструмент“ означава инструмент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2014/65/ЕС;
2)
„инвестиционен посредник“ означава всяко лице съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2014/65/ЕС;
3)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18);
4)
„финансова институция“ означава финансова институция съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
5)
„пазарен оператор“ означава пазарен оператор съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 18 от Директива 2014/65/ЕС;
6)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 21 от Директива 2014/65/ЕС;
7)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 22 от Директива 2014/65/ЕС;
8)
„организирана система за търговия“ или „ОСТ“ означава система или механизъм в Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 23 от Директива 2014/65/ЕС;
9)
„приета пазарна практика“ означава специфична пазарна практика, която е приета от компетентен орган в съответствие с член 13;
10)
„място на търговия“ означава място на търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 24 от Директива 2014/65/ЕС;
11)
„пазар за растеж на МСП“ означава пазар за растеж на МСП съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 12 от Директива 2014/65/ЕС;
12)
„компетентен орган“ означава компетентен орган, определен в съответствие с член 22, освен ако не е посочено друго в настоящия регламент;
13)
„лице“ означава всяко физическо или юридическо лице;
14)
„стока“ означава стока съгласно определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 на Комисията (19);
15)
„спот договор за стоки“ означава всеки договор за доставка на стока, търгувана на спот пазара, която се доставя бързо след сетълмента на сделката, и всеки договор за доставка на стока, който не е финансов инструмент, включително форуърден договор със сетълмент с физическа доставка;
16)
„спот пазар“ означава всеки пазар на стоки, в който стоките се продават срещу парични средства и се доставят бързо след сетълмента на сделката, и други нефинансови пазари, като например форуърдни пазари за стоки;
17)
„програма за обратно изкупуване“ означава търговия със собствени акции в съответствие с членове 21-27 от Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (20);
18)
„алгоритмична търговия“ означава алгоритмична търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 39 от Директива 2014/65/ЕС;
19)
„квота за емисии“ означава квота за емисии съгласно описаното в приложение I, раздел В, точка 11 от Директива 2014/65/ЕС;
20)
„участник на пазара на квоти за емисии“ означава лице, което сключва сделки, включително прави нареждания за търговия, свързана с квоти за емисии, продавани на търг продукти, основани на тях или техни деривати и което не се ползва от освобождаване по член 17, параграф 2, втора алинея;
21)
„емитент“ означава правен субект, подчинен на частното или публичното право, който емитира или предлага емитиране на финансови инструменти, като при депозиторни разписки, представляващи финансови инструменти, емитентът е емитентът на представлявания финансов инструмент;
22)
„енергиен продукт на едро“ означава енергиен продукт на едро съгласно определението в член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
23)
„национален регулаторен орган“ означава национален регулаторен орган съгласно определението в член 2, точка 10 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
24)
„стокови деривати“ означава стокови деривати съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 30 от Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (21);
25)
„лице, което изпълнява ръководни функции“ означава лице в рамките на емитент, на участник на пазара на квоти за емисии или на друг субект, посочен в член 19, параграф 10, което е:
а)
член на административния, управителния или надзорния орган на този субект; или
б)
служител на висш ръководен пост, който не е член на органите, посочени в буква а), но има редовен достъп до вътрешна информация в пряка или косвена връзка с този субект и правомощието да взема ръководни решения, засягащи бъдещото развитие и перспективите за стопанска дейност на този субект;
26)
„тясно свързани лица“ означава:
а)
съпруг/а или партньор/ка, считан(а) по националното право за равностойно на съпруг/а лице;
б)
дете на издръжка в съответствие с националното право;
в)
роднина, който живее в същото домакинство в продължение поне на една година към датата на съответната сделка; или
г)
юридическо лице, тръст или съдружие, чийто ръководни функции се изпълняват от лице, което изпълнява ръководни функции, или от лице, посочено в буква а), б) или в), което е пряко или косвено контролирано от такова лице, което е учредено в полза на подобно лице, или чиито икономически интереси са практически равностойни на тези на такова лице;
27)
„записи за пренос на данни“ означава записи на данни за трафик съгласно определението в член 2, втора алинея, буква б) от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22);
28)
„лице, натоварено професионално с организирането или извършването на сделки“ означава лице, което се занимава професионално с приемането и предаването на нареждания или с извършването на сделки с финансови инструменти;
29)
„бенчмарк“ означава всеки публикуван курс, индекс или цифра, който е направен публично достояние или се публикува и периодично или редовно се определя чрез прилагането на формула или въз основа на стойността на един или повече базови активи или цени, включително прогнозирани цени, действителни или прогнозирани лихвени проценти или други стойности, или проучвания, и въз основа на който се определя сумата, дължима по даден финансов инструмент или стойността на даден финансов инструмент;
30)
„маркет-мейкър“ означава маркет-мейкър съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 7 от Директива 2014/65/ЕС;
31)
„увеличаване на броя на акциите“ означава придобиване на ценни книжа в дружество, при което не се поражда законово или подзаконово задължение за обявяване на търгово предложение във връзка с това дружество;
32)
„разкриващ участник на пазара“ означава лице, което попада в една от категориите, посочени в член 11, параграф 1, букви а)-г) или в член 11, параграф 2, и разкрива информация в хода на пазарно проучване;
33)
„високочестотна търговия“ означава високочестотен способ за алгоритмична търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 40 от Директива 2014/65/ЕС;
34)
„информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия“ означава информация:
i)
предоставена от независим анализатор, инвестиционен посредник, кредитна институция или всяко друго лице, чието основно занятие е да предоставя инвестиционни препоръки, или всяко физическо лице, което работи за тях по силата на трудов договор или на друго основание, която пряко или косвено изразява определено инвестиционно предложение по отношение на финансов инструмент или на емитент; или
ii)
предоставена от лица, различни от посочените в подточка i), с която пряко се предлага определено инвестиционно решение по отношение на даден финансов инструмент;
35)
„инвестиционна препоръка“ означава информация, с която се препоръчва или предлага инвестиционна стратегия, изрично или по подразбиране, по отношение на един или повече финансови инструменти или емитенти, включително и всяко мнение относно текущата или бъдеща стойност или цена на такива инструменти, предназначена за дистрибуторски канали или за обществеността.
2. За целите на член 5 се прилагат следните определения:
а)
„ценни книжа“ означава:
i)
акции и други ценни книжа, еквивалентни на акции;
ii)
облигации и други форми на секюритизиран дълг; или
iii)
секюритизиран дълг, конвертируем или разменяем в акции или в други ценни книжа, еквивалентни на акции.
б)
„свързани инструменти“ означава следните финансови инструменти, включително тези, които не са допуснати до търговия или търгувани на място на търговия или за които не е подадено заявление за допускане до търговия на място на търговия:
i)
договори или права за записване, придобиване или разпореждане с ценни книжа;
ii)
финансови деривати на ценни книжа;
iii)
когато ценните книжа са конвертируеми или заменяеми дългови инструменти - ценните книжа, в които могат да бъдат конвертирани или заменени такива конвертируеми или заменяеми дългови инструменти;
iv)
инструменти, които са издадени или гарантирани от емитента или от гаранта на ценните книжа и чиято пазарна цена би могла да повлияе значително на цената на ценните книжа или обратното;
v)
когато ценните книжа са ценни книжа, еквивалентни на акции - акциите, които представляват тези ценни книжа и всякакви други ценни книжа, които са еквивалентни на тези акции;
в)
„значимо разпределение“ означава първоначално или вторично предлагане на ценни книжа, което се отличава от обикновената търговия както по стойността на предлаганите ценни книжа, така и по прилагания метод за продажба;
г)
„стабилизиране“ означава закупуване или оферта за закупуване на ценни книжа или сделка с еквивалентни на тях свързани инструменти, която е предприета от кредитна институция или от инвестиционен посредник в контекста на значимо разпределение на такива ценни книжа изключително в подкрепа на пазарната цена на тези ценни книжа за предварително определен срок поради наличието на натиск за продаване на такива ценни книжа.
Член 4
Уведомления и списък на финансовите инструменти
1. Пазарните оператори на регулираните пазари и инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, уведомяват незабавно компетентния орган по мястото на търговия за всеки финансов инструмент, за който е подадено заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия, който е допуснат до търговия или който се търгува за първи път.
Те уведомяват също компетентния орган по мястото на търговия, когато финансовият инструмент престане да се търгува или да бъде допуснат до търговия, освен ако датата, на която финансовият инструмент престава да се търгува или да бъде допуснат до търговия, е известна и е посочена в първото уведомление, направено в съответствие с първата алинея.
Уведомленията, посочени в настоящия параграф, включват, когато е подходящо, имената и идентификаторите за съответните финансови инструменти и датата и часа на заявлението за допускане до търговия, допускането до търговия и датата и часа на първата сделка.
Пазарните оператори и инвестиционните посредници предават също на компетентния орган по мястото на търговия информацията, установена в трета алинея, по отношение на финансови инструменти, които са предмет на заявление за допускане до търговия или които са допуснати до търговия преди 2 юли 2014 г. и които все още са допуснати до търговия или търгувани на тази дата.
2. Компетентните органи по мястото на търговия предават уведомленията, които са получили съгласно параграф 1, незабавно на ЕОЦКП. ЕОЦКП публикува тези уведомления на своя уебсайт под формата на списък незабавно след получаването им. ЕОЦКП актуализира този списък веднага след получаване на уведомление от компетентен орган на мястото на търговия. Списъкът не ограничава обхвата на настоящия регламент.
3. Списъкът съдържа следната информация:
а)
имената и идентификаторите на финансовите инструменти, които са предмет на заявление за допускане до търговия, допуснати са до търговия или се търгуват за първи път на регулирани пазари, МСТ и ОСТ;
б)
датата и часа на заявленията за допускане до търговия, на допусканията до търговия или на първите сделки;
в)
данни за местата за търговия, на които финансовите инструменти са предмет на заявление за допускане до търговия, допуснати са до търговия или се търгуват за първи път, и
г)
датата и часа, в който финансовите инструменти престават да се търгуват или да бъдат допуснати до търговия.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проект на регулаторни технически стандарти, за да определи:
а)
съдържанието на уведомленията, посочени в параграф 1; и
б)
начина и условията за съставянето, публикуването и поддържането на списъка, посочен в параграф 3.
ЕОЦКП представя тези проекти на регулаторни технически стандарти на Комисията до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (23).
5. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да предвиди времето, формата и образеца на представянето на уведомленията по параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя тези проекти на технически стандарти за изпълнение на Комисията до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема техническите стандарти за изпълнение, посочени в първа алинея, в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 5
Освобождаване за програмите за обратно изкупуване и стабилизирането
1. Забраните в член 14 и член 15 от настоящия регламент не се прилагат за търговията със собствени акции в програмите за обратно изкупуване, когато:
а)
пълната информация за програмата е обявена преди началото на търговията;
б)
сделките се отчитат като част от програмата за обратно изкупуване пред компетентния орган в съответствие с параграф 3 и впоследствие се разкриват публично;
в)
спазват се адекватни ограничения по отношение на цената и обема; и
г)
извършва се в съответствие с целите, посочени в параграф 2, и условията, установени в настоящия член и в регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 6.
2. За да може да се възползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, програмата за обратно изкупуване има като своя единствена цел:
а)
намаляване на капитала на емитента;
б)
изпълнение на задълженията, които произтичат от дългови финансови инструменти, които са заменими за капиталови инструменти; или
в)
изпълнение на задълженията, които произтичат от програми за опции за акции или друго предоставяне на акции на служители или членове на административните, управителните или надзорните органи на емитента или на свързано дружество.
3. За да може да се възползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, емитентът докладва пред компетентния орган на мястото на търговия, на който акциите са били допуснати до търговия или се търгуват всяка сделка във връзка с програмата за обратно изкупуване, включително информацията, указана в член 25, параграфи 1 и 2, и член 26, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
4. Забраните в член 14 и член 15 от настоящия регламент не се прилагат по отношение на търговията с ценни книжа или със свързани инструменти за стабилизиране на ценни книжа, когато:
а)
стабилизирането се извършва за ограничен период;
б)
съответната информация във връзка със стабилизирането се разкрива, и се уведомява компетентния орган по мястото на търговия в съответствие с параграф 5;
в)
спазват се адекватни ограничения по отношение на цената; и
г)
търговията отговаря на условията за стабилизиране, предвидени в посочените в параграф 6 регулаторни технически стандарти.
5. Без да се засяга член 23, параграф 1, емитентите, предложителите или субектите, които предприемат стабилизиране, независимо дали действат от името на такива лица или не, съобщават на компетентния орган по мястото на търговия подробностите относно всички сделки по стабилизиране не по-късно от изтичането на седмата дневна пазарна сесия след датата на извършването на подобни сделки.
6. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на условията, на които трябва да отговарят програмите за обратно изкупуване и мерките за стабилизиране, посочени в параграфи 1 и 4, включително условията на търговия, ограниченията по отношение на време и обем, задълженията за разкриване и докладване и ценовите условия.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 6
Освобождаване на паричната политика, дейностите по управление на публичния дълг и дейностите в рамките на политиката в областта на изменението на климата
1. Настоящият регламент не се прилага по отношение на сделките, нарежданията или поведението при изпълнение на целите на паричната политика, политиката по отношение на обменния курс или по управлението на публичния дълг от:
а)
държава членка;
б)
членовете на ЕСЦБ;
в)
министерство, агенция или дружество със специална цел на една или повече държави членки, или от лице, действащо от тяхно име;
г)
когато дадена държава членка е федерална държава - от член, представляващ федерацията.
2. Настоящият регламент не се прилага за сделките, нарежданията или поведението на Комисията или всеки друг официално определен орган или от лице, действащо от негово име, при изпълнение на политиката по управлението на публичния дълг.
Настоящият регламент не се прилага и по отношение на такива сделки, нареждания или поведение на:
а)
Съюза;
б)
дружество със специална цел на една или няколко държави членки;
в)
Европейската инвестиционна банка;
г)
Европейския инструмент за финансова стабилност;
д)
Европейския механизъм за стабилност,
е)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави членки, която има за цел да мобилизира финансиране и да предоставя финансова помощ в полза на членовете си, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови проблеми.
3. Регламентът не се прилага за дейността на дадена държава членка, Комисията или всеки друг официално определена орган или всяко лице, действащо от тяхно име, когато тази дейност засяга квотите за емисии и е предприета в изпълнение на целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата в съответствие с Директива 2003/87/ЕО.
4. Настоящият регламент не се прилага за дейностите на дадена държава членка, на Комисията или всеки друг официално определен орган или всяко лице, действащо от тяхно име, която се предприема в изпълнение на целите на Съюза в областта на общата селскостопанска политика, или на общата политика на Съюза в областта на рибарството в съответствие с приетите актове или с международни споразумения, сключени съгласно ДФЕС.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, за да се разшири освобождаването, посочено в параграф 1, така че да обхваща определени публични органи и централни банки на трети държави.
За тази цел до 3 януари 2016 г. Комисията подготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се оценява международното третиране на публични органи, отговорни за или участващи в управлението на публичен дълг, и на централните банки в трети държави.
Докладът включва сравнителен анализ на третирането на тези органи и на централните банки в рамките на правната рамка на трети държави, както и на стандартите за управление на риска, приложими към сделките, сключени от тези органи и централните банки под юрисдикцията на тези трети държави. Ако - особено предвид сравнителния анализ - в доклада се стига до заключението, че централните банки на трети държави трябва да бъдат освободени по отношение на паричните им задължения от задълженията и забраните, установени в настоящия регламент, Комисията разширява освобождаването, посочено в параграф 1 също и спрямо централните банки на тези трети държави.
6. На Комисията също така се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, за да се разшири изключването, посочено в параграф 3, така че да обхваща определени публични органи на трети държави, които имат споразумение със Съюза съгласно член 25 от Директива 2003/87/ЕО.
7. Настоящият член не се прилага за лица, работещи по силата на трудов договор или на друго основание за субектите, посочени в настоящия член, когато тези лица, пряко или косвено извършват сделки или нареждания или предприемат поведение за собствена сметка.
ГЛАВА 2
ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ, ЗЛОУПОТРЕБА С ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ, НЕЗАКОННО РАЗКРИВАНЕ НА ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ И МАНИПУЛИРАНЕ НА ПАЗАРА
Член 7
Вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент вътрешната информация се състои от следните видове информация:
а)
точна информация, която не е била направена публично достояние, свързана пряко или косвено с един или повече емитенти или с един или повече финансови инструменти и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези финансови инструменти или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти;
б)
по отношение на стоковите деривати - точна информация, която не е била направена публично достояние, свързана пряко или косвено с един или повече деривати или свързана пряко със свързания спот договор за стоки и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цените на тези деривати или свързани спот договори за стоки и когато става въпрос за информация, която може основателно да се очаква да бъде разкрита или трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарните правила, договорите, обичайните правила или практики на съответните пазари на стокови деривати или спот пазари;
в)
по отношение на квотите за емисии или продаваните на търг основани на тях продукти - точна информация, която не е била направена публично достояние, която се отнася пряко или косвено до един или повече такива инструменти и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези инструменти или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти;
г)
за лицата, натоварени с изпълнението на нареждания относно финансови инструменти, тя означава също информация, предадена от клиент и свързана с подадени, но все още неизпълнени нареждания на клиента, свързани с финансови инструменти, която е точна, отнася се пряко или косвено до един или повече емитенти на финансови инструменти или до един или повече финансови инструменти и, ако бъде разкрита публично, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези финансови инструменти, цената на свързаните спот договори за стоки или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти.
2. За целите на параграф 1 се смята, че информацията е точна, ако тя посочва набор от обстоятелства, които съществуват или които основателно може да се очаква, че ще настъпят, или посочва събитие, което е настъпило или за което основателно може да се очаква, че ще настъпи, когато такава информация е дотолкова конкретна, че позволява да се направи заключение относно възможното въздействие на този набор от обстоятелства или на това събитие върху цените на финансовите инструменти или свързания дериватен финансов инструмент, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии. Във връзка с това в случай на продължителен процес, който е предназначен да доведе или води до определени обстоятелства или определено събитие, за точна информация може да се считат тези бъдещи обстоятелства или това бъдещо събитие, и също междинните етапи на този процес, които са свързани с постигането на тези бъдещи обстоятелства или това бъдещо събитие.
3. За междинен етап при продължителен процес се счита вътрешна информация, ако тя сама по себе си отговаря на критериите за вътрешна информация съгласно посоченото в настоящия член.
4. За целите на параграф 1 информация, която, ако бъде направена публично достояние, би могла да има значително въздействие върху цената на финансови инструменти, дериватни финансови инструменти, свързани спот договори за стоки или продавани на търг продукти, основани на квоти за емисии, означава информацията, която разумен инвеститор вероятно би използвал като част от мотивите за своите инвестиционни решения.
В случай на участници на пазара на квоти за емисии с общи емисии или номинална топлинна входяща мощност на равнището на прага, определен в съответствие с член 17, параграф 2, втора алинея, или под този праг, се счита, че информацията за техните физически операции няма значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или на дериватните финансови инструменти.
5. ЕОЦКП издава насоки за съставянето на неизчерпателен примерен списък с информация, която основателно може да се очаква да бъде разкрита или трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби в правото на Съюза или в националното право, пазарните правила, договор, практика или обичайните правила на съответните пазари за стокови деривати или спот пазари, както е посочено в параграф 1, буква б). ЕОЦКП надлежно взема предвид специфичните особености на тези пазари.
Член 8
Злоупотреба с вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент злоупотреба с вътрешна информация възниква, когато дадено лице разполага с вътрешна информация и я използва, като придобива или се разпорежда за собствена сметка или сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, за които се отнася тази информация. Използването на вътрешна информация посредством отмяна или изменение на нареждане относно финансов инструмент, за който се отнася информацията, когато нареждането е направено преди съответното лице да разполага с вътрешната информация, също се счита за злоупотреба с вътрешна информация. По отношение на продажбите на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продавани на търг продукти, които се провеждат в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, използването на вътрешна информация включва още и представяне, промяна или оттегляне на оферта от дадено лице за негова собствена сметка или за сметка на трета страна.
2. За целите на настоящия регламент препоръчването или склоняването на друго лице да участва в злоупотреба с вътрешна информация възниква, ако лицето разполага с вътрешна информация и:
а)
препоръчва, въз основа на тази информация, или склонява друго лице да придобие или да се разпореди с финансови инструменти, за които се отнася тази информация, или
б)
препоръчва, въз основа на тази информация, или склонява друго лице да отмени или измени нареждане относно финансов инструмент, за който се отнася тази информация.
3. Използването на препоръките или склоняването, посочени в параграф 2, представлява злоупотреба с вътрешна информация по смисъла на настоящия член, когато лицето, използващо препоръката или което е било склонено, знае или би следвало да знае, че те са основани на вътрешна информация.
4. Настоящият член се прилага по отношение на всяко лице, което разполага с вътрешна информация в резултат на това, че:
а)
е член на административния, управителния или надзорния орган на емитента или участник на пазара на квоти за емисии;
б)
има дялово участие в капитала на емитента или на участник в пазара на квоти за емисии;
в)
има достъп до информация чрез упражняването на дейност, професия или служебни задължения; или
г)
е участва в извършването на престъпна дейност.
Настоящият член се прилага и за всяко лице, което притежава вътрешна информация при обстоятелства, различни от посочените в първа алинея, когато лицето знае или следва да знае, че това е вътрешна информация.
5. Когато лицето е юридическо лице, настоящият член се прилага също, в съответствие с националното право, по отношение на физическите лица, които участват при взимането на решението да се извърши придобиването или разпореждането или отмяната или изменението на нареждане за сметка на съответното юридическо лице.
Член 9
Законосъобразно поведение
1. За целите на членове 8 и 14 фактът сам по себе си, че юридическо лице е разполагало или разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това юридическо лице:
а)
е установило, прилагало и поддържало адекватни и ефективни вътрешни правила и процедури, които ефективно гарантират, че нито физическото лице, взело от негово име решението да придобие или да се разпореди с финансовите инструменти, за които се отнася информацията, нито което и да е друго физическо лице, което би могло да упражни влияние върху това решение, е разполагало с вътрешна информация; и
б)
не е насърчило, препоръчало, склонило или по друг начин повлияло на физическото лице, което е придобило или се е разпоредило за негова сметка с финансовите инструменти, за които се отнася информацията.
2. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това лице:
а)
е маркет-мейкър за финансовия инструмент, за който се отнася тази информация, или лице, упълномощено да действа като контрагент за финансовия инструмент, за който се отнася тази информация, и придобиването или разпореждането с финансови инструменти, за които се отнася тази информация, се извършва законно в рамките на нормалните условия на изпълнение на функциите му на маркет-мейкър или на контрагент за този финансов инструмент; или
б)
е упълномощено да изпълнява нареждания от името на трети страни и придобиването или разпореждането с финансовите инструменти, за които се отнася нареждането, се извършва законно в хода на обичайното упражняване на дейност, професия или служебни задължения на това лице.
3. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това лице извършва сделка за придобиване или разпореждане с финансови инструменти и когато тази сделка се извършва при изпълнението на изискуемо задължение, добросъвестно и без да се заобикаля забраната за злоупотреба с вътрешна информация, и:
а)
това задължение произтича от дадено нареждане или сключено споразумение преди съответното лице да разполага с вътрешната информация; или
б)
сделката е извършена, в изпълнение на законово или подзаконово задължение, което е възникнало, преди съответното лице да разполага с вътрешната информация.
4. За целите на членове 8 и 14, сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не предполага, че това лице е използвало тази информация или е извършило злоупотреба с вътрешна информация, когато това лице е придобило вътрешната информация при публично търгово предложение или сливане с дадено дружество, и използва тази вътрешна информация единствено за целите на процедурите по поглъщане или сливане, при условие че в момента на одобрение на сливането или приемане на предложението от акционерите на това дружество всяка вътрешна информация е била направена публично достояние или е престанала по друг начин да представлява вътрешна информация.
Настоящият параграф не се прилага към увеличаване на броя на акциите.
5. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице използва своите собствени знания, за да вземе решение за придобиване или разпореждане с финансови инструменти, при придобиването или разпореждането с тези финансови инструменти, сам по себе си не представлява използване на вътрешна информация.
6. Независимо от параграфи 1 - 5 от настоящия член, нарушение на забраната за злоупотреба с вътрешна информация, наложена в член 14, може все още да се счита за настъпило, ако компетентният орган установи, че съществува незаконосъобразна причина за съответните нареждания за търговия, сделки или поведение.
Член 10
Незаконно разкриване на вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент незаконното разкриване на вътрешна информация възниква, когато дадено лице разполага с такава информация и я разкрива на кое да е друго лице, освен когато разкриването е извършено при обичайното упражняване на дейност, професия или служебни задължения.
Настоящият параграф се прилага по отношение на всяко физическо или юридическо лице, намиращо се в ситуациите или обстоятелствата, посочени в член 8, параграф 4.
2. За целите на настоящия регламент последващото разкриване на препоръки или склоняване, посочени в член 8, параграф 2, се счита за незаконно разкриване на вътрешна информация по настоящия член, когато лицето, разкриващо препоръката или склоняването, знае или е следвало да знае, че те се основават на вътрешна информация.
Член 11
Пазарни проучвания
1. Пазарно проучване се състои в съобщаването на информация на един или повече потенциални инвеститори преди обявяването на сделката, за да се оцени интереса на потенциалните инвеститори в евентуална сделка и условията, свързани с нея като например нейния евентуален размер или цена от страна на:
а)
емитент;
б)
вторичен предложител на даден финансов инструмент, в такова количество или стойност, че сделката се отличава от обикновената търговия и обхваща метод на продажба въз основа на предварителна оценка на потенциалния интерес на потенциални инвеститори;
в)
участник в пазара на квоти за емисии; или
г)
трета страна, която действа от името или за сметка на лице, посочено в букви а), б) или в).
2. Без да се засяга член 23, параграф 3, разкриването на вътрешна информация от лице, което възнамерява да направи търгово предложение за ценните книжа на дадено дружество, или сливане с това дружество, на страни, които имат право на тези ценни книжа, също представлява пазарно проучване, при условие че:
а)
информацията е необходима, за да позволи на страните, които имат право на ценните книжа, да си изградят мнение относно готовността да предложат своите ценни книжа, и
б)
готовността на страните, които имат право на ценните книжа, да предлагат своите ценни книжа, е разумно необходима за целите на решението за търгово предложение или за сливане.
3. Преди да пристъпи към пазарно проучване, разкриващият участник на пазара специално обмисля дали пазарното проучване ще включва разкриване на вътрешна информация. Разкриващият участник на пазара записва писменосвоето заключение и мотивите за него. Той представя писмения запис на компетентния орган при поискване. Това задължение се прилага за всяко разкриване на информация по време на пазарното проучване. Разкриващият участник на пазара актуализира съответно писмените записи, посочени в настоящия параграф.
4. За целите на член 10, параграф 1 разкриването на вътрешна информация в хода на пазарно проучване се счита за извършено в рамките на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения на лицето, когато разкриващият участник на пазара спазва параграфи 3 и 5 от настоящия член.
5. За целите на параграф 4, разкриващият участник на пазара трябва преди да направи разкриването:
а)
да получи съгласието на лицето, което получава пазарното проучване, да получи вътрешна информация;
б)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че му е забранено да използва или да се опитва да използва тази информация, като придобива или се разпорежда за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, свързани с тази информация;
в)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че муе забранено да използва или да се опитва да използва тази информация, като отменя или изменя нареждане, което вече е било дадено относно финансовия инструмент, за който се отнася информацията; и
г)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че със съгласието си да получи информацията, то се задължава да спазва поверителност по отношение на информацията.
Разкриващият участник на пазара изготвя и поддържа записи на цялата информация, предоставена на лицето, което получава пазарното проучване, включително информацията, представена в съответствие с първа алинея, букви а)-г), както и самоличността на потенциалните инвеститори, на които е била разкрита информацията, включително, но не само на юридическите и физическите лица, които действат от името на потенциалния инвеститор, и датата и часа на всяко разкриване. При поискване разкриващият участник на пазара предоставя записите на компетентния орган.
6. Когато информация, която е била разкрита в хода на пазарно проучване, престане да бъде вътрешна информация съгласно оценката на разкриващия участник на пазара, разкриващият участник на пазара информира за това получателя във възможно най-кратък срок.
Разкриващият участник на пазара съхранява запис на информацията, предоставена в съответствие с настоящия параграф, и при поискване го предоставя на компетентния орган.
7. Независимо от разпоредбите на настоящия член лицето, което получава пазарно проучване, преценява за себе си дали притежава вътрешна информация или кога е престанало да притежава вътрешна информация.
8. Разкриващият участник на пазара пази записите, посочени в настоящия член, за срок от най-малко пет години.
9. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определят подходящи договорености, процедури и изисквания за съхранение на документацията, за да спазват лицата изискванията, предвидени в параграфи 4, 5, 6 и 8.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
10. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се конкретизират системите и образците на уведомленията, които трябва да бъдат използвани от лицата, за да спазят изискванията, установени с параграфи 4, 5, 6 и 8 от настоящия член, по-конкретно точния формат на записите, посочени в параграфи 4-8, и техническите средства за надлежно съобщаване на информацията, посочени в параграф 6, на лицето, което получава пазарното проучване.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия да приема техническите стандарти за изпълнение, посочени в първа алинея, в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, адресирани до лицата, които получават пазарните проучвания, относно:
а)
факторите, които тези лица трябва да вземат предвид, когато им се разкрива информация в рамките на пазарно проучване, за да преценят дали информацията представлява вътрешна информация;
б)
мерките, които тези лица трябва да вземат предвид„ ако им е разкрита вътрешна информация, за да спазят членове 8 и 10 от настоящия регламент; и
в)
записите, които тези лица трябва да съхраняват, с цел да докажат, че са изпълнили член 8 и член 10 от настоящия регламент.
Член 12
Манипулиране на пазара
1. За целите на настоящия регламент манипулирането на пазара включва следните дейности:
а)
сключване на сделка, даване на нареждане за търговия, както и друг тип поведение, което:
i)
дава или е вероятно да даде неверни или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси; или
ii)
определя или е вероятно да определи цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, на необичейно или изкуствено равнище;
освен ако лицето, сключващо сделката, даващо нареждане за търговия или имащо друг тип поведение, установи, че такава сделка, нареждане или поведение са извършени поради законни причини и се съобрази с приетата пазарна практика в съответствие с член 13;
б)
сключване на сделки, подаване на нареждане за търговия или друг тип дейност или поведение, които оказват или е възможно да окажат влияние върху цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, които включват фиктивно средство или друга форма на измама или заблуда;
в)
разпространяване на информация чрез медиите, включително интернет, или по какъвто и да е друг начин, която дава или може да даде лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси, или определя или е вероятно да определи цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси на необичайно или изкуствено равнище, включително разпространяване на слухове, когато лицето, извършило това, е знаело или е следвало да знае, че информацията е била невярна или подвеждаща;
г)
предаване на невярна или подвеждаща информация или предоставяне на неверни или подвеждащи входни данни във връзка с бенчмарк, когато лицето, извършило предаването на данните, е знаело или е следвало да знае, че те са неверни или подвеждащи, или всяко друго поведение, с което се манипулира изчисляването на бенчмарк.
2. Следните видове поведение се смятат, наред с другото, за манипулиране на пазара:
а)
поведението на едно или повече лица, действащи организирано, с които си осигуряват господстващо положение по отношение на предлагането или на търсенето на даден финансов инструмент, свързани спот договори за стоки или продавани на търг продукти, основани на квоти за емисии, чийто резултат е или е вероятно да бъде пряко или косвено определяне на покупните или продажните цени, или създаването или вероятността от създаване на други неравностойни условия за търговия;
б)
купуването или продаването на финансови инструменти в момента на отварянето или затварянето на пазара, което има или може да има за последица въвеждането в заблуждение на инвеститорите, които действат на основата на изложените цени, включително цените при отваряне или затваряне на пазара;
в)
даването на нареждания към място на търговия, включително отмяна или промяна на такова нареждане, чрез всяко налично средство за търговия, включително с електронни средства като стратегии за алгоритмична търговия и високочестотни способи за алгоритмична търговия, водещи до един от резултатите, посочени в параграф 1, буква а) или б), като:
i)
смущаване или отлагане функционирането на системата за търговия на мястото на търговия, или вероятност да се предизвика такова;
ii)
затрудняване на други лица при установяването на действителни нареждания в системата за търговия на мястото на търговия, или действия, които могат да доведат до това, включително чрез даване на нареждания, водещи до претоварване или дестабилизиране на дневника за нареждания; или
iii)
даване или вероятност от даване на неверен или подвеждащ сигнал по отношение на предлагането или търсенето или цената на финансов инструмент, по-специално чрез даване на нареждания с цел започване или засилване на тенденция;
г)
възползването от случаен или редовен достъп до традиционните или електронните медии чрез даване на мнение за финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии (или косвено - за неговия емитент), след предварително открити позиции в тях, и извличане впоследствие на полза от въздействието на мненията, дадени за цената на този инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, без към момента на изявата този конфликт на интереси да е бил направен по подходящ и ефективен начин публично достояние;
д)
купуването или продаването на вторичния пазар на квоти за емисии или свързани деривати преди търга, провеждан в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, което води до фиксиране на тръжната клирингова цена на търгуваните продукти на необичайно или изкуствено равнище или до подвеждане на оферентите в търга.
3. За целите на прилагането на параграф 1, букви а) и б) и без да се засягат видовете поведение, посочени в параграф 2, приложение I определя неизчерпателно индикатори, свързани с използването на фиктивно средство или друга форма на заблуда или измама, както и с подаването на неверни или подвеждащи сигнали и с определянето на цени.
4. Когато лицето, посочено в настоящия член, е юридическо лице, настоящият член се прилага също, в съответствие с националното право, по отношение на физическите лица, които участват в решението за извършване на дейности за сметка на съответното юридическо лице.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 за уточняване на характеристиките в приложение I, за да се изяснят техните елементи и да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари.
Член 13
Приети пазарни практики
1. Забраната по член 15 не се прилага за дейностите, посочени в член 12, параграф 1, буква а), при условие че лицето, сключващо сделка, даващо нареждане за търговия или имащо друг тип поведение, установи, че за такава сделка, нареждане или поведение е имало законни причини и се съобразява с приета пазарна практика, както е установено в съответствие с настоящия член.
2. Компетентният орган може да установи приета пазарна практика, като вземе предвид следните критерии:
а)
дали пазарната практика предвижда значителна степен на прозрачност за пазара;
б)
дали пазарната практика гарантира във висока степен действието на пазарните сили и правилното взаимодействие на силите на предлагането и търсенето;
в)
дали пазарната практика има положително въздействие върху пазарната ликвидност и ефикасност;
г)
дали пазарната практика отчита механизма за търговия на съответния пазар и позволява на участниците на пазара да реагират правилно и своевременно на новата пазарна ситуация, създадена с тази практика;
д)
дали пазарната практика не създава пряко или косвено на риск за целостта на свързаните пазари, независимо дали те са регулирани или не, в съответния финансов инструмент в рамките на Съюза;
е)
резултата от разследването на компетентен орган или друг орган относно съответната пазарна практика, и по-специално дали съответната пазарна практика нарушава правила или уредба, предвидени за предотвратяване на пазарните злоупотреби, или кодекси на поведение, независимо дали тя засяга съответния пазар, или, пряко или косвено свързаните пазари в рамките на Съюза; и
ж)
структурните характеристики на съответния пазар, между другото, дали е регулиран пазар или не, видовете финансови инструменти, които се търгуват на него, и видовете участници на пазара, включително степента на участие на индивидуални инвеститори на съответния пазар.
Пазарна практика, която е установена от компетентен орган като приета пазарна практика на даден пазар, не може да се счита за приложима на други пазари, освен ако компетентните органи на тези други пазари са приели тази практика съгласно настоящия член.
3. Преди установяване на приета пазарна практика в съответствие с параграф 2 компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за намерението му да установи приета пазарна практика и предоставя подробности за тази оценка, извършена в съответствие с критериите, предвидени в параграф 2. Това уведомяване се извършва не по-малко от три месеца преди планираното пораждане на действие на приетата пазарна практика.
4. В срок от два месеца след получаване на уведомлението ЕОЦКП издава становище до нотифициращия компетентен орган, съдържащо оценка на съвместимостта на приетата пазарна практика с параграф 2 и с регулаторните технически стандарти, приети съгласно параграф 7. ЕОЦКП оценява дали създаването на приетата пазарна практика няма да застраши доверието във финансовия пазар на Съюза. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
5. Ако компетентен орган установи приета пазарна практика в разрез със становище на ЕОЦКП, дадено в съответствие с параграф 4, той публикува на своя уебсайт в срок от 24 часа от установяването на приетата пазарна практика известие, което подробно описва основанията за това, включително причините приетата пазарна практика да не води до застрашава доверието на пазара.
6. Когато компетентен орган счита, че друг компетентен орган е установил приета пазарна практика, която не отговаря на критериите, предвидени в параграф 2, ЕОЦКП в съответствие с неговите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 подпомага съответните органи да постигнат съгласие.
Ако засегнатите компетентни органи не постигнат съгласие, ЕОЦКП би могъл да вземе решение съгласно член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на критериите, процедурата и изискванията за установяването на приетата пазарна практика в съответствие с параграфи 2, 3 и 4, и изискванията за за запазването ѝ, за прекратяването ѝ или за изменението на условията за нейното приемане.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. Компетентните органи преразглеждат редовно и най-малко на всеки две години приетите пазарни практики, установени от тях, по-специално като вземат предвид значителните промени в съответната пазарна среда, като например промени в търговските правила или пазарната инфраструктура, с оглед да вземат решение дали да ги запазят, да ги прекратят или да променят условията за тяхното приемане.
9. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с приетите пазарни практики и държавите членки, в които те са приложими.
10. ЕОЦКП наблюдава прилагането на приетите пазарни практики и предава годишен доклад на Комисията относно начина, по който те се прилагат на съответните пазари.
11. Компетентните органи нотифицират на ЕОЦКП приетите пазарни практики, които те са установили, преди 2 юли 2014 г. в срок от три месеца от влизането в сила на регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 7.
Приетите пазарни практики, посочени в първа алинея на настоящия параграф, продължават да се прилагат в съответните държави членки, преди компетентният орган да е взел решение по отношение на продължаването на тази практика след становището на ЕОЦКП по параграф 4.
Член 14
Забрана за злоупотреба с вътрешна информация и за незаконно разкриване на вътрешна информация
Никое лице няма право:
а)
да участва или да се опитва да участва в злоупотреба с вътрешна информация;
б)
да препоръчва или склонява друго лице да участва в злоупотреба с вътрешна информация; или
в)
незаконно да разкрива вътрешна информация.
Член 15
Забрана за манипулиране на пазара
Никое лице няма право да участва или да се опитва да участва в манипулиране на пазара.
Член 16
Предотвратяване и разкриване на пазарна злоупотреба
1. Пазарните оператори и инвестиционните посредници, организиращи място на търговия, установяват и поддържат ефективни правила, системи и процедури, насочени към предотвратяване и разкриване на злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара и опити за злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара в съответствие с член 31 и член 54 от Директива 2014/65/ЕС.
Лице, посочено в първа алинея, докладва незабавно на компетентния орган по мястото на търговия нарежданията и сделките, включително всяка тяхна отмяна или промяна, които биха могли да представляват злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара или опит за злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара.
2. Всяко лице, натоварено професионално с организирането или извършването на сделки с финансови инструменти, установява и поддържа ефективни правила, системи и процедури за откриване и съобщаване за подозрителни нареждания и сделки. Ако това лице има основателно подозрение, че дадено нареждане или сделка с финансов инструмент, независимо дали са направени или изпълнени на място на търговия или извън него, биха могли да представляват злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара или опит за злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара, то уведомява незабавно компетентния орган, както е посочен в параграф 3.
3. Без да се засяга член 22, лицата, натоварени професионално с организирането или извършването сделки, се подчиняват на правилата за уведомяване на държавата членка, в която са регистрирани или имат главно управление, или - в случай на клон - на държавата членка, където се намира клонът. Уведомлението се изпраща до компетентния орган на тази държава членка.
4. Компетентните органи, както са посочени в параграф 3, които получават уведомление за подозрителни нареждания и сделки, предават незабавно тази информация на компетентните органи по съответното място на търговия.
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти за регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
подходящите мерки, системи и процедури, които да се използват от лицата с оглед спазване на изискванията в параграфи 1 и 2; и
б)
формулярите за уведомяване, които да се използват от лицата с оглед спазване на изискванията на параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2016 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА 3
ИЗИСКВАНИЯ ЗА РАЗКРИВАНЕ
Член 17
Публично разкриване на вътрешна информация
1. Емитент при първа възможност публично разкрива вътрешната информация, която го засяга пряко.
Емитентът гарантира, че вътрешната информация се разкрива по начин, който способства бързия достъп и пълната, точна и своевременна оценка на информацията от обществеността и когато е приложимо, по официално определения механизъм, посочен в член 21 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (24). Емитентът не комбинира разкриването на вътрешна информация на обществеността с предлагането на неговите дейности на пазара. Емитентът публикува и поддържа на своя уебсайт за срок от най-малко пет години цялата вътрешна информация, която е задължен да разкрие публично.
Настоящият член се прилага по отношение на емитенти, които са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар в държава членка или, при инструменти, които се търгуват само на МСТ или ОСТ - емитенти, които са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали финансовите им инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ в държава членка.
2. Участниците на пазара на квоти за емисии публично, ефективно и своевременно разкриват вътрешната информация относно квотите за емисии, с които разполагат във връзка със стопанската си дейност, включително авиационните дейности, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, или инсталациите по смисъла на член 3, буква д) от същата директива, които се притежават или контролират от въпросния участник, неговото предприятие майка или свързано предприятие или за които участникът, предприятието майка или свързаното предприятие са изцяло или частично натоварени с оперативните въпроси. По отношение на инсталациите това разкриване включва информация от значение за капацитета и степента на експлоатация, включително планирания и непланирания период на неактивност.
Първа алинея не се прилага за участник на пазара на квоти за емисии, чиито притежавани или контролирани от него, или намиращи се под негова отговорност през предходната година инсталации или авиационни дейности са имали емисии, ненадвишаващи минимален праг на еквивалент на въглероден двуокис, а в случай на горивни дейности - номинална входяща топлинна мощност, ненадвишаваща минимален праг.
Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 35, установяващи минимален праг на еквивалент на въглероден двуокис и минимален праг на номинална входяща топлинна мощност за целите на прилагането на освобождаването, предвидено във втора алинея от настоящия параграф.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, посочващи компетентния орган за уведомленията по параграфи 4 и 5 от настоящия член.
4. Емитент или участник на пазара на квоти за емисии„ може на своя отговорност да забави разкриването на вътрешната информация, ако са спазени кумулативно следните условия:
а)
незабавното разкриване е вероятно да увреди законните интереси на емитента или на участника на пазара на квоти за емисии;
б)
няма вероятност забавянето на разкриването да подведе обществеността;
в)
емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии може да гарантира поверителността на тази информация.
В случай на продължителен процес, който се осъществява на етапи, и който е предназначен да доведе или води до особени обстоятелства или определено събитие, емитент или участник на пазара за квоти на емисии може на своя собствена отговорност да забави публичното разкриване на вътрешната информация, свързана с този процес при спазване на букви а), б) и в) от първа алинея.
Ако емитент или участник на пазара на квоти за емисии е забавил разкриването на вътрешна информация по настоящия параграф, той информира компетентния орган, посочен в параграф 3, че разкриването на информациятае било забавено, и предоставя писмено обяснение за това как ще бъде спазени условията, предвидени в настоящия параграф, непосредствено след публичното разкриване на информацията. Алтернативно, държавите членки могат да предвидят, че записът на тези обяснения следва да бъде представян само при поискване от компетентния орган, посочен в параграф 3.
5. С цел запазване на стабилността на финансовата система даден емитент, който е кредитна институция или друга финансова институция, може на своя отговорност да забави разкриването на вътрешната информация, включително, на информация, която е свързана с временен проблем с ликвидността, и по-конкретно необходимостта от получаване на временна помощ за ликвидност от централна банка или кредитор от последна инстанция, ако са удовлетворени кумулативно следните условия:
а)
разкриването на вътрешната информация води до риск от компрометиране на финансовата стабилност на емитента и на финансовата система;
б)
в обществен интерес е да се отложи разкриването;
в)
може да се гарантира поверителността на тази информация; и
г)
компетентният орган, посочен в параграф 3, е дал съгласието си за забавянето въз основа на факта, че условията по букви а), б) и в) са изпълнени.
6. За целите на параграф 5, букви а)-г) емитент уведомява компетентния орган, посочен в параграф 3, за намерението си да отложи разкриването на вътрешната информация, посочена в първа алинея, и представя доказателства, че условията, определени в букви а), б) и в) от параграф 5, са изпълнени. Компетентният орган, посочен в параграф 3, се консултира при нужда с нацоналната централна банка или макропруденциалния орган по местоустановяване, или със следните органи:
а)
ако емитентът е кредитна институция или инвестиционен посредник - с органа, определен в съответствие с член 133, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (25);
б)
в случаи, различни от посочените в буква а) - всеки друг национален орган, отговорен за надзора на емитента.
Компетентният орган, посочен в параграф 3, гарантира, че разкриването на вътрешна информация се забавя само за срок, който е необходим за защита на обществения интерес. Компетентният орган, посочен в параграф 3, извършва поне веднъж седмично оценка дали условията, посочени в параграф 5, букви а), б) и в), все още са изпълнени.
Ако компетентният орган, посочен в параграф 3, не даде съгласие за забавянето на разкриването на вътрешна информация, емитентът разкрива вътрешната информация незабавно.
Настоящият параграф се прилага в случаите, когато емитентът не реши да забави разкриването на вътрешна информация в съответствие с параграф 4.
Позоваването в настоящия параграф на компетентния орган, посочен в параграф 3, не засяга възможността на компетентния орган да упражнява своите функции по всички начини, посочени в член 23, параграф 1.
7. Когато разкриването на вътрешна информация, е забавено в съответствие с параграф 4 или параграф 5 и поверителността на тази вътрешна информация повече не е гарантирана, емитентът или участникът на пазар за квоти на емисии разкриват тази вътрешна информация на обществеността колкото е възможно по-скоро.
Настоящият параграф включва случаи, при които е разпространен слух, който изрично се отнася до вътрешна информация, разкриването на която е било забавено в съответствие с параграф 4 или параграф 5, когато слухът е достатъчно точен, за да се заключи, че поверителността на тази информация вече не е гарантирана.
8. Когато емитент или участник на пазар на квоти за емисии, или лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка, разкрие вътрешна информация на трето лице в хода на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните си задължения, както е посочено в член 10, параграф 1, това лице трябва да направи пълно и ефективно публично разкриване на тази информация - едновременно (при умишлено разкриване) и бързо (при неумишлено разкриване). Този параграф не се прилага, ако лицето, което получава информацията, е обвързано със задължение за поверителност, независимо дали това задължение е по силата на закон, подзаконов акт, учредителен акт или договор.
9. Вътрешната информация, свързана с емитенти, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, може да се публикува на уебсайта на мястото на търговия, вместо на уебсайта на емитента, когато мястото на търговия избере да предостави тази възможност на емитентите на този пазар.
10. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на:
а)
техническите средства за надлежно публично разкриване на вътрешната информация, както е посочено в параграфи 1, 2, 8 и 9; и
б)
техническите средства, чрез които публичното разкриване на вътрешна информация може да бъде отложено, както е посочено в параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП издава насоки за съставянето на неизчерпателен примерен списък на законните интереси на емитенти съгласно посоченото в параграф 4, буква а) и на ситуации, в които забавянето на разкриването на вътрешна информация е вероятно да въведе в заблуждение обществеността, както е посочено в параграф 4, буква б).
Член 18
Списък на лицата с достъп до вътрешна информация
1. Емитентите или всяко лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка:
а)
изготвят списък на всички лица, които имат достъп до вътрешна информация и които работят за тях по силата на трудов договор или по друг начин изпълняват задължения, чрез които имат достъп до вътрешна информация, като например консултанти, счетоводители или агенции за кредитен рейтинг(списък на лицата с достъп до вътрешна информация);
б)
своевременно актуализират списъка на лицата с достъп до вътрешна информация в съответствие с параграф 4; както и
в)
предоставят списъка на лицата с достъп до вътрешна информация на компетентния орган възможно най-бързо при поискване.
2. Емитентите или всяко лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка, предприемат всички разумни мерки, за да гарантират, че всяко лице от списъка на лицата с достъп до вътрешна информация признава писмено приложимите правни и регулаторни задължения и е запознато с санкциите, приложими при злоупотреба с вътрешна информация и незаконно разкриване на вътрешна информация.
Когато друго лице, което действа от името или за сметка на емитента, поема задачата за изготвяне и актуализиране на списъка на лицата с достъп до вътрешна информация, емитентът остава изцяло отговорен за спазването настоящия член. Емитентът винаги запазва правото си на достъп до списъка на лицата с достъп до вътрешна информация.
3. Списъкът на лицата с достъп до вътрешна информация включва поне:
а)
самоличността на всяко лице, което има достъп до вътрешна информация;
б)
причината за включването на това лице в списъка на лицата с достъп до вътрешна информация;
в)
датата и часа, когато това лице е получило достъп до вътрешна информация; и
г)
датата, на която е създаден списъкът на лицата с достъп до вътрешна информация.
4. Емитентите или всяко лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, актуализират списъка на лицата с достъп до вътрешна информация своевременно, като включва и датата на актуализиране при следните обстоятелства:
а)
когато е налице промяна в причината, поради която някое лице вече е включено в списъка на лицата с достъп до вътрешна информация;
б)
когато има ново лице с достъп до вътрешна информация, което трябва следователно да бъде добавено към списъка на лицата с достъп до вътрешна информация; и
в)
когато дадено лице престане да има достъп до вътрешна информация.
Всяка актуализация указва датата и часа на настъпване на промяната, наложила актуализацията.
5. Емитентите или всяко лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, съхранява списъка на лицата с достъп до вътрешна информация за срок от най-малко пет години след изготвянето или актуализацията му.
6. Емитентите, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазар за растеж на МСП, са освободени от задължението да съставят списък на лицата с достъп до вътрешна информация, ако са изпълнени следните условия:
а)
емитентът предприема всички разумни мерки, за да гарантира, че всички лица с достъп до вътрешна информация са запознати с приложимите правни и регулаторни задължения и със санкциите, приложими при злоупотреба с вътрешна информация и незаконно разкриване на вътрешна информация, и
б)
емитентът е в състояние да предостави на компетентния орган при поискване списъка на лицата с достъп до вътрешна информация.
7. Настоящият член се прилага по отношение на емитентите, които са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар в държава членка или, в случай на инструмент, който се търгува само на МСТ или ОСТ - емитенти, които са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали финансовите им инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ в държава членка.
8. Параграфи 1-5 от настоящия член се прилагат и за:
а)
участниците на пазара на квоти за емисии във връзка с вътрешна информация относно квоти за емисии, която възниква във връзка с физическите операции на този участник на пазара на квоти за емисии;
б)
всяка тръжна платформа, участник в търг и тръжен инспектор при продажба на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продавани на търг продукти, провеждана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010.
9. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да определи точния формат на посочените в настоящия член списъци с лица с достъп до вътрешна информация и условията за актуализирането им.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Сделки на заемащите ръководни постове
1. Лицата с ръководни функции, както и тясно свързани с тях лица, уведомяват емитента или участника на пазар за квоти за емисии и компетентния орган, посочен в параграф 2, втора алинея:
а)
по отношение на емитентите, за всяка сделка, извършена за тяхна собствена сметка, свързана с акции или дългови инструменти на този емитент, или със свързаните с тях деривати или други финансови инструменти;
б)
по отношение на участниците на пазар за квоти за емисии, за всяка сделка, извършена за тяхна собствена сметка, свързана с квоти за емисии, с продавани на търг продукти, основани на тях или със свързани с тях деривати.
Такива уведомления се извършват своевременно и не по-късно от три работни днислед датата на сделката.
Първата алинея се прилага, след като общата сума на сделките достигне прага, определен съответно в параграф 8 или параграф 9, в рамките на една календарна година.
2. За целите на параграф 1 и без да се засяга правото на държавите членки да предвидят задължения за уведомяване, различни от определените в настоящия член, всички сделки, извършени за сметка на лицата, посочени в параграф 1, се нотифицират от тези лица на компетентните органи.
Правилата, приложими за уведомявания, които лицата, посочени в параграф 1, трябва да спазват, са тези на държавата членка, където е регистриран емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии. Уведомленията се извършват в срок от три работни дни, считано от датата на сделката, до компетентния орган на тази държава членка. Когато емитентът не е регистриран в държава членка, уведомлението се подава до компетентния орган на държавата членка по произход в съответствие с член 2, параграф 1, буква и) от Директива 2004/109/ЕО или при отсъствие на такъв - до компетентния орган по мястото на търговия.
3. Емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии осигурява, че информацията, за която е подадено уведомление в съответствие с параграф 1, се прави публично достояние своевременно и не по-късно от три работни дни след сделката по начин, който способства за бързия достъп до тази информация на недискриминационна основа в съответствие с техническите стандарти за изпълнение, посочени в член 17, параграф 10, буква а).
Емитентът или участникът на пазара за квоти за емисии използват такива средства за масова информация, на които разумно може да се разчита за ефективното разпространение на информация към обществеността в целия Съюз, и когато е приложимо, използват официално определения механизъм, посочен в член 21 от Директива 2004/109/ЕО.
Алтернативно, в националното право може да се предвиди, че компетентният орган може сам да разкрие информацията.
4. Настоящият член се прилага по отношение на емитентите, които:
а)
са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар; или
б)
при инструмент, който се търгува само на МСТ или ОСТ - са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали техните финансови инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ.
5. Емитентите и участниците на пазар на квоти за емисии уведомяват писмено лицата, които изпълняват ръководни функции, за техните задължения по настоящия член. Емитентите и участниците на пазар на квоти за емисии изготвят списък на всички лица, които изпълняват ръководни функции, и тясно свързаните с тях лица.
Лицата, които изпълняват ръководни функции, уведомяват тясно свързаните с тях лица за техните задължения по настоящия член в писмена форма и съхраняват копие от това уведомление.
6. Уведомление за сделки, предвидено в параграф 1, съдържа следната информация:
а)
името на лицето;
б)
причината за уведомлението;
в)
наименованието на съответния емитент или участник на пазар за квоти на емисии;
г)
описание и идентификатора на финансовия инструмент;
д)
естеството на сделката(ите) (например придобиване или разпореждане), като се посочва дали е свързано с изпълнението на програми за опция за придобиване на акции или с конкретните примери, посочени в параграф 7;
е)
датата и мястото на сделката(ите); и
ж)
цената и обема на сделката(ите). В случай на залог, чиито условия предвиждат промяна в неговата стойност, това следва да бъде разкрито заедно със стойността към датата на залога.
7. За целите на параграф 1 сделките, подлежащи на уведомяване, включват също:
а)
залагане или заемане на финансови инструменти, извършено от или от името на лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1;
б)
сделките, предприети от лица, натоварени професионално с организирането или извършването на сделки или от всяко друго лице, от името на лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1, включително когато се упражнява преценка;
в)
сделки по животозастрахователна полица, определени в съответствие с Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (26), когато:
i)
титулярят на полицата е лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1,
ii)
инвестиционният риск се поема от титуляря на полицата, и
iii)
титулярят на полицата има право за вземане на инвестиционни решения относно конкретни инструменти в животозастрахователната полица или за извършването на сделки по отношение на специфични инструменти за тази животозастрахователна полица.
За целите на буква а) залог или други подобни обезпечения на на финансови инструменти във връзка с депозиране на финансови инструменти в попечителска сметка не изискват уведомление, освен ако и до този момент този залог или друго обезпечение са предназначени да осигурят специфично кредитно облекчение.
Доколкото от титуляря на полица на застрахователен договор се изисква да уведомява за сделките съгласно настоящия параграф, задължението за уведомяване не е задължение на застрахователното дружество.
8. Параграф 1 се прилага за всяка последваща сделка след достигането на обща сума от 5 000 EUR в рамките на една календарна година. Прагът от 5 000 EUR се изчислява чрез прибавяне без нетиране на всички сделки, посочени в параграф 1.
9. Компетентен орган може да реши да увеличи прага, определен в параграф 8, на 20 000 EUR и уведомява ЕОЦКП преди въвеждането на по-високия праг за това решение и основанията за него, като специално описва пазарните условия. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък на праговете, които се прилагат в съответствие с настоящия член, и обосновките, предоставени от компетентните органи за тези прагове.
10. Настоящият член се прилага също за сделки на лица, които изпълняват ръководни функции в рамките на всяка тръжна платформа, участник в търг и тръжен инспектор, които са ангажирани с търговете, провеждани в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, и за лица, които са тясно свързани с такива лица, доколкото техните сделки включват квоти за емисии, техните деривати или продукти, продавани на търг и основани на тях. Тези лица нотифицират сделките си съответно на тръжните платформи, участниците в търг и тръжните инспектори и на компетентния орган, където е регистрирана съответно тръжната платформа, участника в търга или тръжния инспектор. Информацията, която е нотифицирана по този начин, се оповестява публично от тръжните платформи, участниците в търг, тръжния инспектор или компетентния орган в съответствие с параграф 3.
11. Без да се засягат членове 14 и 15, лице, което изпълнява ръководни функции в рамките на даден емитент, не сключва сделки за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, по отношение на акциите или дълговите инструменти на емитента или на дериватите или други финансови инструменти, свързани с тях, по време на забранителен срок от 30 календарни дни преди обявяването на междинния финансов отчет или в заключителния доклад в края на годината, които съответният емитент е задължен да оповестява публично съгласно:
а)
правилата на мястото на търговия, където са допуснати до търговия акциите на емитента; или
б)
националното право.
12. Без да се засягат членове 14 и 15, даден емитент може да позволи на лице, което изпълнява ръководни функции в него, да търгува за своя сметка или за сметка на трета страна през забранителен срок, както е посочено в параграф 11:
а)
за всеки отделен случай, поради наличието на изключителни обстоятелства, като например тежки финансови затруднения, които изискват незабавна продажба на акции; или
б)
поради характеристиките на търговията, свързана със сделки, извършени съгласно или свързани със схема за предоставяне на акции на наето лице или със спестовна схема права върху акции или сделки, или сделки, които не водят до промяна на собствеността върху съответната ценна книга.
13. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, определящи обстоятелствата, при които търговията по време на забранителния срок може да бъде разрешена от емитента, както е посочено в параграф 12, включително обстоятелствата, които ще се считат за изключителни, и видовете сделки, които биха обосновали разрешението за търговия.
14. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 за определяне на видове сделки, които пораждат изискването, посочено в параграф 1.
15. За да гарантира еднакво изпълнение на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение по отношение на формата и образеца, в който посочената в параграф 1 информация трябва да бъде направена публично достояние.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 20
Препоръки за инвестиции и статистически данни
1. Лицата, които дават или разпространяват инвестиционни препоръки или друга информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия, полагат необходимата грижа, за да осигурят безпристрастното ѝ представяне, и да разкриват своите интереси или да посочват съществуването на конфликт на интереси във връзка с финансовите инструменти, за които тази информация се отнася.
2. Публичните институции, разпространяващи статистически или прогнозни данни, които биха могли да повлияят чувствително на финансовите пазари, ги разпространяват по безпристрастен и прозрачен начин.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на техническите разпоредби относно категориите лица, посочени в параграф 1, относно достоверно представяне на инвестиционните препоръки или друга информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия, и относно разкриване на конкретни интереси или индикации за конфликт на интереси.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Техническите разпоредби, установени в регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 3, не се прилагат по отношение на журналисти, които подлежат на еквивалентна подходяща уредба в държавите членки, включително еквивалентна подходяща саморегулация, при условие че тази уредба постига подобни ефекти като техническите разпоредби. Държавите членки съобщават текста на тази еквивалентна подходяща уредба на Комисията.
Член 21
Разкриване или разпространяване на информация в медиите
За целите на прилагането на член 10, член 12, параграф 1, буква в) и член 20, когато информацията се разкрива или разпространява и когато препоръките се изготвят или разпространяват за целите на журналистическата дейност или друга форма на публикуване в медиите, такова разкриване или разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на печата и свободата на изразяване в други медии, и правилата или кодексите за журналистическата професия, освен ако:
а)
засегнатите лица или лицата, тясно свързани с тях, извличат пряко или косвено предимства или печалба от разкриването или разпространяването на въпросната информация; или
б)
разкриването или разпространяването е извършено с намерението да се въведе в заблуждение пазарът по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансови инструменти.
ГЛАВА 4
ЕОЦКП И КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
Член 22
Компетентни органи
Без да се засягат правомощията на съдебните органи, всяка държава членка определя един компетентен административен орган за целите на настоящия регламент. Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и другите компетентни органи на други държави членки за това. Компетентният орган гарантира, че разпоредбите на настоящия регламент се прилагат на негова територия по отношение на всички действия, извършвани на нея, както и по отношение на действията, извършвани в чужбина, свързани с инструменти, допуснати до търговия или с подадено заявление за допускане до търговия на регулиран пазар, търгувани на платформа за търг или които се търгуват на МСТ или ОСТ, или за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ на негова територия.
Член 23
Правомощия на компетентните органи
1. Компетентните органи изпълняват своите функции и правомощия по всеки един от следните начини:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи или с пазарни образувания;
в)
на своя отговорност чрез делегиране на правомощия на други органи или на пазарни образувания;
г)
като сезират компетентните съдебни органи.
2. За да изпълняват своите задължения по настоящия регламент, компетентните органи разполагат най-малко със следните надзорни и разследващи правомощия в съответствие с националното право:
а)
да имат достъп до документи и други данни във всякаква форма и да получават или правят копие от тях;
б)
да изискват информация от всички лица, включително и тези, които участват последователно в предаването на нареждания или в изпълнението на съответните операции, както и от техните упълномощители и, ако е необходимо, да призовават и разпитват тези лица с оглед получаването на информация;
в)
при стоковите деривати - да изискват информация от участниците на свързаните спот пазари съобразно стандартизирани образци, да получават информация за сделките и да имат пряк достъп до системите на борсовите агенти;
г)
да извършват проверки на място и разследвания на място в обекти, различни от частни жилища на физически лица;
д)
при спазване на втора алинея да влизат в помещения на физически и юридически лица, за да изземат документи и данни в каквато и да било форма, когато съществува основателно подозрение, че документите или данните, свързани с предмета на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказването на случай на злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара в нарушение на настоящия регламент.
е)
да предават случаи за наказателно разследване;
ж)
да изискват съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения или записи за пренос на данни, съхранявани от инвестиционни посредници, кредитни институции или финансови институции;
з)
да изискват, доколкото е позволено от националното право, съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, когато съществува основателно подозрение за нарушение и когато такива записи могат да бъдат от значение за разследването на нарушение на член 14, букви а) или б) или член 15;
и)
да изискват замразяване или запор на активите, или и двете;
й)
да спират търговията със съответния финансов инструмент;
к)
да изискват преустановяване на всяка практика, която според компетентния орган противоречи на настоящия регламент;
л)
да налагат временна забрана за упражняване на професионална дейност; и
м)
да предприемат всички необходими мерки, за да се гарантира, че обществеността е надлежно информирана, наред с другото, чрез корекция на разкрита невярна или подвеждаща информация, също чрез изискване всеки емитент или друго лице, което е публикувало или разпространило невярна или подвеждаща информация, да публикува опровержение.
Когато в съответствие с националното право за влизане в помещенията на физически или юридически лица, посочени в първа алинея, буква д), е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, посочените в тази буква правомощия се използват само след получаване на такова предварително разрешение.
3. Държавите членки гарантират, че са предприети подходящите мерки, осигуряващи на компетентните органи всички надзорни и разследващи правомощия, необходими за изпълнение на техните задължения.
Настоящият регламент не засяга законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с търгови предложения, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола на дружествата, регулирани от надзорните органи, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО, които налагат допълнителни изисквания към изискванията в настоящия регламент.
4. Лице, което предоставя информация на компетентния орган в съответствие с настоящия регламент, не може да се счита, че нарушава ограниченията за разкриване на информация, наложени по силата на договор или на законови, подзаконови или административни разпоредби, и не носи отговорност от каквото и да е естество, свързана с уведомяването.
Член 24
Сътрудничество с ЕОЦКП
1. Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП цялата информация, необходима за изпълнение на задълженията му в съответствие с член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация съгласно посоченото по параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 25
Задължение за сътрудничество
1. Компетентните органи си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП, когато това е необходимо за целите на настоящия регламент, освен ако е приложимо някое от изключенията по параграф 2. Компетентните органи оказват съдействие на компетентните органи на други държави членки и на ЕОЦКП. По-специално те обменят информация без неоправдано забавяне и си сътрудничат в дейности по разследване, надзор и принудително изпълнение.
Задължението за сътрудничество и съдействие, предвидено в първа алинея, се прилага също и по отношение на Комисията във връзка с обмена на информация, свързана с изброените в приложение I към ДФЕС стоки, които са земеделски продукти.
Компетентните органи и ЕОЦКП си сътрудничат в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010, и по-специално член 35 от него.
Когато държавите членки са избрали в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея да предвидят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, посочени в същия член, те гарантират, че са въведени подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия да осъществяват връзка със съдебните органи в рамките на тяхната компетентност, за да получават конкретна информация относно образуваните наказателни разследвания или производства за възможни нарушения на настоящия регламент, и да я предоставят на други компетентни органи и на ЕОЦКП, за да изпълняват задължението си да си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент.
2. Компетентният орган може да откаже да действа по искане за информация или за сътрудничество по разследване само при следните изключителни обстоятелства, а именно, когато:
а)
предаването на съответната информация може да засегне неблагоприятно сигурността на държавата членка, към която е отправено искането, по-специално борбата срещу тероризма и други тежки престъпления;
б)
спазването на искането е вероятно да засегне неблагоприятно негово собствено разследвание, дейности по принудително изпълнение, или, когато е приложимо, наказателно разследване;
в)
вече са образувани съдебни производства по отношение на същите действия и срещу същите лица пред органите на държавата членка, към която е отправено искането; или
г)
по отношение на тези лица за същите действия е постановено влязло в сила решение в държавата членка, към която е отправено искането.
3. Компетентните органи и ЕОЦКП си сътрудничат с Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия (АСРЕ), създадена с Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (27), и националните регулаторни органи на държавите членки, за да се осигури координиран подход при прилагането на съответните правила в случаите, когато сделки или нареждания, както и други действия или поведение се отнасят до един или повече финансови инструменти, за които се прилага настоящият регламент, а също и за един или повече енергийни продукти на едро, за които се прилагат членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1227/2011. Компетентните органи взимат предвид специфичните характеристики на определенията в член 2 от Регламент (ЕС) № 1227/2011, както и разпоредбите на членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1227/2011, когато прилагат членове 7, 8 и 12 от настоящия регламент по отношение на финансови инструменти, свързани с енергийните продукти на едро.
4. При поискване компетентните органи съобщават незабавно всяка информация, необходима за целите, посочени в параграф 1.
5. Когато компетентният орган е убеден, че действия, нарушаващи разпоредбите на настоящия регламент, се извършват или вече са извършени на територията на друга държава членка, или че определени действия засягат финансови инструменти, търгувани на място на търговия, разположено в друга държава членка, той уведомява за този факт по възможно най-конкретен начин компетентния орган на тази друга държава членка и ЕОЦКП, а за енергийни продукти на едро - АСРЕ. Компетентните органи на различните държави членки се консултират помежду си и с ЕОЦКП, а по отношение на енергийни продукти на едро - с АСРЕ, за подходящите действия, които следва да се предприемат, и се информират взаимно за съществени развития, настъпили междувременно. Те координират действия си, за да се избегне възможно дублиране и припокриване при прилагането на административни санкции и други административни мерки по отношение на тези трансгранични случаи в съответствие с членове 30 и 31, и се подпомагат взаимно при изпълнението на своите решения.
6. Компетентният орган на държава членка може да поиска съдействие от компетентния орган на друга държава членка във връзка с проверки на място или разследвания.
Отправящ искане компетентен орган може да информира ЕОЦКП за всяко искане, посочено в първата алинея. В случай на разследване или проверка с трансгранично въздействие ЕОЦКП координира разследването или проверката, ако това е поискано от някой от компетентните органи.
Когато компетентен орган получи искане от компетентен орган на друга държава членка да извърши проверка на място или разследване, той може да предприеме някое от следните действия:
а)
самостоятелно да извърши проверка на място или разследване;
б)
да позволи на компетентния орган, който е подал искането, да участва в проверка на място или разследване;
в)
да позволи на компетентния орган, който е подал искането, да извърши самостоятелно проверката на място или разследването;
г)
да назначи одитори или експерти да извършат проверката на място или разследването;
д)
да сподели специфични задачи, свързани с надзорни дейности, с другите компетентни органи.
Компетентните органи могат също да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на имуществени санкции.
7. Без да се засяга член 258 от ДФЕС, компетентен орган, чието искане за информация или съдействие в съответствие с параграфи 1, 3, 4 и 5 не е изпълнено в разумен срок или е отхвърлено, може да подаде жалба срещу това отхвърляне или липса на действие в разумен срок пред ЕОЦКП.
В тези ситуации ЕОЦКП може да действа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, без да се засяга възможността му да действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. Компетентните органи си сътрудничат и обменят информация със съответните национални регулаторни органи и регулаторните органи на трети държави, отговарящи за свързаните спот пазари, когато имат основателни причини да подозират, че се извършват или са се извършили действия, които представляват злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на информация или манипулиране на пазара в нарушение на настоящия регламент. Такова сътрудничество гарантира консолидиран преглед на финансовите и спот пазари и открива и санкционира междупазарни и трансгранични случаи на пазарна злоупотреба.
По отношение на квотите за емисии, сътрудничеството и обменът на информация, предвидени по първа алинея, се провеждат и със:
а)
тръжен инспектор по отношение на продажбата на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продукти, провеждана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010; и
б)
компетентни органи, администратори на регистри, включително централния администратор, и други публични органи, натоварени с надзор за спазването съгласно Директива 2003/87/ЕО.
ЕОЦКП има подпомагаща и координираща роля при сътрудничеството и обмена на информация между компетентните и регулаторните органи в други държави членки и трети държави. Компетентните органи, винаги когато е възможно, сключват споразумения за сътрудничество с регулаторните органи на трети държави, отговарящи за съответните спот пазари, в съответствие с член 26.
9. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация и съдействието по настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 26
Сътрудничество с трети държави
1. Компетентните органи на държавите членки, когато това е необходимо, сключват споразумения за сътрудничество с надзорните органи на трети държави във връзка с обмена на информация с надзорните органи, както и с изпълнението в трети държави на задълженията, произтичащи от настоящия регламент. Тези споразумения за сътрудничество гарантират най-малкото ефективен обмен на информация, което позволява на компетентните органи да изпълняват задълженията си по настоящия регламент.
Компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи, когато предлага да се обвърже с подобно споразумение.
2. Когато е възможно, ЕОЦКП улеснява и координира изготвянето на споразумения за сътрудничество между компетентните органи и съответните надзорни органи на трети държави.
За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, съдържащи образец на споразумение за сътрудничество, който може да се използва от компетентните органи на държавите членки, когато е целесъобразно.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във втора алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато е възможно, ЕОЦКП улеснява и координира обмена между компетентните органи на информацията, получена от надзорните органи на трети държави, която може да е свързана с предприемането на мерки по членове 30 и31.
3. Компетентните органи сключват с надзорните органи на трети държави споразумения за сътрудничество във връзка с обмена на информация, само ако разкриваната информация е обект на гаранции за професионална тайна, които са поне еквивалентни на изложените в член 27. Този обмен трябва да е насочен към изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Член 27
Професионална тайна
1. Условията във връзка с професионалната тайна, предвидени в параграфи 2 и 3, се прилагат по отношение на всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава по силата на настоящия регламент.
2. Цялата информация, обменяна между компетентните органи по силата на настоящия регламент, отнасяща се до търговски или оперативни условия и други икономически или лични дела, се счита за поверителна и за нея важат изискванията за професионална тайна, освен когато компетентният орган заяви в момента на предаването ѝ, че тази информация може да бъде разкрита, или това разкриване е необходимо за съдебно производство.
3. Задължението за професионална тайна се прилага по отношение на всички лица, които работят или са работили за компетентния орган или за органите или пазарните образувания, на които компетентният орган е делегирал свои правомощия, включително и по отношение на назначените от него одитори и експерти. Информацията, представляваща професионална тайна, не може да бъде съобщавана на което и да е друго лице или орган, освен по силата на разпоредби, предвидени в правото на Съюза или в националното право.
Член 28
Защита на данните
При обработката на лични данни в рамките на настоящия регламент, компетентните органи осъществяват своите функции за целите на настоящия регламент в съответствие с националните законови, подзаконови или административни разпоредби за транспониране на Директива 95/46/ЕО. Когато ЕОЦКП обработва лични данни в рамките на настоящия регламент, той спазва разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Личните данни се съхраняват за максимален срок от пет години.
Член 29
Разкриване на лични данни на трети държави
1. Компетентният орган на дадена държава членка може да предоставя лични данни на трета държава, при условие че са изпълнени изискванията на Директива 95/46/ЕО и само за всеки отделен случай. Компетентният орган се уверява, че предоставянето е необходимо за целите на настоящия регламент и че третата държава не предоставя данните на друга трета държава, освен ако не е дадено изрично писмено разрешение и ако предоставянето е в съответствие с условията, определени от компетентния орган на държавата членка.
2. Компетентният орган на дадена държава членка разкрива лични данни, получени от компетентен орган на друга държава членка, на надзорен орган на трета държава само ако компетентният орган на съответната държава членка е получил изричното съгласие на компетентния орган, който е предал данните, и ако, когато е приложимо, данните се разкриват единствено за целите, за които този компетентен орган е дал съгласие.
3. Когато дадено споразумение за сътрудничество предвижда обмен на лични данни, то спазва законовите, подзаконовите или административните разпоредби за транспониране на Директива 95/46/ЕО.
ГЛАВА 5
АДМИНИСТРАТИВНИ МЕРКИ И САНКЦИИ
Член 30
Административни санкции и други административни мерки
1. Без да се засягат наказателноправните санкции и надзорните правомощия на компетентните органи по член 23, държавите членки в съответствие с националното право предвиждат компетентните органи да имат правомощията да налагат подходящи административни санкции и други административни мерки по отношение най-малко на следните нарушения:
а)
нарушения на членове 14 и 15, член 16, параграфи 1 и 2, член 17, параграфи 1, 2, 4, 5 и 8,член 18, параграфи 1 - 6, член 19, параграфи 1, 2, 3, 5, 6, 7 и 11 и член 20, параграф 1; както и
б)
липса на сътрудничество или неспазване на правилата при разследване, проверка или искане съгласно посоченото в член 23, параграф 2.
Държавите членки могат да решат да не предвиждат правила за административни санкции съгласно посоченото в първа алинея, когато нарушенията, посочени в буква а) или буква б) от посочената алинея, вече подлежат на наказателноправни санкции в националното им право до 3 юли 2016 г. Когато приемат такова решение, държавите членки уведомяват подробно Комисията и ЕОЦКП за приложимите разпоредби от тяхното наказателното право.
До 3 юли 2016 г. държавите членки подробно уведомяват Комисията и ЕОЦКП за правилата, посочени в първа и втора алинея. Те уведомяват незабавно Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези правила.
2. Държавите членки, в съответствие с националното право, гарантират, че компетентните органи имат правомощия да налагат най-малко следните административни санкции и да предприемат най-малко следните административни мерки в случай на нарушенията, посочени в параграф 1, първа алинея, буква а):
а)
разпореждане, с което се изисква лицето, отговорно за нарушението, да преустанови поведението и да не извършва повторно нарушение;
б)
принудително възстановяване на реализираната печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, доколкото размерът им може да бъде определен;
в)
публично предупреждение, в което се посочва лицето, отговорно за нарушението, и естеството на нарушението;
г)
отнемане или прекратяване на лиценз на инвестиционен посредник;
д)
временна забрана за всяко лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да изпълнява ръководни функции в инвестиционни посредници;
е)
в случай на повтарящи се нарушения на член 14 или член 15 - постоянна забрана за всяко лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да изпълнява ръководни функции в инвестиционни посредници;
ж)
временна забрана за лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да търгува за собствена сметка;
з)
максимални административни имуществени санкции в размер най-малко на три пъти размера на реализираната печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен;
и)
по отношение на физическо лице - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко:
i)
за нарушения на членове 14 и 15 - 5 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро, равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
ii)
за нарушения на членове 16 и 17 - 1 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
iii)
за нарушения на членове 18, 19 и 20 - 500 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро -равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
й)
по отношение на юридически лица - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко:
i)
за нарушение на членове 14 и 15 - 15 000 000 EUR или 15 % от общия годишен оборот на юридическото лице според последните налични отчети, одобрени от управителния орган или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
ii)
за нарушения на членове 16 и 17 - 2 500 000 EUR или 2 % от общия му годишен оборот според последните налични отчети, одобрени от управителния му орган или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
iii)
за нарушения на членове 18, 19 и 20 - 1 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро- равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.
Позоваванията на компетентен орган в настоящия параграф не засягат възможността му да упражнява своите функции по всички начини, посочени в член 23, параграф 1.
За целите на първа алинея, буква ѝ), подточки i) и ii), когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие, от което се изисква да изготвя консолидирани финансови отчети по силата на Директива 2013/34/ЕС (28), съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот или съответния вид приходи в съответствие с приложимите счетоводни директиви, Директива 86/635/ЕИО на Съвета (29) за банките и Директива 91/674/ЕИО на Съвета (30) за застрахователните дружества съгласно последните налични консолидирани отчети, одобрени от управителния орган на предприятието майка, което ръководи останалите предприятия.
3. Държавите членки могат да предвидят, че компетентните органи имат и други правомощия за налагане на санкции в допълнение към посочените в параграф 2 и могат да предвидят по-високи нива на санкции от установените в същия параграф.
Член 31
Упражняване на правомощията за надзор и налагане на санкции
1. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административни санкции компетентните органи взимат предвид всички съотносими обстоятелства, включително, когато е уместно:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на лицето, отговорно за нарушението;
в)
финансовата стабилност на лицето, отговорно за нарушението, както е указано, например според общия оборот на юридическо лице или годишния доход на физическо лице;
г)
размера на реализираните печалби или избегнатите загуби от лицето, отговорно за нарушението, доколкото те могат да се определят;
д)
степента на съдействие, което отговорното за нарушението лице оказва на компетентния орган, без да се засяга необходимостта за осигуряване на принудително връщане на реализираните печалби или избегнатите загуби от това лице;
е)
предишни нарушения от страна на лицето, отговорно за нарушението; и
ж)
взетите мерки от лицето, отговорно за нарушението, за предотвратяване на повторно извършване на нарушението.
2. При упражняването на правомощията си да налагат административни санкции и други административни мерки по член 30, компетентните органи си сътрудничат тясно, за да гарантират, че техните надзорни и разследващи правомощия, както и административни санкции, които те налагат, и другите предприемани от тях административни мерки са ефективни и подходящи съгласно настоящия регламент. Те координират действията си в съответствие с член 25 с цел да се избегне дублиране и припокриване при упражняването на техните надзорни и разследващи правомощия и при налагането на административни санкции по отношение на трансгранични случаи.
Член 32
Съобщаване за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи създават ефективни механизми, позволяващи съобщаването на компетентните органи за действителни или възможни нарушения на настоящия регламент.
2. Механизмите, посочени в параграф 1, включват като минимално изискване:
а)
специфични процедури за получаване на съобщения за нарушения и тяхното проследяване, включително изграждане на сигурни канали за комуникация за тези съобщения;
б)
в рамките на професионалната им дейност подходяща защита за лицата, които работят по трудов договор и съобщават за нарушения или са обвинени в извършването на нарушения, срещу отмъщение, дискриминация или други видове несправедливо отношение, като минимално изискване; и
в)
защита на личните данни както на лицето, съобщило за нарушението, така и на физическото лице, за което се твърди, че е извършило нарушението, включително защита във връзка със запазване в тайна на тяхната самоличност на всеки етап от процедурата, без да се засяга разкриването на информация, което се изисква от националното право в контекста на разследванията или последващите съдебни производства.
3. Държавите членки изискват от работодателите, които осъществяват дейности, които са регламентирани от нормативна уредба за финансови услуги, да имат въведени подходящи вътрешни процедури, за да могат служителите им да подават сигнали за нарушения по настоящия регламент.
4. Държавите членки могат да предвиждат предоставянето, в съответствие с националното право, на финансови стимули за лицата, които предлагат имаща отношение информация за потенциални нарушения на настоящия регламент, когато тези лица не разполагат с други предварително съществуващи законови или договорни задължения да съобщават такава информация, и при условие че информацията е нова и че води до налагането на административна или наказателноправна санкция, или предприемането на друга административна мярка, за нарушение на настоящия регламент.
5. Комисията приема актове за изпълнение за конкретизиране на процедурите, посочени в параграф 1, включително договореностите за съобщаване и за последващи мерки от съобщаването, както и мерки за защита на лицата, работещи на трудов договор и мерки за защита на личните данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 2.
Член 33
Обмен на информация с ЕОЦКП
1. Компетентните органи предоставят на ЕОЦКП годишна обобщена информация за всички административни санкции и други административни мерки, наложени от компетентния орган в съответствие с членове 30, 31 и 32. ЕОЦКП публикува тази информация в годишен доклад. Компетентните органи представят на ЕОЦКП ежегодно анонимно представени и обобщени данни относно всички административни разследвания, предприети в съответствие с тези членове.
2. Когато държавите членки са предвидили в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея, наказателноправни санкции за нарушенията, посочени в същия член, техните компетентни органи предоставят на ЕОЦКП ежегодно анонимно представени и обобщени данни относно всички предприети наказателни разследвания и наложени наказателноправни санкции от компетентните съдебни органи в съответствие с членове 30, 31 и 32. ЕОЦКП публикува данни относно наложените наказателноправни санкции в годишен доклад.
3. Когато компетентният орган е разкрил административни или наказателноправни санкции или други административни мерки, той едновременно с това ги съобщава на ЕОЦКП.
4. Когато публикувана административна или наказателноправна санкция или друга административна мярка се отнася за инвестиционен посредник, лицензиран в съответствие с Директива 2014/65/ЕС, ЕОЦКП добавя справка за позоваване на тази публикувана санкция или мярка в регистъра на инвестиционните посредници, създаден по силата на член 5, параграф 3 от посочената директива.
5. За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация, както е посочено в настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 34
Публикуване на решения
1. При спазване на трета алинея, компетентните органи публикуват всяко решение за налагане на административна санкция или друга административна мярка във връзка с нарушение на настоящия регламент на официалния им уебсайт, веднага след като лицето, обект на това решение, бъде уведомено за него. Такова публикуване дава информация най-малкото за вида и характера на нарушението и за самоличността на лицето, което е обект на това решение.
Първата алинея не се прилага за решения, с които се налагат мерки за целите на разследване.
Когато компетантният орган намери, че публикуването на данните, идентифициращи юридическото лице, обект на решението или на личните данни на физическото лице би било несъразмерно в резултат на оценка съобразно всеки конкретен случай на съразмерността на публикуването на такива данните или когато такова публикуване би застрашило текущо разследване или стабилността на финансовите пазари, той предприема една от следните мерки:
а)
забавя публикуването на решениетодо момента, в който основанията за това забавяне отпаднат;
б)
публикува решението на анонимна основа по начин, съобразен с националното право, ако подобно публикуване гарантира ефективната защита на въпросните лични данни;
в)
изобщо не публикува решението в случай, че компетентният орган смята, че публикуването в съответствие с буква а) или б) няма да е достатъчно, за да осигури:
i)
че стабилността на финансовите пазари не би била изложена на опасност; или
ii)
съразмерността на публикуването на такива решения по отношение на мерки, за които се счита, че са от незначителен характер.
Когато компетентен орган вземе решение за анонимно публикуване на решение, както е посочено в трета алинея, буква б), той може да отложи публикуването на съответните данни за разумен срок, ако може да се предвиди, че основанията за анонимно публикуване ще престанат да съществуват през този период.
2. Когато решението подлежи на обжалване пред национален съдебен, административен или друг орган, компетентните органи също незабавно публикуват на своя уебсайт тази информация, както и всяка последваща информация относно резултата от това обжалване. Освен това се публикува и всяко решение, с което се отменя решение, предмет на обжалване.
3. Компетентните органи гарантират, че всяко решение, което е публикувано в съответствие с настоящия член, е достъпно на техния уебсайт за срок от най-малко пет години след публикуването му. Личните данни, които се съдържат в такива публикации, се съхраняват на уебсайта на компетентния орган само за необходимия срок в съответствие с действащите правила за защита на данните.
ГЛАВА 6
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 35
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 и член 19, параграфи 13 и 14 се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 и член 19, параграфи 13 и 14, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз, или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 или член 19, параграфи 13 или 14, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито от Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 36
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по ценни книжа, създаден с Решение на Комисията 2001/528/ЕО (31). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 37
Отмяна на Директива 2003/6/ЕО и мерките за нейното изпълнение
Директива 2003/6/ЕО и директиви 2004/72/ЕО (32), 2003/125/ЕО (33) и 2003/124/ЕО (34) на Комисията и Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията (35) се отменят, считано от 3 юли 2016 г. Позоваванията на Директива 2003/6/ЕО се смятат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствието, посочена в приложение II към настоящия регламент.
Член 38
Доклад
До 3 юли 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент, заедно със законодателно предложение за изменение, ако е необходимо. Този доклад оценява, наред с другото:
а)
целесъобразността на въвеждането на общи правила за необходимостта всички държави членки да предвидят административни санкции за злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара;
б)
способността на определението за вътрешна информация да обхване цялата съотносима информация, която подпомага компетентните органи да се борят ефективно с пазарната злоупотреба;
в)
целесъобразността на условията, при които забраната за търговия е наложена в съответствие с член 19, параграф 11, с оглед да се установи дали има допълнителни обстоятелства, при които забраната следва да се прилага;
г)
възможността за установяване на рамка на Съюза за междупазарен надзор на дневника за нареждания по отношение на пазарните злоупотреби, включително препоръки за такава рамка; и
д)
обхвата на прилагане на разпоредбите за бенчмарк.
За целите на първа алинея, буква а) ЕОЦКП предприема сравнително изследване на прилагането на административни санкции, както и на прилагането на наказателноправни санкции в държавите членки, когато последните са избрали, в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея, да уредят такива санкции съгласно посоченото в същата разпоредба за нарушения на настоящия регламент. Тази дейност включва също и всякакви данни, предоставени съгласно член 33, параграфи 1 и 2.
Член 39
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага, считано от 3 юли 2016 г. с изключение на член 4, параграфи 4 и 5, член 5, параграф 6, член 6, параграфи 5 и 6, член 7, параграф 5, член 11, параграфи 9, 10 и 11, член 12, параграф 5, член 13, параграфи 7 и 11, член 16, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея, член 17, параграфи 3, 10 и 11, член 18, параграф 9, член 19, параграфи 13, 14 и 15, член 20, параграф 3, член 24, параграф 3, член 25, параграф 9, член 26, параграф 2, втора, трета и четвърта алинея, член 32, параграф 5 и член 33, параграф 5, които се прилагат, считано от 2 юли 2014 г.
3. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с членове 22, 23 и 30, член 31, параграф 1 и членове 32 и 34 до 3 юли 2016 г.
4. Позоваванията в настоящия регламент на Директива 2014/65/ЕС и на Регламент (ЕС) № 600/2014 до 3 януари 2017 г. се четат като позовавания на Директива 2004/39/ЕО съгласно таблицата на съответствието, посочена в приложение IV към Директива 2014/65/ЕС, доколкото тази таблица на съответствието съдържа разпоредби, препращащи към Директива 2004/39/ЕО.
Когато в разпоредбите от настоящия регламент се прави позоваване на ОСТ, пазари за растеж на МСП, квоти за емисии и продавани на търг основани на тях продукти, тези разпоредби не се прилагат за ОСТ, пазари за растеж на МСП, квоти за емисии и продавани на търг основани на тях продукти до 3 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 596/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 16 aprilie 2014
privind abuzul de piață (regulamentul privind abuzul de piață) și de abrogare a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivelor 2003/124/CE, 2003/125/CE și 2004/72/CE ale Comisiei
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
O piață internă autentică a serviciilor financiare este esențială pentru creșterea economică și crearea de locuri de muncă în Uniune.
(2)
O piață financiară integrată, eficientă și transparentă necesită integritatea pieței. Funcționarea fără probleme a piețelor titlurilor de valoare și încrederea publică în piețe sunt condiții prealabile pentru creștere economică și bunăstare. Abuzul de piață periclitează integritatea piețelor financiare și încrederea publică în titlurile de valoare și instrumentele financiare derivate.
(3)
Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) a completat și a actualizat cadrul legislativ al Uniunii cu scopul de a proteja integritatea pieței. Cu toate acestea, date fiind evoluțiile legislative, de piață și tehnologice care au avut loc de la intrarea în vigoare a directivei respective, care au modificat semnificativ peisajul financiar, acea directivă ar trebui înlocuită. De asemenea, este necesar un instrument legislativ nou pentru a asigura existența normelor uniforme, claritatea conceptelor-cheie și existența unui cadru unic de reglementare în conformitate cu concluziile raportului din 25 februarie 2009 a grupului la nivel înalt pentru supraveghere financiară în UE, condus de Jacques de Larosière („grupul de Larosière”).
(4)
Este necesar să se stabilească un cadru mai uniform și mai solid pentru a menține integritatea pieței și pentru a se evita potențialele arbitraje de reglementare, pentru a se asigura responsabilitatea în cazul încercărilor de manipulare și pentru a se asigura o certitudine juridică mai mare și norme mai puțin complexe pentru participanții la piață. Prezentul regulament are drept obiectiv să contribuie în mod decisiv la buna funcționare a pieței interne și, în consecință, ar trebui să se bazeze pe articolul 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), astfel cum a fost interpretat în mod consecvent în jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene.
(5)
Pentru a elimina ultimele obstacole în calea comerțului și denaturările semnificative ale concurenței rezultate din diferențele dintre legislațiile naționale și pentru a evita reapariția unor obstacole în calea comerțului și denaturări semnificative ale concurenței, este necesară adoptarea unui regulament care să stabilească o interpretare mai uniformă a cadrului Uniunii privind abuzul de piață, care să definească în mod clar normele aplicabile în toate statele membre. Structurarea cerințelor referitoare la abuzul de piață sub forma unui regulament va asigura aplicabilitatea directă a acestor cerințe. Acest lucru ar trebui să asigure condiții uniforme, evitându-se cerințele naționale divergente care ar putea rezulta în urma transpunerii unei directive. Prezentul regulament va necesita ca toate persoanele să respecte aceleași reguli în întreaga Uniune. De asemenea, prezentul regulament va reduce complexitatea reglementărilor și a costurilor de conformare pentru firme, în special în cazul firmelor care desfășoară activități transfrontaliere, și, în același timp, va contribui la eliminarea denaturărilor concurenței.
(6)
Comunicarea Comisiei din 25 iunie 2008 privind un „Small Business Act” pentru Europa solicită Uniunii și statelor membre să definească norme în vederea reducerii sarcinilor administrative, a adaptării legislației la nevoile emitenților pe piețele întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) și a facilitării accesului emitenților respectivi la finanțare. O serie de prevederi ale Directivei 2003/6/CE impun sarcini administrative pentru emitenți, mai ales pentru cei ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri, sarcini care ar trebui diminuate.
(7)
Abuzul de piață este un concept care cuprinde comportamentul ilegal pe piețele financiare și, în sensul prezentului regulament, ar trebui înțeles ca fiind compus din utilizarea abuzivă, divulgarea neautorizată a informațiilor privilegiate și manipularea pieței. Un astfel de comportament dăunează transparenței integrale și corespunzătoare a pieței, care este o condiție prealabilă pentru tranzacționare pentru toți actorii economici de pe piețele financiare integrate.
(8)
Domeniul de aplicare al Directivei 2003/6/CE s-a concentrat pe instrumente financiare admise la tranzacționare pe o piață reglementată sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe o piață reglementată. Cu toate acestea, în ultimii ani instrumentele financiare au fost tranzacționate tot mai mult prin sisteme multilaterale de tranzacționare (MTF-uri). Există, de asemenea, instrumente financiare care sunt tranzacționate numai prin intermediul altor tipuri de sisteme organizate de tranzacționare (OTF-uri) sau numai extrabursier. Prin urmare, domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui să includă orice instrumente financiare tranzacționate pe o piață reglementată, în cadrul unui MTF sau al unui OTF, precum și orice alt comportament sau acțiune care influențează un astfel de instrument financiar, indiferent dacă se desfășoară sau nu într-un loc de tranzacționare. În cazul anumitor tipuri de MTF-uri care, la fel ca și piețele reglementate, ajută societățile să obțină finanțare participativă, interdicția abuzului de piață se aplică, de asemenea, atunci când s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe această piață. Prin urmare, domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui să includă instrumente financiare pentru care a fost depusă cererea de admitere la tranzacționare în cadrul unui MTF. Acest fapt ar trebui să îmbunătățească nivelul de protecție al investitorilor, să mențină integritatea piețelor și să asigure faptul că abuzul de piață al unor astfel de instrumente este interzis în mod clar.
(9)
Pentru a se asigura transparența, operatorii de pe o piață reglementată, un MTF sau un OTF ar trebui să notifice fără întârziere autoritatea lor competentă cu privire la detaliile instrumentelor financiare pe care le-au admis la tranzacționare, pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare sau care au fost tranzacționate la locul de tranzacționare al acestora. O a doua notificare ar trebui efectuată atunci când instrumentul încetează să mai fie admis la tranzacționare. Astfel de obligații ar trebui să se aplice, de asemenea, instrumentelor financiare pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare la locul de tranzacționare aferent și instrumentelor financiare care au fost admise la tranzacționare înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament. Notificările ar trebui transmise Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) de către autoritățile competente și ESMA ar trebui să publice o listă a tuturor instrumentelor financiare notificate. Prezentul regulament se aplică instrumentelor financiare, indiferent dacă acestea sunt sau nu incluse în lista publicată de ESMA.
(10)
Este posibil ca anumite instrumente financiare care nu sunt tranzacționate într-un loc de tranzacționare să fie folosite în scopul de a comite abuz de piață. Acestea includ instrumente financiare al căror preț sau valoare depinde sau are efect asupra instrumentelor financiare tranzacționate într-un loc de tranzacționare sau a căror tranzacționare are efect asupra prețului sau valorii altor instrumente financiare tranzacționate într-un loc de tranzacționare. Exemplele de cazuri în care astfel de instrumente pot fi folosite în scopul de a comite abuz de piață cuprind informațiile privilegiate care se referă la o acțiune sau la o obligațiune care pot fi folosite pentru a cumpăra un instrument derivat al respectivei acțiuni sau obligațiuni, sau un index a cărui valoare depinde de respectiva acțiune sau obligațiune. Atunci când un instrument financiar este folosit ca preț de referință, un instrument derivat tranzacționat extrabursier poate fi folosit pentru a beneficia de prețuri manipulate sau poate fi folosit pentru a manipula prețul unui instrument financiar tranzacționat într-un loc de tranzacționare. Un alt exemplu este emisiunea prevăzută a unei noi tranșe de titluri de valoare, care altfel nu intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, dar a căror tranzacționare ar putea afecta prețul sau valoarea titlurilor de valoare listate existente care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament. Prezentul regulament acoperă, de asemenea, situația în care prețul sau valoarea unui instrument tranzacționat într-un loc de tranzacționare depinde de un instrument tranzacționat extrabursier. Același principiu ar trebui să se aplice și contractelor spot pe mărfuri, ale căror prețuri sunt bazate pe prețul unui instrument derivat, precum și achiziției de contracte spot pe mărfuri la care se raportează instrumentele financiare.
(11)
Tranzacțiile cu titluri de valoare sau instrumente asociate pentru stabilizarea titlurilor de valoare sau tranzacțiile cu acțiuni proprii în cadrul programelor de răscumpărare pot fi justificate de motive economice și de aceea, în anumite circumstanțe, ar trebui să fie exceptate de la interdicțiile de abuz de piață, cu condiția ca acțiunile să se desfășoare cu transparența necesară, publicându-se informațiile relevante privind programul de stabilizare sau de răscumpărare.
(12)
Tranzacțiile cu acțiuni proprii efectuate în cadrul programelor de răscumpărare și stabilizarea unui instrument financiar care nu beneficiază de derogări în temeiul prezentului regulament nu ar trebui în sine considerate abuz de piață.
(13)
Statele membre, statele membre ale Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), ministerele și alte agenții, vehiculele cu scop special ale unuia sau ale mai multor state membre, precum și Uniunea și anumite organisme publice sau persoane care acționează în numele acestora nu ar trebui să întâmpine obstacole în aplicarea politicii monetare, valutare sau de gestionare a datoriei publice atât timp cât aceste activități sunt realizate în interesul public și numai în scopul realizării acestor politici. Nici tranzacțiile sau ordinele executate sau comportamentul Uniunii, al unei societăți vehicul cu scop special al unuia sau mai multor state membre, al Băncii Europene de Investiții, al Mecanismului european de stabilitate sau al unei instituții financiare internaționale înființate de unul sau mai multe state membre nu ar trebui să aibă restricții în ceea ce privește mobilizarea finanțării și acordarea de asistență financiară în beneficiul membrilor săi. O astfel de derogare de la domeniul de aplicare al prezentului regulament poate, în conformitate cu prezentul regulament, să fie extinsă la anumite organisme publice însărcinate cu sau care intervin în gestionarea datoriei publice și la băncile centrale din țările terțe. În același timp, derogările acordate în favoarea politicii monetare, valutare sau de gestionare a datoriei publice nu ar trebui extinse la cazurile în care respectivele organisme se angajează în tranzacții, ordine sau comportamente care au alt scop decât realizarea acestor politici sau la cazurile în care persoane care lucrează pentru respectivele organisme se angajează în tranzacții, ordine sau comportamente în nume propriu.
(14)
Investitorii rezonabili își întemeiază deciziile de investiții pe informațiile de care dispun deja, adică pe informațiile disponibile ex ante. În consecință, pentru a ști dacă un investitor rezonabil ar ține seama, în momentul luării unei decizii de investiție, de o informație dată, ar trebui analizate informațiile disponibile ex ante. O astfel de evaluare trebuie să țină seama de impactul anticipat al informației respective în contextul activității globale a emitentului în cauză, de fiabilitatea sursei de informație și de orice alte variabile ale pieței care ar putea, eventual, exercita o influență asupra instrumentelor financiare, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza certificatelor de emisii, în circumstanțele date.
(15)
Informațiile disponibile ex post pot servi la verificarea prezumției că informațiile disponibile ex ante ar fi fost de natură să modifice prețurile, dar acestea nu ar trebui să fie folosite pentru a lua măsuri împotriva unor persoane care au ajuns la concluzii rezonabile pe baza informațiilor ex ante de care dispuneau.
(16)
Când informațiile privilegiate se referă la un proces care se desfășoară în etape, fiecare etapă a procesului, precum și întregul proces ar putea reprezenta informații privilegiate. O etapă intermediară a unui proces prelungit poate reprezenta ea însăși un set de circumstanțe sau un eveniment existent sau legat de care există o previziune realistă că va apărea sau că se va produce, pe baza evaluării generale a factorilor care există la un anumit moment. Totuși, noțiunea respectivă nu ar trebui interpretată în sensul că trebuie să se țină seama de amploarea efectului respectivului set de circumstanțe sau al evenimentului respectiv asupra prețurilor instrumentelor financiare respective. O etapă intermediară ar trebui considerată drept informație privilegiată dacă, prin ea însăși, îndeplinește criteriile privind informațiile privilegiate prevăzute în prezentul regulament.
(17)
Informațiile care se referă la un eveniment sau la un set de circumstanțe ce reprezintă o etapă intermediară în cadrul unui proces prelungit se pot referi, de exemplu, la stadiul negocierilor contractuale, la termenii conveniți provizoriu în cadrul acestor negocieri, la posibilitatea plasării de instrumente financiare, la condițiile în care vor fi comercializate instrumentele financiare, la termenii provizorii conveniți pentru plasarea instrumentelor financiare sau la analizarea posibilității de a include un instrument financiar într-un index major sau la eliminarea unui instrument financiar din respectivul index.
(18)
Certitudinea juridică a participanților la piață ar trebui consolidată prin definirea mai nuanțată a două dintre elementele esențiale din definiția informațiilor privilegiate, respectiv caracterul precis al acestei informații și amploarea impactului potențial al acesteia asupra prețului instrumentelor financiare, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza certificatelor de emisii. Pentru instrumentele derivate care sunt produse energetice angro ar trebui să fie considerate drept informații privilegiate în special informațiile care trebuie făcute publice în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5).
(19)
Prezentul regulament nu intenționează să interzică discuțiile de natură generală referitoare la evoluțiile afacerilor și ale pieței între acționari și personalul de conducere cu privire la un emitent. Astfel de relații sunt esențiale pentru funcționarea eficientă a piețelor și nu ar trebui interzise prin prezentul regulament.
(20)
Piețele spot și piețele instrumentelor derivate conexe sunt strâns interconectate și globale, iar abuzul de piață poate avea loc între piețe, dar și peste granițe, fapt care poate conduce la riscuri sistemice considerabile. Acest fapt este valabil atât pentru utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, cât și pentru manipularea pieței. Concret, informațiile privilegiate de pe o piață spot pot aduce beneficii unei persoane care tranzacționează pe o piață financiară. Informațiile privilegiate legate de instrumentele financiare derivate pe mărfuri ar trebui să fie definite ca fiind informații care respectă definiția generală a informațiilor privilegiate legate de piețele financiare și care trebuie totodată să fie făcute publice în conformitate cu dispozițiile legale sau statutare de la nivelul Uniunii sau de la nivel național, cu normele de piață, cu contractele sau uzanțele de pe piața instrumentelor derivate pe mărfuri sau de pe piața spot pe mărfuri relevantă. Exemple importante de astfel de norme sunt Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 pentru piața energiei și baza de date JODI (Joint Organisations Database Initiative) pentru petrol. Astfel de informații pot servi ca bază pentru deciziile participanților la piață de a încheia contracte de instrumente financiare derivate pe mărfuri sau contracte de spot pe mărfuri conexe și care ar trebui, prin urmare, să constituie informații privilegiate care trebuie să fie făcute publice, atunci când ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente financiare derivate sau al contractelor spot pe mărfuri conexe.
Mai mult, strategiile de manipulare se pot extinde și pe piețele spot și pe piețele instrumentelor derivate. Tranzacțiile cu instrumente financiare, inclusiv instrumentele financiare derivate pe mărfuri, pot fi utilizate pentru a manipula contractele spot pe mărfuri conexe, iar contractele spot pe mărfuri pot fi utilizate pentru a manipula instrumentele financiare conexe. Interdicția de manipulare a pieței ar trebui să înglobeze aceste interconexiuni. Cu toate acestea, nu este adecvat sau posibil să se extindă domeniul de aplicare al prezentului regulament pentru a cuprinde comportamente care nu implică instrumente financiare, de exemplu tranzacții cu contracte spot pe mărfuri care influențează numai piețele spot. În cazul specific al produselor energetice angro, atunci când aplică definiția informațiilor privilegiate, a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței din prezentul regulament la instrumentele financiare conexe produselor energetice angro, autoritățile competente ar trebui să țină cont de elementele specifice din definițiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1227/2011.
(21)
În temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), Comisia, statele membre și alte organisme desemnate în mod oficial sunt, printre altele, responsabile pentru emiterea tehnică de certificate de emisii, pentru alocarea gratuită a acestora sectoarelor industriale eligibile și noilor operatori eligibili și, în mod mai general, pentru dezvoltarea și punerea în aplicare a cadrului politicii climatice a Uniunii care stă la baza furnizării de certificate de emisii pentru cumpărători în scopul conformării cu sistemul Uniunii de comercializare a certificatelor de emisii (ETS UE). Pe parcursul exercitării acestor sarcini, respectivele organisme publice pot avea, printre altele, acces la informații fără caracter public susceptibile să influențeze evoluția prețurilor și, conform Directivei 2003/87/CE, este posibil să trebuiască să realizeze anumite operațiuni de piață cu privire la certificatele de emisii. Drept urmare a clasificării certificatelor de emisii ca instrumente financiare în cadrul revizuirii Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), aceste instrumente vor intra sub incidența prezentului regulament.
În vederea menținerii capacității Comisiei, a statelor membre și a altor organisme desemnate în mod oficial pentru a dezvolta și a pune în aplicare politica climatică a Uniunii, activitățile respectivelor organisme publice, atât timp cât sunt întreprinse în interesul public și explicit cu scopul realizării acestei politici și se referă la certificatele de emisii, ar trebui să beneficieze de o derogare de la aplicarea prezentului regulament. O astfel de derogare nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra transparenței generale a pieței, având în vedere faptul că respectivele organisme publice au obligații statutare de a acționa într-un mod care să asigure publicarea și accesul corect, echitabil și nediscriminatoriu la orice noi decizii, evenimente și informații susceptibile să influențeze evoluția prețurilor. Mai mult, în Directiva 2003/87/CE și în dispozițiile de aplicare adoptate în temeiul acesteia există garanții privind publicarea în mod echitabil și nediscriminatoriu a informațiilor specifice, susceptibile să influențeze evoluția prețurilor deținute de autoritățile publice. În același timp, derogarea acordată organismelor publice care acționează în scopul aplicării politicii climatice a Uniunii nu ar trebui extinsă la cazurile în care respectivele organisme publice se angajează într-o activitate sau în tranzacții care nu au ca scop aplicarea politicii climatice a Uniunii sau când persoane care lucrează pentru respectivele organisme se angajează într-o activitate sau în tranzacții în nume propriu.
(22)
În temeiul articolului 43 din TFUE și în vederea punerii în aplicare a acordurilor internaționale încheiate în temeiul TFUE, Comisia, statele membre și alte organisme desemnate în mod oficial sunt, printre altele, responsabile de punerea în aplicare a politicii agricole comune (PAC) și a politicii comune în domeniul pescuitului (PCP). În exercitarea acestor îndatoriri, respectivele organisme publice desfășoară activități și iau măsuri care au drept scop gestionarea piețelor agricole și de pescuit, inclusiv a celor de intervenție publică, impunând unele taxe la import suplimentare sau suspendându-le. Din perspectiva domeniului de aplicare al prezentului regulament, anumite dispoziții care se aplică contractelor spot pe mărfuri care au sau care pot avea influență asupra instrumentelor financiare și a instrumentelor financiare a căror valoare depinde de valoarea contractelor spot pe mărfuri și care au sau pot avea influență asupra contractelor spot pe mărfuri, este necesar să se asigure că nu este restricționată activitatea Comisiei, a statelor membre și a altor organisme desemnate oficial pentru a pune în aplicare a PAC și PCP. În vederea menținerii capacității Comisiei, a statelor membre și a altor organisme desemnate în mod oficial pentru a dezvolta și a urmări PAC și PCP, activitățile acestora, atât timp cât sunt întreprinse numai în interesul public și cu scopul realizării acestor politici, ar trebui să fie exceptate de la aplicarea prezentului regulament. O astfel de derogare nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra transparenței generale a pieței, având în vedere faptul că respectivele organisme publice au obligații statutare de a acționa într-un mod care să asigure publicarea și accesul corect, echitabil și nediscriminatoriu la orice noi decizii, evenimente și informații susceptibile să influențeze evoluția prețurilor. În același timp, derogarea acordată organismelor publice care acționează în scopul realizării PAC și PCP nu ar trebui extinsă la cazuri în care respectivele organisme publice se angajează într-o activitate sau în tranzacții care nu au ca scop realizarea acestor politici comune ale Uniunii sau când persoane care lucrează pentru respectivele organisme se angajează într-o activitate sau în tranzacții în nume propriu.
(23)
Caracteristica esențială a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate constă în obținerea unui avantaj inechitabil de pe urma informațiilor privilegiate în detrimentul părților terțe care nu au cunoștință de aceste informații și, prin urmare, subminarea integrității piețelor financiare și a încrederii investitorilor. Prin urmare, interdicția utilizării abuzive a informațiilor privilegiate ar trebui să se aplice în cazul în care o persoană care este în posesia unor informații privilegiate obține avantaje inechitabile de pe urma beneficiilor câștigate datorită informațiilor respective prin realizarea unor tranzacții pe piață bazate pe respectivele informații, tranzacții prin care achiziționează sau cedează sau prin care încearcă să achiziționeze sau să cedeze sau prin care anulează sau modifică sau încearcă să anuleze sau să modifice un ordin de achiziționare sau de cedare, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective. Utilizarea informațiilor privilegiate poate consta, de asemenea, în comercializarea certificatelor de emisii și a instrumentelor derivate din acestea și licitarea în cadrul licitațiilor pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, care sunt organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei (8).
(24)
Atunci când o persoană fizică sau juridică care se află în posesia unor informații privilegiate achiziționează sau cedează sau încearcă să achiziționeze sau să cedeze, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective, ar trebui să se considere că respectiva persoană a folosit acele informații. Această prezumție nu aduce atingere dreptului persoanelor respective de a se apăra. Dacă o persoană a încălcat sau nu interdicția de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau dacă a încercat să utilizeze abuziv informații privilegiate, aceste fapte ar trebui analizate în sensul prezentului regulament, care este acela de a proteja integritatea pieței financiare și de a crește încrederea investitorilor, care se bazează, la rândul ei, pe garanția că investitorii vor fi plasați pe picior de egalitate și protejați de utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate.
(25)
Ordinele plasate înainte ca o persoană să intre în posesia unor informații privilegiate nu ar trebui să fie considerate utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate. Cu toate acestea, în cazul în care o persoană a intrat în posesia unor informații privilegiate, ar trebui să se presupună că orice modificare ulterioară care leagă informația respectivă de ordinele plasate înainte de intrarea în posesie a informațiilor respective, inclusiv anularea sau modificarea unui ordin sau încercarea de a anula sau de a modifica un ordin, reprezintă utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate. Prezumția ar putea fi totuși răsturnată în cazul în care persoana respectivă demonstrează că nu s-a folosit de informațiile privilegiate pentru realizarea tranzacției.
(26)
Utilizarea informațiilor privilegiate poate consta în achiziționarea sau cedarea unui instrument financiar sau a unui produs licitat pe baza certificatelor de emisii sau în anularea sau modificarea unui ordin sau în încercarea de a achiziționa sau ceda un instrument financiar sau de a anula sau modifica un ordin de către o persoană care știe sau care ar fi trebuit să știe că informațiile constituie informații privilegiate. În acest caz, autoritățile competente ar trebui să stabilească ce știe sau ce ar fi trebuit să știe în circumstanțele date o persoană normală și rezonabilă.
(27)
Prezentul regulament ar trebui interpretat într-un mod conform cu măsurile adoptate de statele membre pentru a proteja interesele deținătorilor de titluri de valoare cu drept de vot în cadrul unei societăți (sau care pot deține drepturi de vot ca urmare a exercitării drepturilor sau a conversiei), în cazul în care societatea face obiectul unei licitații publice de cumpărare sau al oricărei alte propuneri de schimbare a formei de control. Prezentul regulament ar trebui interpretat, în special, conform actelor cu putere de lege și actelor administrative adoptate în legătură cu licitațiile publice de cumpărare, cu tranzacțiile de fuziune și cu alte tranzacții care afectează proprietatea sau controlul societăților, reglementate de autoritățile de control desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9).
(28)
Lucrările de cercetare și previziunile bazate pe date publice nu ar trebui să fie în sine considerate informații privilegiate, iar simplul fapt că o tranzacție este efectuată pe baza lucrărilor de cercetare sau a previziunilor nu ar trebui, prin urmare, să fie considerat utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate. Cu toate acestea, de exemplu, atunci când publicarea sau distribuirea informațiilor este așteptată de piață ca o rutină și o astfel de publicare sau distribuire contribuie la procesul de formare a prețului instrumentelor financiare sau când informațiile reprezintă opinii ale unui analist al pieței recunoscut sau ale unei instituții care poate informa cu privire la prețurile instrumentelor financiare conexe, informațiile pot constitui informații privilegiate. Actorii de pe piață trebuie, prin urmare, să analizeze măsura în care informațiile nu au caracter public și posibilul efect asupra instrumentelor financiare tranzacționate înainte de publicarea sau distribuirea acestora pentru a stabili dacă tranzacția ar urma să fie efectuată pe baza informațiilor privilegiate.
(29)
Pentru a evita interzicerea greșită a unor forme legitime de activitate financiară, prin care nu există niciun efect de abuz de piață, este necesar să se recunoască anumite forme de comportament legitim. Acestea pot include, de exemplu, recunoașterea rolului formatorilor de piață atunci când se acționează în calitatea legitimă de furnizor de lichidități pe piață.
(30)
Simplul fapt că formatorii de piață sau persoanele autorizate să acționeze în calitate de contrapartide se limitează la a desfășura activități legale de cumpărare sau de vânzare de instrumente financiare sau că persoanele autorizate să execute ordine în numele terților care dețin informații privilegiate se limitează la anularea sau modificarea cu scrupulozitate a unui ordin nu ar trebui considerat ca reprezentând o utilizare abuzivă a respectivelor informații privilegiate. Cu toate acestea, protecția acordată prin prezentul regulament formatorilor de piață, persoanelor autorizate să acționeze în calitate de contrapartide sau persoanelor autorizate să execute ordine în numele terților care dețin informații privilegiate nu se extinde la activitățile interzise în mod clar prin prezentul regulament, cum ar fi, de exemplu, practica mai bine cunoscută sub denumirea de „front-running”. În cazul în care persoanele juridice au luat toate măsurile rezonabile pentru a preveni abuzul de piață, însă, cu toate acestea, persoanele fizice care le sunt angajate comit abuz de piață în numele persoanei juridice, acesta nu ar trebui considerat abuz de piață al persoanei juridice. Un alt exemplu care nu ar trebui considerat abuz de piață al persoanei juridice este reprezentat de tranzacțiile efectuate pentru a executa o obligație anterioară scadentă. Simplul fapt de a avea acces la informații privilegiate referitoare la o altă societate și folosirea acestora în cadrul unei licitații publice de cumpărare cu scopul obținerii controlului asupra respectivei societăți sau propunerii de fuziune cu respectiva societate nu ar trebui considerat utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate.
(31)
Dat fiind faptul că achiziționarea sau cedarea de instrumente financiare presupune în mod necesar decizia prealabilă de a achiziționa sau de a ceda luată de persoana care realizează una dintre aceste operațiuni, simplul fapt de a realiza o astfel de achiziție sau de cedare nu ar trebui considerat utilizare a informațiilor privilegiate. Acțiunile întreprinse pe baza propriilor planuri și strategii de tranzacționare nu ar trebui considerate utilizare de informații privilegiate. Cu toate acestea, niciuna dintre aceste persoane fizice sau juridice nu ar trebui să fie protejată datorită funcției profesionale pe care o deține; aceste persoane ar trebui să fie protejate numai dacă acționează în mod potrivit și corespunzător, dacă respectă atât standardele profesionale care li se aplică, cât și prezentul regulament, mai precis integritatea pieței și protecția investitorilor. Se poate considera totuși că s-a produs o încălcare în cazul în care autoritatea competentă stabilește că a existat un motiv ilegitim în spatele tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor în cauză sau că persoana respectivă a folosit informații privilegiate.
(32)
Activitățile de sondare a pieței reprezintă interacțiuni dintre un vânzător de instrumente financiare și unul sau mai mulți potențiali investitori, înainte de anunțarea unei tranzacții, pentru a măsura interesul unor potențiali investitori față de o posibilă tranzacție, precum și față de prețul, dimensiunea și structura acesteia. Activitățile de sondare a pieței pot implica o ofertă inițială sau secundară pentru titlurile în cauză și sunt diferite de tranzacțiile obișnuite. Acestea reprezintă un instrument foarte valoros pentru a evalua opinia potențialilor investitori, pentru a spori dialogul dintre acționari, pentru a garanta că tranzacțiile se desfășoară fără obstacole și pentru a armoniza opiniile emitenților, ale posesorilor existenți și ale posibililor noi investitori. Aceste activități pot fi benefice în mod deosebit atunci când de pe piețe lipsește încrederea sau o valoare de referință relevantă sau când piețele sunt volatile. Astfel, capacitatea de a întreprinde activități de sondare a pieței este importantă pentru funcționarea adecvată a piețelor financiare, iar activitățile de sondare a pieței nu ar trebui să fie considerate prin ele însele abuz de piață.
(33)
Printre exemplele de activități de sondare a pieței se numără situațiile în care firma vânzătoare se află în discuții cu un emitent în legătură cu o potențială tranzacție și a decis să evalueze interesul potențialilor investitori pentru a stabili termenii în care se va efectua tranzacția; situația în care un emitent intenționează să anunțe emisiunea unor titluri de creanță sau o ofertă de capital suplimentar, iar investitorii-cheie sunt contactați de firma vânzătoare și li se oferă condiții avantajoase pentru a obține un angajament financiar pentru a participa la tranzacție; sau situația în care firma vânzătoare urmărește să vândă un număr mare de titluri de valoare în numele unui investitor și dorește să evalueze interesul potențial în aceste titluri din partea altor potențiali investitori.
(34)
Realizarea de activități de sondare a pieței poate presupune divulgarea de informații privilegiate către potențialii investitori. În general, potențialul de a beneficia financiar de pe urma tranzacționării realizate pe baza informațiilor privilegiate primite în cursul unor activități de sondare a pieței există numai atunci când există o piață pentru instrumentul financiar care face obiectul activității de sondare a pieței sau pentru un instrument financiar conex. În funcție de momentul acestor discuții, este posibil ca informațiile privilegiate să fie divulgate potențialului investitor pe parcursul activităților de sondare a pieței după ce instrumentul financiar a fost admis la tranzacționare pe o piață reglementată sau a fost tranzacționat în cadrul unui MTF sau al unui OTF. Înainte de a se angaja în activități de sondare a pieței, participantul la piață care divulgă informații ar trebui să aprecieze dacă sondarea pieței va presupune divulgarea de informații privilegiate.
(35)
Se consideră că informațiile privilegiate sunt divulgate în mod legitim dacă divulgarea are loc în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției unei persoane. În cazul în care sondarea pieței implică divulgarea de informații privilegiate, se consideră că participantul la piață care face divulgarea acționează în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției dacă, la momentul în care realizează divulgarea, acesta informează și primește consimțământul persoanei căreia îi face divulgarea referitor la furnizarea de informații privilegiate; că, potrivit dispozițiilor prezentului regulament, acesta întâmpină restricții în ceea ce privește tranzacționarea sau acțiunile realizate în baza respectivelor informații; că trebuie luate măsuri rezonabile pentru a proteja confidențialitatea permanentă a informațiilor; și că acesta trebuie să informeze participantul la piață care dezvăluie informațiile cu privire la identitatea tuturor persoanelor fizice și juridice cărora li se divulgă informațiile pe durata elaborării unui răspuns la activitățile de sondare a pieței. Participantul la piață care dezvăluie informațiile ar trebui, de asemenea, să respecte obligațiile care vor fi stabilite în detaliu în standardele tehnice de reglementare, cu privire la ținerea evidențelor informațiilor divulgate. Nu ar trebui să se presupună că participanții la piață care nu respectă prezentul regulament atunci când efectuează activități de sondare a pieței au dezvăluit informațiile privilegiate în mod neautorizat, dar aceștia nu ar trebui să poată beneficia de derogarea acordată celor care au respectat dispozițiile în cauză. Dacă aceștia au încălcat sau nu interdicția de divulgare neautorizată a informațiilor privilegiate, acest lucru ar trebui analizat în lumina tuturor dispozițiilor relevante ale prezentului regulament și toți participanții la piață care dezvăluie informații privilegiate ar trebui să aibă obligația de a înregistra în scris, înainte de a se angaja în activități de sondare a pieței, evaluarea proprie cu privire la posibilitatea ca aceste activități să implice divulgarea de informații privilegiate.
(36)
Potențialii investitori care fac obiectul acțiunilor de sondare a pieței ar trebui să analizeze, la rândul lor, dacă informațiile care le sunt divulgate sunt informații privilegiate pe baza cărora nu ar putea să acționeze sau dacă le este interzis să dezvăluie mai departe informațiile respective. Potențialii investitori continuă să respecte normele privind utilizările abuzive și divulgarea neautorizată a informațiilor confidențiale, stabilite în prezentul regulament. ESMA ar trebui să emită orientări pentru a ajuta potențialii investitori să realizeze propriile analize și în ceea ce privește măsurile pe care aceștia ar trebui să le ia pentru a nu încălca prezentul regulament.
(37)
Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 prevede două regimuri paralele privind abuzul de piață aplicabile licitațiilor pentru certificate de emisii. Totuși, ca urmare a clasificării certificatelor de emisii ca instrumente financiare, prezentul regulament ar trebui să reprezinte un cadru unic de reglementare a măsurilor privind abuzul de piață aplicabil pieței secundare și primare a certificatelor de emisii în ansamblu. Prezentul regulament ar trebui să se aplice și comportamentelor sau tranzacțiilor, inclusiv ofertelor, legate de licitarea certificatelor de emisii sau a altor produse licitate pe baza acestora pe o platformă de licitație autorizată ca piață reglementată, inclusiv în cazul în care produsele licitate nu sunt instrumente financiare, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010.
(38)
Prezentul regulament ar trebui să prevadă măsuri privind manipularea pieței, ce se pot adapta la noile tipuri de tranzacționare sau la noile strategii care pot fi abuzive. Pentru a reflecta faptul că tranzacțiile cu instrumente financiare sunt efectuate tot mai mult în mod automatizat, se dorește ca definiția manipulării pieței să cuprindă exemple de strategii abuzive specifice ce pot fi aplicate prin orice mijloace disponibile de tranzacționare, inclusiv prin tranzacționarea algoritmică și de înaltă frecvență. Exemplele prezentate nu sunt exhaustive și nici nu sugerează că aceste strategii aplicate prin alte mijloace nu sunt de asemenea abuzive.
(39)
Interdicțiile privind abuzul de piață ar trebui să vizeze, de asemenea, persoanele care colaborează pentru a comite abuzuri de piață. Exemplele pot include, în mod neexhaustiv, brokeri care concep și recomandă o strategie de tranzacționare care are scopul de a comite un abuz de piață, persoanele care încurajează o persoană ce deține informații privilegiate să divulge aceste informații în mod neautorizat sau persoane care dezvoltă software în colaborare cu un agent de tranzacționare în scopul facilitării comiterii abuzului de piață.
(40)
Pentru a garanta că responsabilitatea revine atât persoanei juridice, cât și oricărei persoane fizice care participă la procesul decizional din cadrul persoanei juridice, este necesar să se recunoască diferitele mecanisme juridice naționale din statele membre. Asemenea mecanisme ar trebui să se refere direct la metodele de atribuire a răspunderii în dreptul intern.
(41)
Pentru a completa interdicția de manipulare a pieței, prezentul regulament ar trebui să cuprindă interdicții privind tentativele de implicare în practici de manipulare a pieței. Ar trebui să se facă diferența între tentativa de implicare în practici de manipulare a pieței și comportamentul care are potențialul de a cauza manipularea pieței, deoarece ambele activități sunt interzise prin prezentul regulament. Astfel de tentative pot include situații în care activitatea este începută, dar nu este finalizată, de exemplu ca urmare a unei deficiențe tehnologice sau a unei instrucțiuni de tranzacționare căreia nu i s-a dat curs. Interzicerea tentativelor de implicare în manipulări ale pieței este necesară pentru a permite autorităților competente să aplice sancțiuni pentru astfel de tentative.
(42)
Fără a aduce atingere scopului prezentului regulament și dispozițiilor sale direct aplicabile, persoana care efectuează tranzacții sau emite ordine de tranzacționare care pot fi considerate ca reprezentând manipulări ale pieței poate demonstra că motivele pentru efectuarea tranzacțiilor sunt legitime și că tranzacțiile și ordinele de tranzacționare sunt conforme cu practicile acceptate pe piața reglementată în cauză. Practicile acceptate pe piață pot fi stabilite doar de către autoritatea competentă responsabilă cu supravegherea abuzurilor de piață de pe piața în cauză. O practică acceptată pe o anumită piață nu poate fi considerată ca fiind aplicabilă pentru alte piețe, cu excepția cazului în care autoritățile competente pentru astfel de piețe au admis oficial acea practică. Cu toate acestea, se poate considera că a existat o încălcare în cazul în care autoritatea competentă a stabilit că a existat un motiv nelegitim în spatele acestor tranzacții sau ordine de tranzacționare.
(43)
Prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să clarifice faptul că implicarea în manipulări ale pieței sau tentativa de implicare în manipulări ale pieței pentru un instrument financiar se poate efectua prin utilizarea instrumentelor financiare conexe, cum sunt instrumentele derivate tranzacționate în alt loc de tranzacționare sau extrabursier.
(44)
Prețul multor instrumente financiare se stabilește în raport cu valori de referință. Manipularea efectivă sau tentativele de a manipula valorile de referință, inclusiv ratele interbancare oferite, pot avea un impact major asupra încrederii pieței și pot conduce la pierderi considerabile pentru investitori și la denaturarea economiei reale. Prin urmare, sunt necesare dispoziții speciale legate de valorile de referință pentru a menține integritatea piețelor și a garanta faptul că autoritățile competente pot impune o interdicție clară a manipulării valorilor de referință. Aceste dispoziții ar trebui să se refere la toate valorile de referință publicate, inclusiv la cele accesibile prin internet, gratuit sau nu, cum ar fi valorile de referință CDS și indicii pentru indici. Este necesar ca interdicția generală de manipulare a pieței să fie completată prin interzicerea manipulării valorilor de referință, precum și prin interzicerea prezentării de informații false sau înșelătoare, a furnizării de date de intrare false sau înșelătoare sau a oricăror alte acțiuni care manipulează calcularea unei valori de referință, atunci când calculul respectiv este conceput pentru a include primirea și evaluarea tuturor datelor care se referă la calculul respectivei valori de referință și include în special date ajustate, inclusiv metodologia aferentă valorii de referință, indiferent dacă aceasta se face pe baza unui algoritm sau a unui raționament, integral sau parțial. Aceste norme vin în completarea Regulamentului (UE) nr. 1227/2011 care interzice furnizarea către întreprinderi, în mod intenționat, a unor informații false care includ evaluări ale prețurilor sau rapoarte de piață privind produsele energetice angro, care au ca rezultat inducerea în eroare a participanților la piață care acționează pe baza evaluărilor prețurilor sau rapoartelor de piață respective.
(45)
În vederea asigurării unor condiții de piață uniforme între locurile de tranzacționare și sistemele care fac obiectul prezentului regulament, orice operator de pe piețele reglementate, MTF-uri și OTF-uri ar trebui să aibă obligația de a institui și menține măsuri, sisteme și proceduri eficiente care au ca scop prevenirea și detectarea practicilor de manipulare a pieței și a practicilor abuzive.
(46)
Manipularea sau tentativa de manipulare a instrumentelor financiare poate consta și în emiterea de ordine care s-ar putea să nu fie executate. Mai mult, un instrument financiar poate fi manipulat prin comportamente din afara locului de tranzacționare. Persoanele care prin profesia lor pregătesc și efectuează tranzacții ar trebui să aibă obligația de a institui și menține măsuri, sisteme și proceduri eficiente de detectare și de raportate a tranzacțiilor suspecte. Aceste persoane ar trebui să raporteze, de asemenea, ordinele și tranzacțiile suspecte efectuate în afara locurilor de tranzacționare.
(47)
Manipularea sau tentativa de manipulare a instrumentelor financiare poate consta și în difuzarea de informații false sau înșelătoare. Răspândirea informațiilor false sau înșelătoare poate avea un efect important asupra prețurilor instrumentelor financiare într-un interval de timp relativ scurt. Poate fi vorba de inventarea unor informații total false, dar și de omiterea intenționată a unor fapte materiale sau de comunicarea intenționat incorectă a informațiilor. Această formă de manipulare a pieței este deosebit de dăunătoare pentru investitori, deoarece îi determină să-și fundamenteze deciziile de investiții pe informații incorecte sau distorsionate. Ea este în egală măsură dăunătoare și pentru emitenți, pentru că afectează încrederea în informațiile disponibile referitoare la aceștia. Lipsa încrederii în piață poate, la rândul său, să pună în pericol capacitatea emitenților de a emite noi instrumente financiare sau de a obține creditare din partea altor participanți la piață în vederea finanțării operațiunilor. Informațiile se răspândesc foarte repede pe piață. Ca atare, efectele negative asupra investitorilor și emitenților pot persista destul de multă vreme, până în momentul când informațiile respective se dovedesc a fi false sau înșelătoare și pot fi corectate de emitenți sau de persoanele responsabile de răspândirea lor. Prin urmare, este necesar ca difuzarea de informații false sau înșelătoare, inclusiv zvonurile și știrile false sau înșelătoare, să fie calificate drept încălcări ale prezentului regulament. Astfel, este oportun să nu se permită persoanelor active pe piețele financiare să difuzeze nestingherit informații cu care nu sunt de acord, despre care știu sau ar trebui să știe că sunt false sau înșelătoare, în detrimentul investitorilor și al emitenților.
(48)
Având în vedere utilizarea din ce în ce mai mare a site-urilor de internet, a blogurilor și a rețelelor sociale, este important să se clarifice faptul că difuzarea de informații false sau înșelătoare pe internet, inclusiv prin intermediul site-urilor de socializare sau al blogurilor neoficiale, ar trebui să fie considerată, în sensul prezentului regulament, echivalentă celei efectuate prin intermediul unor canale de comunicare mai tradiționale.
(49)
Publicarea informațiilor privilegiate de către un emitent este esențială în evitarea utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și pentru a garanta că investitorii nu sunt înșelați. Prin urmare, emitenții ar trebui să aibă obligația de a publica cât mai curând posibil informațiile privilegiate. Cu toate acestea, respectiva obligație, în anumite circumstanțe speciale, poate prejudicia interesele legitime ale emitentului. În aceste circumstanțe, divulgarea cu întârziere ar trebui să fie permisă, cu condiția ca amânarea să nu inducă în eroare publicul, iar emitentul să poată asigura confidențialitatea informațiilor. Emitentul are obligația de a divulga informațiile confidențiale numai dacă a solicitat sau a aprobat admiterea la tranzacționare a instrumentului financiar.
(50)
În sensul aplicării cerințelor referitoare la publicarea informațiilor privilegiate și amânarea unei astfel de publicări, așa cum sunt prevăzute în prezentul regulament, interesele legitime pot apărea, în special, în următoarele circumstanțe, care nu formează o listă exhaustivă: (a) negocieri în curs de desfășurare sau elemente conexe, în cazul în care publicarea lor ar risca să le afecteze rezultatul sau cursul normal. În special, în caz de pericol grav și iminent care amenință viabilitatea financiară a emitentului, dar care nu intră sub incidența dispozițiilor aplicabile din dreptul insolvenței, publicarea informațiilor poate fi amânată o perioadă limitată în cazul în care publicarea respectivelor informații riscă să dăuneze grav intereselor acționarilor existenți și potențiali, compromițând încheierea negocierilor specifice care au ca scop asigurarea redresării financiare pe termen lung a emitentului; (b) decizii luate sau contracte încheiate de organul de conducere al unui emitent, care necesită aprobarea unui alt organ al emitentului pentru a intra în vigoare, în cazul în care structura emitentului necesită o separare între aceste organe, cu condiția ca publicarea acestor informații înainte de aprobarea lor, împreună cu anunțarea simultană a faptului că se așteaptă aprobarea, ar pune în pericol aprecierea corectă a informației de către public.
(51)
Mai mult, cerința de a divulga informații privilegiate trebuie să se adreseze participanților pe piața certificatelor de emisii. Pentru a evita obligația întocmirii de rapoarte inutile și pentru a menține rentabilitatea măsurilor prevăzute, devine necesar ca impactul reglementării cerinței respective să fie limitat numai la acei operatori ETS UE despre care, datorită dimensiunilor și activităților desfășurate, se poate considera în mod rezonabil că au capacitatea de a influența semnificativ prețul certificatelor de emisii, al produselor licitate pe baza acestora sau al instrumentelor financiare derivate conexe acestora, precum și depunerea de oferte în cadrul licitațiilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010. Comisia ar trebui să adopte măsuri de stabilire a unui prag minim în vederea aplicării acestei derogări prin intermediul unui act delegat. Informațiile care urmează să fie divulgate ar trebui să vizeze acțiunile fizice ale părții care publică informațiile, și nu planurile sau strategiile acesteia privind tranzacționarea certificatelor de emisii, produsele licitate pe baza acestora sau instrumentele financiare derivate conexe acestora. În cazul în care participanții la piața certificatelor de emisii respectă deja cerințe echivalente referitoare la divulgarea informațiilor privilegiate, mai ales în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1227/2011, obligația de a divulga informații privilegiate privind certificatele de emisii nu ar trebui să ducă la dublarea obligațiilor de comunicare a informațiilor cu același conținut. În cazul participanților la piața certificatelor de emisii al căror nivel agregat al emisiilor sau a căror putere termică nominală este egală sau mai mică decât pragul stabilit, deoarece informațiile legate de operațiunile lor fizice se consideră ca nefiind semnificative în sensul divulgării, se consideră de asemenea că aceștia nu au un efect semnificativ nici asupra prețului certificatelor de emisii, al produselor licitate pe baza acestora sau al instrumentelor financiare derivate conexe. Acești participanți la piața certificatelor de emisii ar trebui totuși să fie vizați de interdicția de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate cu privire la orice alte informații la care au acces și care au caracter de informații privilegiate.
(52)
Pentru a proteja interesul public, pentru a păstra stabilitatea sistemului financiar și, de exemplu, pentru a evita transformarea crizelor de lichidități din cadrul instituțiilor financiare în crize de solvabilitate din cauza unor retrageri bruște a fondurilor, se cuvine să se permită, în circumstanțe excepționale, amânarea divulgării informațiilor privilegiate pentru instituțiile de credit sau pentru instituții financiare. În special, această situație se poate aplica informațiilor legate de probleme temporare de lichiditate, atunci când instituțiile trebuie să primească împrumuturi de la banca centrală, inclusiv sprijin de urgență sub formă de lichidități din partea băncii centrale, în cazul în care divulgarea informațiilor ar avea un impact sistemic. Această amânare ar trebui să fie condiționată de obținerea de către emitent a consimțământului autorității competente relevante și de certitudinea că interesul public și economic general în ceea ce privește amânarea divulgării este mai important decât interesul pieței pentru a primi informațiile a căror publicare se amână.
(53)
În ceea ce privește instituțiile financiare, în special cele care primesc împrumuturi de la banca centrală, inclusiv sprijin de urgență sub formă de lichidități, evaluarea dacă informațiile au o importanță sistemică și dacă amânarea divulgării lor este în interesul public ar trebui să fie făcută de către autoritatea competentă după consultarea corespunzătoare cu banca națională centrală, cu autoritatea macroprudențială sau cu orice altă autoritate națională relevantă.
(54)
Ar trebui să se interzică expres utilizarea sau încercarea de utilizare a informațiilor privilegiate pentru tranzacțiile efectuate în nume propriu sau în numele unui terț. Utilizarea informațiilor privilegiate poate consta, de asemenea, în comercializarea certificatelor de emisii și a instrumentelor derivate din acestea și licitarea în cadrul licitațiilor pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, care sunt organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 de către persoane care știu sau ar trebui să știe că informațiile pe care le dețin constituie informații privilegiate. Informațiile referitoare la propriile planuri și strategii de tranzacționare ale participantului la piață nu ar trebui considerate informații privilegiate, deși informațiile referitoare la planurile și strategiile de tranzacționare ale unei părți terțe ar putea constitui informații privilegiate.
(55)
Cerința de divulgare a informațiilor privilegiate poate fi costisitoare pentru întreprinderile mici și mijlocii, așa cum sunt definite în Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului (10), ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri, date fiind costurile de monitorizare a informațiilor de care dispun și de solicitare de consultanță juridică în legătură cu necesitatea divulgării informațiilor și cu situațiile în care trebuie făcut acest lucru. Cu toate acestea, divulgarea promptă a informațiilor privilegiate este esențială pentru a asigura încrederea investitorilor în emitenții respectivi. Prin urmare, ESMA ar trebui să fie în măsură să publice orientări care să asiste emitenții în respectarea obligațiilor de divulgare a informațiilor privilegiate, fără a diminua protecția investitorilor.
(56)
Listele cu persoanele care au acces la informații privilegiate sunt un instrument important pentru organismele de reglementare atunci când investighează abuzul de piață, dar diferențele la nivel național cu privire la datele care trebuie incluse în aceste liste impun sarcini administrative inutile asupra emitenților. Prin urmare, câmpurile de date solicitate în listele persoanelor care au acces la informații privilegiate ar trebui să fie uniforme pentru a reduce costurile. Este important ca persoanele incluse pe listele persoanelor care au acces la informații privilegiate să fie informate cu privire la acest lucru și la implicațiile sale în temeiul prezentului regulament și al Directivei 2014/57/UE a Parlamentului European și a Consiliului (11). Cerința de a întocmi și de a actualiza constant listele persoanelor care au acces la informații privilegiate impune sarcini administrative mai ales pentru emitenții de pe piețele de creștere pentru IMM-uri. Întrucât autoritățile competente sunt în măsură să supravegheze eficient abuzurile de piață fără să dispună constant de listele furnizate de emitenții respectivi, aceștia ar trebui scutiți de această obligație pentru a reduce costurile administrative impuse de prezentul regulament. Totuși, acești emitenți ar trebui să furnizeze autorității competente, la cerere, lista cu persoanele care au acces la informații privilegiate.
(57)
Întocmirea de către emitenți sau de către orice persoană care acționează în numele sau în interesul lor a unor liste cu persoanele care lucrează pentru ei în temeiul unui contract de muncă sau de alt tip și care au acces la informații privilegiate cu referire directă sau indirectă la emitent este o măsură utilă pentru protecția integrității pieței. Astfel de liste ar putea fi folosite de emitenți sau de persoanele respective pentru a controla mai bine fluxul informațiilor privilegiate și, prin urmare, pentru a contribui la o mai bună gestionare a obligațiilor de confidențialitate. În plus, astfel de liste pot constitui, de asemenea, un instrument util de identificare de către autoritățile competente a oricărei persoane care are acces la informațiile privilegiate și a datei la care acestea au obținut accesul. Accesul la informațiile privilegiate care se referă, direct sau indirect, la emitent al persoanelor incluse pe respectiva listă nu aduce atingere interdicțiilor prevăzute de prezentul regulament.
(58)
O transparență mai mare a tranzacțiilor efectuate de persoane care exercită responsabilități de conducere în cadrul emitenților de instrumente financiare și, după caz, în rândul persoanelor care le sunt asociate constituie o măsură de prevenire a abuzului de piață, în special a utilizării în mod abuziv a informațiilor privilegiate. Publicarea tranzacțiilor respective, cel puțin la nivel individual, poate fi de asemenea o sursă valoroasă de informații pentru investitori. Este necesar să se clarifice faptul că obligația de publicare a tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere se referă și la garantarea sau împrumutarea instrumentelor financiare, deoarece garantarea acțiunilor poate avea ca rezultat un impact important și cu potențial de destabilizare asupra societății în cazul unei vânzări bruște și neprevăzute. În lipsa divulgării informațiilor, piața nu ar ști că a existat posibilitatea crescută ca pe viitor să apară, de exemplu, o schimbare semnificativă a acționariatului, o creștere a numărului de acțiuni pe piață sau o pierdere a drepturilor de vot în cadrul respectivei societăți. Din acest motiv, este necesară notificarea conform prezentului regulament atunci când are loc garantarea titlurilor ca parte a unei tranzacții mai ample în cadrul căreia administratorul constituie drept garanție titluri de valoare pentru a obține credit de la o terță persoană. În plus, transparența completă și adecvată a pieței reprezintă o condiție prealabilă pentru încrederea actorilor de pe piață și, în special, pentru încrederea acționarilor societății. Este, de asemenea, necesar să se clarifice faptul că obligația de publicare a tranzacțiilor efectuate de administratori se referă, de asemenea, la alte persoane care exercită drepturi discreționare în numele administratorului. Pentru a asigura un echilibru corespunzător între nivelul transparenței și numărul de rapoarte transmise autorităților competente și publicului larg, prezentul regulament ar trebui să introducă praguri sub care tranzacțiile nu este nevoie să fie făcute publice.
(59)
Notificarea tranzacțiilor efectuate în nume propriu de către persoane care exercită responsabilități de conducere sau de către o persoană care are legături strânse cu acestea constituie o informație prețioasă pentru participanții la piață, iar pentru autoritățile competente un mijloc suplimentar de supraveghere a piețelor. Obligația de a notifica tranzacțiile nu aduce atingere interdicțiilor prevăzute de prezentul regulament.
(60)
Notificarea tranzacțiilor ar trebui să se facă în conformitate cu normele privind transferul datelor cu caracter personal prevăzute de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12).
(61)
Persoanele care exercită responsabilități de conducere ar trebui să aibă interdicție de a realiza tranzacții înainte de anunțarea unui raport financiar intermediar sau a unui raport financiar de sfârșit de an pe care emitentul în cauză are obligația să îl publice în conformitate cu normele locului de tranzacționare în care acțiunile emitentului sunt admise la tranzacționare sau în conformitate cu dreptul intern, cu excepția cazului în care există circumstanțe specifice și restrânse care ar justifica permisiunea emitentului acordată unei persoane care exercită responsabilități de conducere să tranzacționeze. Totuși, orice astfel de permisiune din partea emitentului nu aduce atingere interdicțiilor prevăzute de prezentul regulament.
(62)
Un pachet de instrumente, competențe și resurse concrete cu care să fie învestite autoritățile competente din fiecare stat membru garantează eficacitatea măsurilor de supraveghere. În consecință, prezentul regulament prevede în special un set minim de competențe de supraveghere și investigare cu care autoritățile competente ale statelor membre ar trebui învestite în temeiul dreptului intern. Respectivele competențe ar trebui exercitate, în cazul în care dreptul intern o prevede, în baza unei cereri depuse la autoritățile judiciare competente. Atunci când își exercită competențele conform prezentului regulament, autoritățile competente ar trebui să acționeze în mod obiectiv și imparțial și ar trebui să rămână autonome în cadrul procesului decizional.
(63)
Întreprinderile de pe piață și toții operatorii economici ar trebui, de asemenea, să contribuie la integritatea pieței. În acest sens, desemnarea unei autorități competente unice care să se ocupe de abuzurile de piață nu exclude relațiile de colaborare sau delegare, sub responsabilitatea autorității competente, între autoritate și întreprinderile de pe piață, în vederea garantării unui control eficient al respectării dispozițiilor prezentului regulament. Atunci când persoanele care elaborează sau difuzează recomandări de investiții sau alte informații prin care recomandă sau sugerează o strategie de investiție în unul sau mai multe instrumente financiare tranzacționează și pe cont propriu respectivele instrumente, autoritățile competente ar trebui, printre altele, să poată solicita sau cere de la respectivele persoane orice informație necesară pentru a stabili dacă recomandările elaborate sau difuzate de persoanele respective respectă prezentul regulament.
(64)
Pentru a detecta cazurile de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, este necesar ca, în conformitate cu dreptul intern, autoritățile competente să poată avea acces la sediile persoanelor fizice și juridice pentru a confisca documente. Accesul la aceste sedii este necesar atunci când există o suspiciune întemeiată cu privire la existența unor documente și a altor date legate de obiectul anchetei, care ar putea fi concludentă pentru a dovedi un caz de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau abuz de piață. În plus, accesul în aceste sedii este necesar în următoarele situații: persoana căreia i s-au solicitat deja informații nu se conformează, în totalitate sau parțial, acestei obligații sau există motive rezonabile pentru a considera că, dacă s-ar formula o astfel de solicitare, persoana în cauză nu s-ar conforma sau că documentele sau informațiile la care se referă solicitarea ar fi retrase, modificate sau distruse. În cazul în care este necesară o autorizație prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru respectiv în conformitate cu dreptul intern, accesul în respectivele sedii ar trebui să aibă loc după obținerea autorizației prealabile respective.
(65)
Înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer de care dispun societățile de investiții, instituțiile de credit sau instituțiile financiare care execută și documentează execuțiile tranzacțiilor, precum și înregistrările telefonice și ale datelor de transfer existente de la operatorii de telecomunicații reprezintă probe cruciale, uneori chiar singurele probe, care ajută la detectarea și dovedirea utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulărilor pieței. Aceste înregistrări pot stabili identitatea unei persoane responsabile de diseminarea informațiilor false sau înșelătoare, pot demonstra că anumite persoane s-au aflat în contact la un anumit moment sau că există o relație între două sau mai multe persoane. Prin urmare, autoritățile competente ar trebui să poată solicita înregistrările existente ale convorbirilor telefonice, ale comunicațiilor electronice și ale datelor de transfer de care dispune o societate de investiții, o instituție de credit sau o instituție financiară în conformitate cu Directiva 2014/65/UE. Accesul la înregistrările cu schimburile de date și convorbirile telefonice este necesar pentru a furniza probe și piste de anchetă privind posibile utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate sau manipulări ale pieței și, prin urmare, pentru detectarea și aplicarea de sancțiuni pentru abuzul de piață. Pentru a se asigura condiții echitabile în Uniune în ceea ce privește accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de operatorii de telecomunicații sau la înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de o societate de investiții, o instituție de credit sau o instituție financiară, autoritățile competente ar trebui, în conformitate cu dreptul intern, să poată solicita aceste înregistrări din partea operatorilor de telecomunicații, în măsura în care acest lucru este permis de dreptul intern, precum și înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de societățile de investiții în cazurile în care există motive întemeiate pentru a se bănui că astfel de înregistrări care au legătură cu obiectul inspecției sau al anchetei pot fi concludente pentru a dovedi utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței care încalcă prezentul regulament. Accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale datelor de transfer deținute de operatorii de telecomunicații nu include și accesul la conținutul comunicațiilor prin voce prin telefon.
(66)
Prezentul regulament specifică un set minim de atribuții pe care autoritățile competente ar trebui să le aibă, însă aceste atribuții trebuie exercitate în cadrul unui sistem complet în dreptul intern, care garantează respectarea drepturilor fundamentale, inclusiv dreptul la viață privată. În cadrul exercitării acestor competențe, care poate presupune interferențe serioase cu dreptul la respectarea vieții private și de familie, a domiciliului și a secretului comunicațiilor, statele membre ar trebui să instituie mijloace adecvate și eficace de protecție împotriva oricărui abuz, de exemplu în cazul în care este necesară o obligație de a obține o autorizație prealabilă din partea autorităților judiciare ale statului membru respectiv. Statele membre ar trebui să permită autorităților competente să exercite astfel de atribuții care presupun intruziune în măsura în care acest lucru este necesar pentru investigarea corespunzătoare a cazurilor grave, când nu există mijloace echivalente pentru obținerea eficientă a aceluiași rezultat.
(67)
Întrucât abuzul de piață poate avea loc între piețe, dar și peste granițe, ar trebui să li se solicite autorităților competente să coopereze și să facă schimburi de informații cu alte autorități competente și de reglementare și cu ESMA, în special în cazul activităților de anchetare, în toate circumstanțele, mai puțin în cele excepționale. Dacă o autoritate competentă are convingerea că în alt stat membru are sau a avut loc un abuz de piață sau care are un impact asupra instrumentelor financiare tranzacționate în alt stat membru, autoritatea respectivă ar trebui să informeze autoritatea competentă și ESMA cu privire la acest fapt. În cazul abuzului de piață cu efecte transfrontaliere, ESMA ar trebui să poată coordona ancheta, dacă acest fapt este solicitat de una dintre autoritățile competente în cauză.
(68)
Este necesar ca autoritățile competente să aibă instrumentele necesare pentru supravegherea eficace a carnetului de ordine între piețe. În temeiul Directivei 2014/65/UE, autoritățile competente pot solicita și pot primi date de la alte autorități competente în ceea ce privește carnetul de ordine pentru a ajuta la monitorizarea și depistarea acțiunilor de manipulare a pieței comise la nivel transfrontalier.
(69)
Pentru a se asigura schimbul de informații și cooperarea cu autoritățile din țări terțe în vederea aplicării eficiente a prezentului regulament, autoritățile competente ar trebui să încheie acorduri de cooperare cu autoritățile similare din țările terțe. Orice transfer de date cu caracter personal efectuat în temeiul acestor acorduri ar trebui să respecte Directiva (CE) 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (13).
(70)
Un cadru prudențial și de conduită profesională solid pentru sectorul financiar ar trebui să se bazeze pe sisteme robuste de supraveghere, de investigare și de sancțiuni. În acest scop, autoritățile de control ar trebui să fie învestite cu suficiente mijloace pentru a acționa și ar trebui să fie în măsură să se bazeze pe sisteme de sancțiune uniforme, severe și disuasive împotriva oricăror comportamente ilegale, și sancțiunile ar trebui aplicate ferm. Cu toate acestea, grupul de Larosière a considerat că niciunul dintre aceste elemente nu este funcțional. Competențele existente de aplicare a sancțiunilor și aplicarea lor în practică cu scopul de a promova convergența sancțiunilor în toate activitățile de control au fost evaluate în cadrul Comunicării Comisiei din 8 decembrie 2010 privind consolidarea regimurilor de sancțiuni din sectorul financiar.
(71)
Prin urmare, ar trebui să se prevadă un set de sancțiuni administrative și alte măsuri administrative pentru a se asigura o abordare comună în statele membre și pentru a îmbunătăți efectul disuasiv al acestora. Autoritatea competentă ar trebui să aibă la îndemână posibilitatea interdicției de a exercita funcții de conducere în cadrul societăților de investiții. Sancțiunile aplicate în cazuri specifice ar trebui stabilite ținând seama, după caz, de factori precum confiscarea beneficiilor financiare identificate, gravitatea și durata încălcării, orice circumstanțe agravante sau atenuante, necesitatea ca amenda să aibă un efect descurajant și, după caz, includerea unei reduceri pentru cooperarea cu autoritățile competente. În special, valoarea efectivă a amenzilor administrative care pot fi impuse într-un caz specific poate atinge nivelul maxim prevăzut în prezentul regulament sau un nivel mai ridicat prevăzut în dreptul intern, pentru încălcări foarte grave, iar amenzi semnificativ mai mici decât nivelul maxim pot fi aplicate pentru încălcări minore sau în caz de plată. Prezentul regulament nu limitează capacitatea statelor membre de a prevedea sancțiuni administrative mai ridicate sau alte măsuri administrative.
(72)
Deși nu există interdicții impuse statelor membre în ceea ce privește stabilirea de norme privind sancțiunile administrative și penale aplicabile acelorași încălcări, acestora nu ar trebui să li se solicite să stabilească norme privind sancțiunile administrative aplicabile încălcărilor prevăzute în prezentul regulament care intră deja sub incidența dreptului penal național până la 3 iulie 2016. În conformitate cu dreptul intern, statele membre nu au obligația de a impune atât sancțiuni administrative, cât și penale pentru aceeași încălcare, dar pot lua aceste măsuri dacă dreptul intern le-o permite. Cu toate acestea, menținerea mai degrabă a sancțiunilor penale decât a celor administrative pentru încălcări ale prezentului regulament sau ale Directivei 2014/57/UE nu ar trebui să reducă sau să afecteze în alt mod capacitatea autorităților competente de a coopera și de a accesa și de a face schimb de informații în timp util cu autoritățile competente din alte state membre în sensul prezentului regulament, inclusiv după trimiterea cazurilor de încălcare către autoritățile judiciare competente spre urmărire penală.
(73)
Pentru a garanta că deciziile luate de autoritățile competente au efect disuasiv asupra publicului larg, acestea ar trebui, în mod normal, publicate. Publicarea deciziilor este, de asemenea, un instrument important pentru autoritățile competente pentru a informa participanții la piață cu privire la tipurile de comportament care sunt considerate că încalcă prezentul regulament și pentru a promova un comportament adecvat în rândul participanților la piață. În cazul în care publicarea cauzează persoanelor implicate prejudicii disproporționate sau periclitează stabilitatea piețelor financiare sau o anchetă în curs de desfășurare, autoritatea competentă ar trebui să publice anonim sancțiunile administrative și alte măsuri administrative în conformitate cu dreptul intern sau să amâne publicarea. Autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a nu publica sancțiunile administrative și alte măsuri administrative în cazul în care publicarea anonimă sau întârziată este considerată insuficientă pentru a garanta că stabilitatea piețelor financiare nu este pusă în pericol. Autoritățile competente nu ar trebui nici să aibă obligația de a publica măsurile care sunt considerate de importanță minoră și în cazul cărora publicarea ar fi disproporționată.
(74)
Informatorii pot aduce informații noi în atenția autorităților competente sprijinindu-le astfel în detectarea și aplicarea de sancțiuni în cazurile de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței. Cu toate acestea, informarea poate fi descurajată de teama represaliilor sau din lipsa stimulentelor. Raportarea încălcărilor prezentului regulament este necesară pentru a asigura că o autoritate competentă poate detecta și aplica sancțiuni pentru abuzul de piață. Măsurile privind informatorii sunt necesare pentru a facilita detectarea abuzului de piață și pentru a asigura protecția și respectarea drepturilor informatorilor și a persoanei învinuite. Prezentul regulament ar trebui așadar să asigure existența unor proceduri corespunzătoare pentru a permite informatorilor să înștiințeze autoritățile competente cu privire la posibilele încălcări ale prezentului regulament și să le ofere protecție împotriva represaliilor. Statele membre ar trebui să poată oferi stimulente financiare pentru persoanele care furnizează informații relevante privind posibile încălcări ale prezentului regulament. Totuși, informatorii ar trebui să fie îndreptățiți la astfel de stimulente financiare numai în cazul în care aduc la lumină informații noi pe care nu erau deja obligați să le facă publice și în cazul în care astfel de informații au drept rezultat o sancțiune pentru încălcarea prezentului regulament. Statele membre ar trebui să se asigure că schemele de informare pe care le aplică includ și mecanisme prin care se oferă o protecție adecvată persoanei acuzate, în special având în vedere dreptul la protecția datelor cu caracter personal și procedurile prin care se asigură dreptul persoanei acuzate la apărare și dreptul acesteia de a fi ascultată înainte de adoptarea unei decizii care o privește, precum și dreptul la o cale de atac eficientă în instanță împotriva unei decizii care o privește.
(75)
Deoarece statele membre au adoptat legislația de punere în aplicare a Directivei 2003/6/CE și deoarece actele delegate, standardele tehnice de reglementare și standardele tehnice de punere în aplicare prevăzute în prezentul regulament ar trebui adoptate înainte de aplicarea efectivă a cadrului ce trebuie introdus, este necesar să se amâne aplicarea dispozițiilor de bază ale prezentului regulament pentru o perioadă de timp suficientă.
(76)
În vederea facilitării unei tranziții fără probleme până la punerea în aplicare a prezentului regulament, practicile de piață existente înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament și acceptate de autoritățile competente în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2273/2003 al Comisiei (14) în sensul punerii în aplicare a articolului 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2003/6/CE pot rămâne în vigoare, cu condiția ca acestea să fie notificate către ESMA într-un anumit termen prevăzut, până când autoritatea competentă a luat o decizie referitoare la continuarea practicilor respective în conformitate cu prezentul regulament.
(77)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (Carta). În consecință, prezentul regulament ar trebui interpretat și aplicat cu respectarea acestor drepturi și principii. În special, atunci când prezentul regulament se referă la normele care reglementează libertatea presei și libertatea de exprimare în alte mijloace de comunicare în masă și la normele sau codurile care reglementează profesia de jurnalist, ar trebui să se țină seama de aceste libertăți garantate în Uniune și în statele membre și așa cum sunt recunoscute în temeiul articolului 11 din cartă și al altor dispoziții relevante.
(78)
Pentru a crește transparența și pentru o mai bună informare cu privire la funcționarea sistemelor de sancționare, autoritățile competente ar trebui să furnizeze anual ESMA date anonime și agregate. Aceste date ar trebui să cuprindă numărul de investigații care au fost deschise, numărul celor care se află în curs de desfășurare și numărul celor care au fost închise în perioada în cauză.
(79)
Directiva 95/46/CE și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată de ESMA în conformitate cu prezentul regulament și sub supravegherea autorităților competente din statele membre, în special autoritățile publice independente desemnate de statele membre. Orice schimb sau transmitere de informații efectuat(ă) de autoritățile competente ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în Directiva 95/46/CE. Orice schimb sau transmitere de informații efectuat(ă) de ESMA ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(80)
Prezentul regulament, precum și actele delegate, actele de punere în aplicare, standardele tehnice de reglementare, standardele tehnice de punere în aplicare și orientările adoptate în conformitate cu acesta nu aduc atingere aplicării normelor Uniunii în materie de concurență.
(81)
În vederea precizării cerințelor stabilite în prezentul regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește excluderea din domeniul de aplicare al prezentului regulament a anumitor organisme publice și a băncilor centrale din țările terțe și a anumitor organisme publice desemnate din țările terțe care au semnat acorduri pentru a stabili legături cu Uniunea în sensul articolului 25 din Directiva 2003/87/CE; indicatorii de comportament manipulator enumerați în anexa I la prezentul regulament; pragurile de determinare a aplicării obligației de publicare pentru participanții la piața certificatelor de emisii; circumstanțele în care poate fi permisă tranzacționarea într-o perioadă închisă; și tipurile anumitor tranzacții efectuate de persoane care exercită responsabilități de conducere și persoanele care au o legătură strânsă cu acestea, care ar determina o obligație de notificare. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.
(82)
În vederea asigurării unor condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament în ceea ce privește procedurile de raportare a încălcărilor prezentului regulament, ar trebui să se confere Comisiei competențe de punere în aplicare pentru a specifica procedurile, inclusiv mecanismele de urmărire a rapoartelor și măsurile de protecție a persoanelor care lucrează în temeiul unui contract de muncă, precum și măsuri privind protecția datelor personale. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (15).
(83)
Standardele tehnice în domeniul serviciilor financiare ar trebui să asigure condiții uniforme peste tot în Uniune cu privire la aspecte reglementate de prezentul regulament. O măsură adecvată și eficientă ar fi ca ESMA, în calitatea sa de organism care deține un nivel ridicat de cunoștințe de specialitate, să fie însărcinată cu elaborarea unor proiecte de standarde tehnice de reglementare și de standarde tehnice de punere în aplicare care să nu implice opțiuni strategice și care să fie prezentate Comisiei.
(84)
Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte, prin acte delegate în temeiul articolului 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (16), proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA pentru a specifica conținutul notificărilor care vor trebui efectuate de operatorii de pe piețele reglementate, MTF-uri și OTF-uri referitoare la instrumentele financiare admise la tranzacționare, tranzacționate sau pentru care a fost depusă o cerere de admitere la tranzacționare la locul de tranzacționare; modul și condițiile de compilare, publicare și păstrare a listei de instrumente de către ESMA; condițiile pe care trebuie să le îndeplinească programele de răscumpărare și măsurile de stabilizare, inclusiv condițiile de tranzacționare, durata și restricțiile de volum, obligațiile de divulgare și raportare, precum și condițiile de preț pentru stabilizare; în ceea ce privește procedurile și mecanismele destinate locurilor de tranzacționare al căror scop este prevenirea și detectarea abuzului de piață, precum și sistemele și formatele care să fie utilizate de persoanele interesate pentru a detecta și notifica ordinele și tranzacțiile suspecte; mecanismele adecvate, procedurile și cerințele privind ținerea evidențelor în cadrul activităților de sondare a pieței; și în ceea ce privește mecanismele tehnice pe categorii de persoane pentru prezentarea obiectivă a informațiilor care recomandă o anumită strategie de investiții și pentru divulgarea anumitor interese sau indicarea unor conflicte de interese. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți.
(85)
De asemenea, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de punere în aplicare prin intermediul unor acte de punere în aplicare în temeiul articolului 291 din TFUE și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010. ESMA ar trebui să fie însărcinată cu elaborarea unor standarde tehnice de punere în aplicare pe care să le prezinte Comisiei în ceea ce privește divulgarea informațiilor privilegiate, formatele listelor cu persoanele care dețin informații privilegiate și formatele și procedurile de cooperare și schimb de informații dintre autoritățile competente și dintre acestea și ESMA.
(86)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume de a preveni abuzul de piață sub forma utilizării abuzive și a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței, nu pot fi îndeplinite suficient de statele membre, dar, având în vedere dimensiunile și efectele sale, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum se prevede în acest articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului menționat.
(87)
Deoarece prevederile Directivei 2003/6/CE nu mai sunt relevante sau suficiente, directiva ar trebui abrogată începând cu 3 iulie 2016. Cerințele și interdicțiile prevăzute de prezentul regulament sunt legate strict de cele ale Directivei 2014/65/UE și ar trebui, prin urmare, să intre în vigoare la data intrării în vigoare a directivei respective.
(88)
Pentru punerea în aplicare corectă a prezentului regulament, este necesar ca statele membre să ia toate măsurile necesare pentru a asigura că dreptul intern respectă până la 3 iulie 2016 dispozițiile din prezentul regulament referitoare la autoritățile competente și competențele acestora, sancțiunile administrative și alte măsuri administrative, raportarea încălcărilor și publicarea deciziilor.
(89)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și-a dat avizul la 10 februarie 2012 (17),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește un cadru comun de reglementare a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate, a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței (abuz de piață), precum și măsuri pentru prevenirea abuzului de piață pentru a asigura integritatea piețelor financiare în Uniune și pentru a consolida protecția și încrederea investitorilor în aceste piețe.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică:
(a)
instrumentelor financiare admise la tranzacționare pe o piață reglementată sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe o piață reglementată;
(b)
instrumentelor financiare tranzacționate în cadrul unui MTF, admise la tranzacționare în cadrul unui MTF sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare în cadrul unui MTF;
(c)
instrumentelor financiare tranzacționate în cadrul unui OTF;
(d)
instrumentelor financiare necuprinse la litera (a), (b) sau (c), al căror preț sau valoare depinde sau are un efect asupra prețului sau valorii unui instrument financiar menționat la literele respective și care poate include, dar nu se limitează la swapuri pe riscul de credit și contracte pe diferență.
Prezentul regulament se aplică, de asemenea, comportamentelor sau tranzacțiilor, inclusiv ofertelor, legate de licitarea pe o platformă de licitație autorizată ca piață reglementată autorizată ca platformă de licitație a certificatelor de emisii sau a altor produse licitate pe baza acestora, inclusiv în cazul în care produsele licitate nu sunt instrumente financiare, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice referitoare la ofertele depuse în contextul unei licitații, cerințele și interdicțiile impuse prin prezentul regulament referitoare la ordine de tranzacționare se aplică și acestor oferte.
(2) Articolele 12 și 15 se aplică:
(a)
contractelor spot pe mărfuri care nu sunt produse energetice angro atunci când tranzacția, ordinul sau comportamentul are sau poate avea sau se intenționează să aibă un efect asupra prețului sau valorii unui instrument financiar menționat la alineatul (1);
(b)
tipurilor de instrumente financiare, inclusiv contractelor derivate sau instrumentelor financiare derivate pentru transferul riscului de credit atunci când tranzacția, ordinul, oferta sau comportamentul are sau poate avea un efect asupra prețului sau valorii contractului spot pe mărfuri a cărui preț sau valoare depinde de prețul sau valoarea respectivelor instrumente financiare; și
(c)
comportamentelor referitoare la valorile de referință.
(3) Acest regulament se aplică oricărei tranzacții, ordin sau comportament care se referă la oricare dintre instrumentele financiare definite la alineatele (1) și (2), indiferent dacă tranzacția, ordinul sau comportamentul respectiv se desfășoară sau nu într-un loc de tranzacționare.
(4) Cerințele și interdicțiile prevăzute de prezentul regulament se aplică acțiunilor și omisiunilor din Uniune sau dintr-o țară terță cu privire la instrumentele menționate la alineatele (1) și (2).
Articolul 3
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„instrument financiar” înseamnă un instrument financiar astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 15 din Directiva 2014/65/UE;
2.
„societate de investiții” se referă la o societate de investiții astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2014/65/UE;
3.
„instituție de credit” se referă la o instituție de credit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (18);
4.
„instituție financiară” se referă la o instituție financiară astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 26 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;
5.
„operator de piață” se referă la un operator de piață astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 18 din Directiva 2014/65/UE;
6.
„piață reglementată” se referă la o piață reglementată astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 21 din Directiva 2014/65/UE;
7.
„sistem multilateral de tranzacționare” sau „MTF” se referă la un sistem multilateral astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 22 din Directiva 2014/65/UE;
8.
„sistem organizat de tranzacționare” sau „OTF” se referă la un sistem din Uniune astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 23 din Directiva 2014/65/UE;
9.
„practică de piață acceptată” înseamnă o anumită practică de piață care este acceptată de autoritățile competente în conformitate cu articolul 13;
10.
„loc de tranzacționare” se referă la un loc de tranzacționare astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 24 din Directiva 2014/65/UE;
11.
„piață de creștere pentru IMM-uri” se referă la o piață de creștere pentru IMM-uri astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 12 din Directiva 2014/65/UE;
12.
„autoritate competentă” înseamnă o autoritate desemnată în conformitate cu articolul 22, dacă nu se specifică altfel în prezentul regulament;
13.
„persoană” înseamnă o persoană fizică sau juridică;
14.
„marfă” înseamnă o marfă astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei (19);
15.
„contract spot pe mărfuri” înseamnă un contract de furnizare a unor mărfuri tranzacționate pe o piață spot, care sunt livrate prompt atunci când se încheie tranzacția, precum și un contract de furnizare de mărfuri care nu reprezintă un instrument financiar, inclusiv un contract forward încheiat în mod fizic;
16.
„piață spot” înseamnă o piață de mărfuri pe care se vând mărfuri cu plata în numerar, iar acestea sunt livrate prompt atunci când se încheie tranzacția, precum și alte piețe nefinanciare, cum ar fi piețele forward pentru mărfuri;
17.
„program de răscumpărare” înseamnă tranzacții cu acțiuni proprii în conformitate cu articolele 21-27 din Directiva 2012/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului (20);
18.
„tranzacționare algoritmică” înseamnă tranzacționarea algoritmică astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 39 din Directiva 2014/65/UE;
19.
„certificat de emisii” înseamnă un certificat de emisii astfel cum este descris în anexa I secțiunea C punctul 11 din Directiva 2014/65/UE;
20.
„participant la piața certificatelor de emisii” înseamnă orice persoană care efectuează o tranzacție, inclusiv emiterea ordinelor de tranzacționare, cu certificate de emisii, produse licitate pe baza acestora sau instrumente financiare derivate conexe acestora, care nu beneficiază de o derogare în temeiul articolului 17 alineatul (2) al doilea paragraf;
21.
„emitent” înseamnă o persoană juridică de drept privat sau public care emite sau propune emiterea de instrumente financiare, emitentul fiind, în cazul certificatelor de depozit reprezentând instrumente financiare, emitentul instrumentului financiar reprezentat;
22.
„produs energetic angro” se referă la un produs energetic angro astfel cum este definit la articolul 2 punctul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011;
23.
„autoritate națională de reglementare” se referă la o autoritate națională de reglementare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011;
24.
„instrumente financiare derivate pe mărfuri” se referă la instrumente financiare derivate pe mărfuri astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) punctul 30 din Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (21);
25.
„persoană care exercită responsabilități de conducere” înseamnă o persoană din cadrul unui emitent, al unui participant la piața de certificate de emisii sau al altei entități menționate la articolul 19 alineatul (10), care este:
(a)
un membru al organului de administrație, de conducere sau de supraveghere al entității respective;
(b)
un responsabil de înalt nivel care nu este membru al organelor menționate la litera (a), care are acces regulat la informații privilegiate cu referire directă sau indirectă la entitatea respectivă, precum și competența de a lua decizii de conducere privind evoluția viitoare și strategia de afaceri a entității respective;
26.
„persoană care are o legătură strânsă” înseamnă:
(a)
soțul/soția, sau partenerul (partenera) echivalent(ă) soțului/soției în conformitate cu dreptul intern;
(b)
un copil aflat în întreținere în conformitate cu dreptul intern;
(c)
o rudă care la data tranzacției în cauză locuia în aceeași locuință de cel puțin un an; sau
(d)
o persoană juridică, un trust sau un parteneriat ale cărui responsabilități de conducere sunt exercitate de o persoană care exercită responsabilități de conducere sau de o persoană menționată la litera (a), (b) sau (c), care este direct sau indirect controlată de această persoană, care s-a constituit în beneficiul persoanei respective sau ale cărei interese economice sunt substanțial echivalente cu cele ale persoanei respective;
27.
„înregistrările datelor de transfer” înseamnă înregistrările datelor de transfer astfel cum sunt definite la articolul 2 al doilea paragraf litera (b) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului (22);
28.
„persoane care prin profesia lor pregătesc sau efectuează tranzacții” înseamnă o persoană implicată prin profesia sa în primirea și transmiterea de ordine pentru sau în executarea de tranzacții cu instrumente financiare;
29.
„valoare de referință” însemnă orice rată, indice sau cifră pusă la dispoziția publicului sau publicată, care este determinată periodic sau în mod regulat prin aplicarea unei formule asupra valorii unuia sau mai multor active sau prețuri suport, inclusiv estimări ale prețurilor, ratelor reale sau estimate ale dobânzii sau altor valori, sau date din sondaje, sau determinată pe baza acestor valori, și în raport cu care se determină suma de plătit în temeiul unui instrument financiar sau valoarea instrumentului financiar;
30.
„formator de piață” înseamnă un formator de piață astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 7 din Directiva 2014/65/UE;
31.
„mărirea participației” înseamnă achiziționarea de titluri de valoare la o societate care nu atrage după sine o obligație legală sau normativă de a anunța o licitație publică de cumpărare în legătură cu societatea respectivă;
32.
„participant la piață care divulgă informații” înseamnă o persoană care intră în oricare dintre categoriile stabilite la articolul 11 alineatul (1) literele (a)-(d) sau la articolul 11 alineatul (2), care divulgă informații cu ocazia sondării pieței;
33.
„tranzacționare de mare frecvență” înseamnă o tehnică de tranzacționare algoritmică de mare frecvență, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 40 din Directiva 2014/65/UE;
34.
„informație prin care recomandă sau sugerează o strategie de investiție” înseamnă o informație:
(i)
prezentată de un analist independent, o societate de investiții, o instituție de credit, orice persoană a cărei activitate principală constă în emiterea de recomandări de investiții sau o persoană fizică a cărei activitate se desfășoară pentru acestea în temeiul unui contract de muncă sau de alt tip și care, în mod direct sau indirect, exprimă o propunere de investiții specifică referitoare la un instrument financiar sau la un emitent; sau
(ii)
prezentată de alte persoane decât cele menționate la subpunctul (i), care propun direct o decizie de investiții specifică referitoare la un instrument financiar;
35.
„recomandări de investiții” înseamnă informații prin care se recomandă sau se sugerează o strategie de investiție, în mod explicit sau implicit, referitoare la unul sau mai multe instrumente financiare sau la emitenți, inclusiv opiniile emise privind prețul sau valoarea prezentă sau viitoare a acestor instrumente, destinate canalelor de distribuție sau publicului.
(2) În sensul articolului 5, se aplică următoarele definiții:
(a)
„titluri de valoare” înseamnă:
(i)
acțiuni și alte titluri de valoare echivalente acțiunilor;
(ii)
obligațiuni sau alte forme de titluri de creanță securitizate;
(iii)
titluri de creanță securitizate convertibile sau care pot fi preschimbate în acțiuni sau în alte titluri de valoare echivalente cu acțiunile;
(b)
„instrumente asociate” înseamnă următoarele instrumente financiare, inclusiv cele care nu sunt admise la tranzacționare sau tranzacționate într-un loc de tranzacționare, sau care nu au făcut obiectul unei cereri de admitere la tranzacționare într-un loc de tranzacționare:
(i)
contracte sau drepturi de subscriere, de cumpărare sau de cesiune a titlurilor de valoare;
(ii)
instrumente financiare derivate bazate pe titluri de valoare;
(iii)
în cazul în care titlurile de valoare sunt titluri de creanță convertibile sau transferabile, titlurile de valoare în care pot fi convertite sau schimbate aceste instrumente;
(iv)
instrumente emise sau garantate de emitent sau de garantul titlurilor de valoare al căror preț de piață ar putea influența în mod semnificativ prețul titlurilor de valoare sau invers;
(v)
în cazul în care titlurile de valoare sunt echivalente cu acțiuni, acțiunile reprezentate de aceste titluri și orice alt titlu de valoare echivalent cu aceste acțiuni;
(c)
„distribuție semnificativă” înseamnă o ofertă inițială sau secundară de titluri de valoare care este diferită de o tranzacție obișnuită atât în ceea ce privește valoarea titlurilor de valoare care urmează să fie oferite, cât și metoda de vânzare care urmează să fie utilizată;
(d)
„stabilizare” înseamnă o cumpărare sau ofertă de cumpărare a unor titluri de valoare sau o tranzacție referitoare la instrumente asociate echivalente, realizată de o societate de investiții sau de o instituție de credit în contextul unei distribuții semnificative de astfel de titluri de valoare, cu unicul scop de a susține prețul acestora pe piață pe o durată predeterminată ca urmare a unei presiuni exercitate pentru vânzarea acestor titluri de valoare.
Articolul 4
Notificările și lista de instrumente financiare
(1) Operatorii de pe o piață reglementată, societățile de investiții și operatorii de piață care acționează în cadrul unui MTF sau al unui OTF ar trebui să notifice fără întârziere autoritatea competentă de la locul de tranzacționare cu privire la orice instrument financiar pentru care se depune o cerere de admitere la tranzacționare la locul de tranzacționare aferent, care este admis la tranzacționare sau care este tranzacționat pentru prima dată.
Operatorii respectivi vor notifica, de asemenea, autoritatea competentă de la locul de tranzacționare atunci când un instrument financiar încetează să mai fie tranzacționat sau admis la tranzacționare, cu excepția cazului când se cunoaște data la care instrumentul financiar încetează să mai fie tranzacționat sau admis la tranzacționare, iar data a fost menționată în notificarea realizată în conformitate cu primul paragraf.
Notificările menționate la prezentul alineat includ, după caz, denumirea și identificatorii instrumentelor financiare în cauză, precum și data și ora cererii de admitere la tranzacționare, a admiterii la tranzacționare și data și ora la care a avut loc prima tranzacționare.
De asemenea, operatorii de piață și societățile de investiții transmit autorității competente de la locul de tranzacționare informațiile stabilite la al treilea paragraf privind instrumentele financiare pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare sau care au fost admise la tranzacționare înainte de 2 iulie 2014 și care sunt încă admise la tranzacționare sau tranzacționate la acea dată.
(2) Autoritățile competente de la locul de tranzacționare transmit fără întârziere notificările primite în temeiul alineatului (1) la ESMA. Imediat după primire, ESMA publică notificările respective pe site-ul său web, sub forma unei liste. ESMA actualizează această listă imediat la primirea unei notificări a unei autorități competente de la locul de tranzacționare. Această listă nu limitează domeniul de aplicare al prezentului regulament.
(3) Lista include următoarele informații:
(a)
denumirile și identificatorii instrumentelor financiare care fac obiectul unei cereri de admitere la tranzacționare, sunt admise la tranzacționare sau sunt tranzacționate pe piețele reglementate, în cadrul MTF-urilor sau al OTF-urilor;
(b)
datele și orele cererilor de admitere la tranzacționare, ale admiterilor la tranzacționare sau la care a avut loc prima tranzacționare;
(c)
detalii despre locurile de tranzacționare în care instrumentele financiare fac obiectul unei cereri de admitere la tranzacționare, sunt admise la tranzacționare sau sunt tranzacționate pentru prima dată; și
(d)
data și ora la care instrumentele financiare încetează de a mai fi tranzacționate sau admise la tranzacționare.
(4) Pentru a asigura armonizarea consecventă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a)
conținutul notificărilor efectuate conform alineatului (1); și
(b)
modul și condițiile de compilare, publicare și păstrare a listei menționate la alineatul (3).
ESMA transmite Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (23), este delegată Comisiei.
(5) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a defini momentul, formatul și modelul de transmitere a notificărilor în temeiul alineatelor (1) și (2).
ESMA transmite Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este conferită Comisiei.
Articolul 5
Derogare pentru programele de răscumpărare și măsuri de stabilizare
(1) Interdicțiile prevăzute la articolele 14 și 15 din prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor cu acțiuni proprii în cadrul programelor de răscumpărare atunci când:
(a)
detaliile complete ale programului sunt divulgate înainte de începerea tranzacționării;
(b)
tranzacțiile sunt raportate ca făcând parte din programul de răscumpărare autorității competente de la locul de tranzacționare în conformitate cu alineatul (3) și comunicate ulterior publicului;
(c)
sunt respectate limitele corespunzătoare în ceea ce privește prețurile și volumele; și
(d)
sunt desfășurate în conformitate cu obiectivele menționate la alineatul (2) și cu condițiile stabilite în prezentul articol și în standardele tehnice de reglementare menționate la alineatul (6).
(2) Pentru a beneficia de derogarea prevăzută la alineatul (1), un program de răscumpărare are ca unic scop:
(a)
reducerea capitalul unui emitent;
(b)
respectarea obligațiilor provenite din titlurile de creanță care sunt convertibile în instrumente de capitaluri proprii;
(c)
respectarea obligațiilor provenite din programele de opțiuni pe acțiuni sau din alte tipuri de repartizare de acțiuni către angajați sau membri ai organelor de administrație, de conducere sau de supraveghere ale emitentului sau ai unei societăți asociate.
(3) Pentru a beneficia de derogarea prevăzută la alineatul (1), emitentul raportează către autoritatea competentă de la locul de tranzacționare în care acțiunile au fost admise la tranzacționare sau sunt tranzacționate fiecare tranzacție dintr-un program de răscumpărare, inclusiv informațiile menționate la articolul 25 alineatele (1) și (2) și articolul 26 alineatele (1), (2) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 600/2014.
(4) Interdicțiile stabilite la articolele 14 și 15 din prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor cu titluri de valoare sau instrumente asociate pentru stabilizarea titlurilor de valoare atunci când:
(a)
stabilizarea are loc pentru o perioadă limitată;
(b)
informațiile relevante cu privire la stabilizare sunt divulgate și notificate autorității competente de la locul de tranzacționare în conformitate cu alineatul (5);
(c)
se respectă limitele corespunzătoare în ceea ce privește prețurile; și
(d)
tranzacția respectă condițiile prevăzute în standardele tehnice de reglementare menționate la alineatul (6).
(5) Fără a se aduce atingere articolului 23 alineatul (1), emitenții, ofertanții sau entitățile care realizează stabilizarea, acționând sau nu în contul acestor persoane, transmit detaliile tuturor operațiunilor de stabilizare autorității competente de la locul de tranzacționare până la sfârșitul celei de a șaptea zile bursiere după data executării acestor operațiuni.
(6) Pentru a asigura armonizarea consecventă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica condițiile pe care programele de răscumpărare și măsurile de stabilizare menționate la alineatele (1) și (4) trebuie să le îndeplinească, inclusiv condițiile de tranzacționare, restricțiile referitoare la durată și volum, obligațiile de divulgare și raportare și condițiile legate de prețuri.
ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este delegată Comisiei.
Articolul 6
Derogare pentru activități monetare, de gestionare a datoriei publice și activități privind politicile climatice
(1) Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate în vederea aplicării politicii monetare, a cursului de schimb sau de gestionare a datoriei publice de către:
(a)
un stat membru;
(b)
membrii SEBC;
(c)
un minister, o agenție sau o societate vehicul cu scop special pentru un stat membru sau mai multe state membre, sau o persoană care acționează în numele acestuia/acesteia;
(d)
în cazul unui stat membru care este un stat federal, un membru care face parte din federație.
(2) Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate de Comisie sau orice alt organism desemnat în mod oficial sau de orice persoană care acționează pe seama acestora în scopuri legate de politica de gestionare a datoriei publice.
Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate de:
(a)
Uniune;
(b)
o societate vehicul cu scop special a unuia sau mai multor state membre;
(c)
Banca Europeană de Investiții;
(d)
Fondul european de stabilitate financiară;
(e)
Mecanismul european de stabilitate;
(f)
o instituție financiară internațională înființată de două sau mai multe state membre care are drept scop mobilizarea finanțării și acordarea de asistență financiară în beneficiul membrilor săi afectați sau amenințați de probleme grave de finanțare.
(3) Prezentul regulament nu se aplică activității unui stat membru, a Comisiei sau a oricărui alt organism desemnat în mod oficial sau a oricărei persoane care acționează în numele acestora, care are ca obiect certificate de emisii și care se desfășoară în vederea punerii în aplicare a politicii climatice a Uniunii, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE.
(4) Prezentul regulament nu se aplică activităților unui stat membru, ale Comisiei sau ale oricărui alt organism desemnat în mod oficial, sau ale oricărei persoane care acționează în numele acestora, întreprinse în scopul realizării politicii agricole comune a Uniunii sau în temeiul politicii comune în domeniul pescuitului a Uniunii, în conformitate cu actele adoptate sau cu acordurile internaționale încheiate în temeiul TFUE.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 pentru a extinde derogarea menționată la alineatul (1) la anumite organisme publice și la băncile centrale din țările terțe.
În acest sens, Comisia întocmește și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport până la 3 ianuarie 2016, în care evaluează regimul aplicat pe plan internațional organismelor publice însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau care intervin în gestionarea datoriei publice și băncilor centrale din țările terțe.
Raportul cuprinde o analiză comparativă a tratamentului aplicat respectivelor organisme și băncilor centrale în cadrul legal al țărilor terțe, precum și standardele în materie de gestionare a riscului aplicabile tranzacțiilor încheiate de respectivele organisme și de băncile centrale în respectivele jurisdicții. În cazul în care raportul concluzionează, în special pe baza analizei comparative, că este necesară exceptarea responsabilităților monetare ale băncilor centrale din respectivele țări terțe de la obligațiile și interdicțiile prezentului regulament, Comisia extinde derogarea menționată la alineatul (1) și la băncile centrale din respectivele țări terțe.
(6) Comisia este, de asemenea, împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 pentru a prelungi derogarea menționată la alineatul (3) la anumite organisme publice desemnate din țările terțe care au semnat acorduri cu Uniunea în temeiul articolului 25 din Directiva 2003/87/CE.
(7) Prezentul articol nu se aplică persoanelor care lucrează în temeiul unui contract de muncă sau sub altă formă pentru entitățile menționate la prezentul articol atunci când aceste persoane efectuează pe cont propriu tranzacții sau ordine sau se angajează în comportamente, direct sau indirect.
CAPITOLUL 2
INFORMAȚII PRIVILEGIATE, UTILIZĂRI ABUZIVE ALE INFORMAȚIILOR PRIVILEGIATE, DIVULGĂRI NEAUTORIZATE ALE INFORMAȚIILOR PRIVILEGIATE ȘI MANIPULAREA PIEȚEI
Articolul 7
Informații privilegiate
(1) În sensul prezentului regulament, informațiile privilegiate reprezintă următoarele tipuri de informații:
(a)
informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai mulți emitenți sau la unul sau mai multe instrumente financiare și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare în cauză sau al instrumentelor financiare derivate conexe;
(b)
pentru instrumentele financiare derivate pe mărfuri, informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai multe astfel de instrumente financiare derivate sau care se referă în mod direct la contractul spot pe mărfuri conex și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente financiare derivate sau al contractelor spot pe mărfuri conexe, și în cazul în care acestea sunt informații care sunt așteptate în mod rezonabil să fie divulgate sau pentru care există obligativitatea de divulgare în conformitate cu prevederi legale sau de reglementare la nivelul Uniunii sau la nivel național, norme de piață, contracte, practici sau uzanțe privind piețele instrumentelor derivate pe mărfuri sau piețele spot relevante;
(c)
pentru certificatele de emisii sau produsele licitate pe baza acestora, informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai multe astfel de instrumente și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente sau prețul instrumentelor financiare derivate conexe;
(d)
pentru persoanele însărcinate cu executarea ordinelor referitoare la instrumente financiare, înseamnă, de asemenea, informații transmise de un client și care au legătură cu un ordin în așteptare al clientului pentru instrumente financiare, informații cu caracter precis, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai mulți emitenți sau la unul sau mai multe instrumente financiare și, care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare în cauză, prețul contractelor spot pe mărfuri conexe sau prețul instrumentelor financiare derivate conexe.
(2) În temeiul alineatului (1), se consideră că informațiile au un caracter precis dacă indică un set de circumstanțe care există sau despre care se poate estima în mod rezonabil că vor exista sau un eveniment care a avut loc sau se poate estima în mod rezonabil că va avea loc, dacă informațiile sunt suficient de specifice pentru a permite tragerea unei concluzii cu privire la efectul posibil al acelui set de circumstanțe sau al acelui eveniment asupra prețurilor instrumentelor financiare sau ale instrumentelor financiare derivate conexe, ale contractelor spot pe mărfuri conexe sau ale produselor licitate pe baza certificatelor de emisii. În acest context, în cazul unui proces prelungit menit să producă sau care are ca rezultat anumite circumstanțe sau un anumit eveniment, aceste circumstanțe viitoare sau acel eveniment viitor, precum și etapele intermediare ale acelui proces menit să producă sau să aibă drept rezultat circumstanțele viitoare sau evenimentul în cauză, pot fi privite ca informații precise.
(3) O etapă intermediară a unui proces prelungit este considerată informație privilegiată dacă, în sine, satisface criteriile aferente informațiilor privilegiate menționate la prezentul articol.
(4) În temeiul alineatului (1), informații care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare, al instrumentelor financiare derivate, al contractelor spot pe mărfuri conexe sau al produselor licitate pe baza certificatelor de emisii înseamnă informații pe care un investitor rezonabil este probabil că le va utiliza în fundamentarea deciziilor sale de investiții.
În cazul participanților la piața certificatelor de emisii cu un nivel agregat al emisiilor sau o putere termică nominală egală sau mai mică decât pragul fixat în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) al doilea paragraf, se consideră că informațiile legate de operațiunile lor fizice nu au un efect semnificativ asupra prețului certificatelor de emisii, al produselor licitate pe baza acestora sau al instrumentelor financiare derivate.
(5) ESMA redactează orientări vizând întocmirea unei liste neexhaustive a informațiilor care sunt așteptate în mod rezonabil să fie divulgate sau pentru care există obligativitatea de divulgare în conformitate cu dispozițiile legale sau normative din dreptul Uniunii sau dreptul intern, cu normele de piață, contractele, practicile sau uzanțele, privitoare la piețele instrumentelor derivate pe mărfuri sau piețele spot relevante menționate la alineatul (1) litera (b). ESMA ține cont în mod corespunzător de caracteristicile specifice ale acestor piețe.
Articolul 8
Utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate
(1) În sensul prezentului regulament, utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate are loc atunci când o persoană deține informații privilegiate și utilizează aceste informații pentru a achiziționa sau a ceda, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective. Utilizarea informațiilor privilegiate prin anularea sau modificarea unui ordin privind un instrument financiar la care se referă informațiile, în cazul în care acel ordin a fost emis înainte ca persoana în cauză să cunoască informațiile privilegiate, se consideră de asemenea ca fiind o utilizare abuzivă a informațiilor confidențiale. În ceea ce privește licitațiile pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora care sunt organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010, utilizarea informațiilor privilegiate cuprinde și lansarea, modificarea sau retragerea unei oferte de către o persoană în nume propriu sau în numele unui terț.
(2) În sensul prezentului regulament, acțiunea de a recomanda sau a convinge o altă persoană să se implice în utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate are loc în cazul în care persoana deține informații privilegiate și, pe baza informațiilor respective:
(a)
recomandă, pe baza informațiilor respective, unei alte persoane să achiziționeze sau să cedeze instrumentele financiare la care se referă informațiile sau determină acea persoană să facă o astfel de achiziție sau cedare; sau
(b)
recomandă, pe baza informațiilor respective, unei alte persoane să anuleze sau să modifice un ordin asociat unui instrument financiar la care se raportează informația respectivă sau determină persoana respectivă să facă anularea sau modificarea respectivă.
(3) Utilizarea recomandărilor sau a mijloacelor de convingere prevăzute la alineatul (2) este considerată utilizare abuzivă în înțelesul prezentului articol, în cazul în care persoana care utilizează recomandarea sau mijlocul de convingere știe sau ar trebui să știe că se bazează pe informații privilegiate.
(4) Prezentul articol se aplică oricărei persoane care deține informații privilegiate ca urmare a faptului că:
(a)
este membru în organele de administrație, de conducere sau de supraveghere ale emitentului sau participant la piața certificatelor de emisii;
(b)
deține o parte din capitalul emitentului sau participant la piața certificatelor de emisii;
(c)
are acces la informații prin exercitarea sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției; sau
(d)
este implicat în activități infracționale.
Prezentul articol se aplică, de asemenea, oricărei persoane care este în posesia unor informații privilegiate în alte împrejurări decât cele menționate la primul paragraf, în cazul în care persoana în cauză știe sau ar trebui să știe că sunt informații privilegiate.
(5) În cazul în care persoana este o persoană juridică, prezentul articol se aplică în egală măsură persoanelor fizice care, în conformitate cu dreptul intern, participă la decizia de a executa un ordin, la achiziționarea, cedarea, anularea sau modificarea unui ordin în numele persoanei juridice în cauză.
Articolul 9
Comportamentul legitim
(1) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană juridică se află sau s-a aflat în posesia unor informații privilegiate, nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv printr-o achiziție sau cedare, în cazul în care persoana juridică în cauză:
(a)
a stabilit, a pus în aplicare și a menținut măsuri și proceduri interne adecvate și eficiente cu scopul de a se asigura că nici persoana fizică care a luat în numele său decizia de a achiziționa sau de a ceda instrumentele financiare de care se leagă informațiile, nici o altă persoană fizică care ar fi putut influența sub orice formă decizia respectivă nu se aflau în posesia informațiilor privilegiate; precum și
(b)
nu a determinat prin încurajări, recomandări, persuasiune și nici nu a influențat într-un alt mod persoana fizică care a achiziționat sau a cedat în numele persoanei juridice instrumentele financiare la care se referă informațiile.
(2) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană se află în posesia unor informații privilegiate nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv printr-o achiziție sau cedare, în cazul în care persoana respectivă:
(a)
este formator de piață pentru instrumentul financiar la care se referă informațiile sau este o persoană autorizată să acționeze în calitate de contrapartidă, iar achiziționarea sau cedarea de instrumente financiare la care se referă informațiile respective se realizează în mod legitim în contextul exercitării funcțiilor sale de formator de piață sau de contrapartidă pentru instrumentul financiar respectiv; sau
(b)
este autorizată să execute ordine în numele unor părți terțe, iar achiziționarea sau cedarea instrumentelor financiare la care se referă ordinul în cauză se realizează în vederea executării în mod legitim a unui astfel de ordin în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției persoanei respective.
(3) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană se află în posesia unor informații privilegiate nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv printr-o achiziție sau cedare, în cazul în care persoana respectivă efectuează o tranzacție de cumpărare sau cedare de instrumente financiare și tranzacția respectivă este efectuată pentru a îndeplini o obligație ajunsă la termen de bună credință, și nu pentru a eluda interdicția privind utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, și:
(a)
obligația decurge dintr-un ordin plasat sau un acord încheiat înainte ca persoana în cauză să dețină informațiile privilegiate; sau
(b)
tranzacția este realizată pentru a îndeplini o obligație legală sau de reglementare survenită înainte ca persoana în cauză să dețină informații privilegiate.
(4) În sensul articolelor 8 și 14, prin simplul fapt că o persoană se află în posesia unor informații privilegiate nu se consideră că persoana respectivă a utilizat informațiile respective și că le-a utilizat în mod abuziv, dacă persoana respectivă a obținut informațiile privilegiate în cauză cu ocazia efectuării unei preluări sau fuziuni publice în cadrul unei societăți și utilizează informațiile privilegiate respective exclusiv în contextul derulării fuziunii sau preluării publice, cu condiția ca la momentul aprobării fuziunii sau acceptării ofertei de către acționarii societății respective orice informație privilegiată să fi fost publicată sau, altfel, să fi încetat să mai constituie informație privilegiată.
Prezentul alineat nu se aplică în cazul măririi participației.
(5) În sensul articolelor 8 și 14, simplul fapt că o persoană se folosește de propria cunoaștere a faptului că s-a hotărât să achiziționeze sau să cedeze instrumente financiare cu ocazia achiziționării sau cedării instrumentelor financiare respective nu constituie în sine utilizare a informațiilor privilegiate.
(6) Fără a aduce atingere alineatelor (1)-(5) din prezentul articol, se poate totuși considera că s-a produs o încălcare a interdicției vizând utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate prevăzută la articolul 14, în cazul în care autoritățile competente stabilesc că a existat un motiv ilegitim pentru tranzacționarea ordinelor, pentru tranzacții sau pentru comportamentele în cauză.
Articolul 10
Divulgarea neautorizată a informațiilor privilegiate
(1) În sensul prezentului regulament, divulgarea neautorizată a informațiilor privilegiate are loc în cazul în care o persoană deține informații privilegiate și le divulgă unei alte persoane, cu excepția cazului în care divulgarea se face în exercitarea normală a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției.
Prezentul alineat se aplică oricărei persoane fizice sau juridice în situațiile sau circumstanțele menționate la articolul 8 alineatul (4).
(2) În sensul prezentului regulament, divulgarea recomandărilor sau a mijloacelor de convingere menționate la articolul 8 alineatul (2) se consideră divulgare neautorizată a informațiilor privilegiate conform prezentului articol, în cazul în care persoana care divulgă recomandarea sau mijlocul de convingere știe sau ar trebui să știe că ele se bazează pe informații privilegiate.
Articolul 11
Activitățile de sondare a pieței
(1) Activitatea de sondare a pieței cuprinde comunicarea de informații, înainte de anunțarea unei tranzacții, pentru a trezi interesul unor potențiali investitori față de o posibilă tranzacție și de condițiile aferente, precum volumul potențial sau prețul, către unul sau mai mulți investitori, de către:
(a)
un emitent;
(b)
un ofertant secundar al unui instrument financiar, într-o asemenea cantitate sau la o valoare atât de mare, încât se deosebește de tranzacționarea obișnuită și implică o metodă de vânzare bazată pe evaluarea prealabilă a unui eventual interes din partea unor potențiali investitori;
(c)
un participant la piața cotelor de emisie; sau
(d)
o terță parte care acționează în numele sau în contul unei persoane menționate la litera (a), (b) sau (c).
(2) Fără a aduce atingere articolului 23 alineatul (3), divulgarea informațiilor privilegiate de către o persoană care intenționează să facă o licitație publică de cumpărare a titlurilor de valoare ale unei societăți sau o fuziune cu o societate către părțile deținătoare ale titlurilor de valoare constituie, de asemenea, o acțiune de sondare a pieței, cu condiția ca:
(a)
informațiile să fie necesare pentru ca părțile deținătoare ale titlurilor de valoare să își formeze o părere în legătură cu decizia de a oferi sau nu titlurile de valoare; și
(b)
disponibilitatea părților deținătoare ale titlurilor de valoare de a-și oferi titlurile de valoare este necesară în mod rezonabil pentru decizia de a face licitația publică de cumpărare sau fuziunea.
(3) Un participant la piață care dezvăluie informații apreciază, înainte de a efectua o sondare a pieței, dacă sondarea pieței va presupune divulgarea de informații privilegiate. Participantul la piață care divulgă informații ține o evidență scrisă a concluziei sale, specificând motivele aflate la baza acesteia. El oferă aceste evidențe scrise autorității competente, la cererea acesteia. Această obligație se aplică fiecărei divulgări de informații pe tot parcursul sondării pieței. Participantul la piață care divulgă informații actualizează evidențele scrise menționate în prezentul alineat.
(4) În sensul articolului 10 alineatul (1), divulgarea de informații privilegiate făcută în cursul unei sondări a pieței se consideră a fi făcută în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției unei persoane în cazul în care participantul la piață care divulgă informații respectă alineatele (3) și (5) din prezentul articol.
(5) În sensul alineatului (4), participantul la piață care divulgă informații trebuie, înainte de divulgare:
(a)
să obțină consimțământul persoanei căreia îi este adresată sondarea de piață de a primi informații privilegiate;
(b)
să informeze persoana căreia îi este adresată sondarea de piață că îi va fi interzis să utilizeze acele informații sau să încerce să utilizeze acele informații prin achiziționarea sau cedarea, în nume propriu sau în numele unei terțe părți, direct sau indirect, a instrumentelor financiare la care se referă informațiile respective;
(c)
să informeze persoana căreia îi este adresată sondarea de piață că îi va fi interzis să utilizeze acele informații sau să încerce să utilizeze acele informații prin anularea sau modificarea unui ordin deja plasat legat de instrumentele financiare la care se referă informațiile respective; și
(d)
să informeze persoana căreia îi este adresată sondarea de piață că odată cu acceptarea primirii informațiilor este obligată să păstreze informațiile confidențiale.
Participantul la piață care divulgă informații realizează și ține o evidență a tuturor informațiilor furnizate persoanei căreia îi este adresată sondarea de piață, inclusiv a informațiilor furnizate în conformitate cu literele (a)-(d) din primul paragraf, precum și a identității potențialilor investitori cărora le-au fost divulgate informațiile, incluzând, dar fără a se limita la, persoanele juridice și fizice care acționează în numele potențialului investitor, precum și data și ora fiecărei divulgări. Participantul la piață care divulgă informații transmite evidența autorităților competente la solicitarea acestora.
(6) În cazul în care informațiile divulgate în cursul unei sondări a pieței încetează să mai fie informații privilegiate în conformitate cu evaluarea făcută de participantul la piață care divulgă informații, acesta informează destinatarul cât mai curând posibil cu privire la acest fapt.
Participantul la piață care divulgă informații ține o evidență a informațiilor furnizate în conformitate cu prezentul alineat și o transmite autorităților competente la cerere.
(7) Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului articol, persoana căreia îi este adresată sondarea de piață evaluează singură dacă se află în posesia unor informații privilegiate sau dacă încetează să mai fie în posesia unor informații privilegiate.
(8) Participantul la piață care divulgă informații păstrează evidențele menționate la prezentul articol o perioadă de cel puțin cinci ani.
(9) Pentru a asigura armonizarea consecventă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili modalitățile și procedurile adecvate și cerințele legate de păstrarea evidențelor care să le permită persoanelor respectarea cerințelor stabilite la alineatele (4), (5), (6) și (8).
ESMA înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate în primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
(10) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a determina sistemele și modelele de notificare care trebuie utilizate de aceste persoane în vederea respectării cerințelor de la alineatele (4), (5), (6) și (8) de la prezentul articol, îndeosebi formatul precis al evidențelor menționate la alineatele (4)-(8) și mijloacele tehnice pentru comunicarea corespunzătoare a informațiilor menționate la alineatul (6) persoanei căreia îi este adresată sondarea de piață.
ESMA înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate în primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
(11) În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, ESMA publică orientări adresate persoanelor cărora le este adresată sondarea de piață, cu privire la:
(a)
factorii de care trebuie să țină seama astfel de persoane atunci când li se divulgă informații cu prilejul sondării de piață care să le permită să evalueze dacă informațiile au statut de informații privilegiate;
(b)
măsurile pe care trebuie să le ia astfel de persoane dacă li s-au divulgat informații privilegiate pentru a se conforma articolelor 8 și 10 din prezentul regulament; și
(c)
evidențele pe care trebuie să le țină astfel de persoane pentru a demonstra că au respectat articolele 8 și 10 din prezentul regulament.
Articolul 12
Manipularea pieței
(1) În sensul prezentului regulament, manipularea pieței reprezintă următoarele tipuri de activități:
(a)
efectuarea unei tranzacții, emiterea unui ordin de tranzacționare sau orice alt comportament care:
(i)
oferă sau poate oferi indicații false sau înșelătoare cu privire la oferta și cererea sau prețul unui instrument financiar, al unui contract spot pe mărfuri conex sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii; sau
(ii)
fixează sau poate fixa prețul unuia sau mai multor instrumente financiare, al unui contract spot pe mărfuri conexe sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii la un nivel anormal sau artificial,
cu excepția cazului în care persoana care a efectuat o tranzacție, a emis un ordin de tranzacționare sau a adoptat orice alt comportament demonstrează că tranzacția, ordinul sau comportamentul respectiv a fost îndeplinit din motive legitime și în conformitate cu o practică de piață acceptată stabilită în conformitate cu articolul 13;
(b)
efectuarea unei tranzacții, emiterea unui ordin de tranzacționare sau orice altă activitate sau comportament care influențează sau care poate influența prețul unuia sau mai multor instrumente financiare, al unui contract spot pe mărfuri conexe sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii, prin recurgerea la un procedeu fictiv sau la orice altă formă de înșelăciune sau artificiu;
(c)
difuzarea de informații prin mijloace de comunicare în masă, inclusiv prin internet sau prin orice alte mijloace, care dă sau poate da semnale false sau înșelătoare în legătură cu oferta sau cererea sau prețul unui instrument financiar, al unui contract spot pe mărfuri conex sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii sau determină sau poate determina prețul unuia sau mai multor instrumente financiare, al unui contract spot pe mărfuri conex sau al unui produs licitat pe baza unor certificate de emisii la un nivel anormal sau artificial, inclusiv răspândirea de zvonuri, în contextul în care persoana care a difuzat informațiile știa sau trebuia să știe că informațiile sunt false sau înșelătoare;
(d)
transmiterea de informații false sau înșelătoare sau furnizarea de date de intrare false sau înșelătoare în legătură cu o valoare de referință, în cazul în care persoana care a transmis informațiile sau a furnizat datele știa că sunt false sau înșelătoare, sau orice comportament care manipulează calcularea unei valori de referință.
(2) Următoarele comportamente sunt considerate, printre altele, manipulare a pieței:
(a)
faptul că una sau mai multe persoane acționează în colaborare pentru a-și asigura o poziție dominantă în raport cu oferta sau cererea unui instrument financiar, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza unor certificate de emisii, având sau putând avea drept efect stabilirea directă sau indirectă a prețului de cumpărare sau de vânzare sau crearea ori posibilitatea de creare a altor condiții inechitabile de tranzacționare;
(b)
faptul de a cumpăra sau vinde instrumente financiare în momentul deschiderii sau închiderii pieței, care are sau poate avea efectul de a induce în eroare investitorii care acționează pe baza prețurilor afișate, inclusiv pe baza prețurilor la închidere;
(c)
faptul de a plasa ordine către un loc de tranzacționare, inclusiv anularea sau modificarea acestora, prin orice mijloc disponibil de tranzacționare, inclusiv prin mijloace electronice, precum tranzacționarea algoritmică și de înaltă frecvență și care are unul dintre efectele menționate la alineatul (1) litera (a) sau (b), prin:
(i)
întreruperea sau amânarea funcționării sistemului de tranzacționare al locului de tranzacționare sau crearea condițiilor care pot provoca acest lucru;
(ii)
crearea de condiții în care este dificil pentru alte persoane să identifice ordine reale în sistemul de tranzacționare al locului de tranzacționare sau crearea condițiilor care pot provoca acest lucru, inclusiv prin introducerea ordinelor care conduc la supraîncărcarea sau destabilizarea carnetului de ordine; sau
(iii)
crearea sau posibilitatea de a crea un semnal fals sau înșelător cu privire la oferta sau cererea sau prețul unui instrument financiar, în special prin introducerea de ordine pentru a iniția sau accentua o tendință;
(d)
faptul de a profita de accesul regulat sau ocazional la mijloacele de comunicare în masă electronice sau tradiționale prin exprimarea unei opinii asupra unui instrument financiar, contract spot pe mărfuri conex sau produs licitat pe baza unor certificate de emisii (sau indirect asupra emitentului acestuia) după ce, în prealabil, s-a adoptat o poziție asupra acelui instrument financiar, contract spot pe mărfuri conex sau produs licitat pe baza unor certificate de emisii și de a profita în urma impactului opiniei exprimate asupra prețului respectivului instrument, contract spot sau produs licitat pe baza unor certificate de emisii, fără a fi făcut concomitent public, într-un mod corect și concret, conflictul de interese în cauză;
(e)
faptul de a cumpăra sau a vinde certificate de emisii sau instrumente derivate conexe pe o piață secundară anterior licitației desfășurate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010, fapt care are drept efect stabilirea prețului de închidere al licitației pentru produsele licitate la un nivel anormal sau artificial sau înșelarea participanților care ofertează în cadrul licitației.
(3) În scopul punerii în aplicare a prevederilor de la alineatul (1) literele (a) și (b) și fără a aduce atingere tipurilor de comportament prezentate la alineatul (2), anexa I definește în mod neexhaustiv o serie de indicatori referitori la utilizarea procedeelor fictive sau a altor forme de înșelăciune sau artificiu și o serie de indicatori referitori la semnale false sau înșelătoare și la stabilirea prețurilor.
(4) În cazul în care persoana care se încadrează la prevederile prezentului articol este o persoană juridică, prezentul articol se aplică, în conformitate cu dreptul intern, în egală măsură persoanelor fizice care participă la decizia de a efectua activități în numele persoanei juridice în cauză.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35, precizând indicatorii enumerați în cadrul anexei I în vederea clarificării elementelor acestora și pentru a ține cont de evoluțiile tehnice care au loc pe piețele financiare.
Articolul 13
Practici de piață acceptate
(1) Interdicția de la articolul 15 nu se aplică activităților menționate la articolul 12 alineatul (1) litera (a), cu condiția ca persoana care a inițiat o asemenea tranzacție, a plasat un ordin de tranzacționare sau a avut orice alt comportament demonstrează că asemenea tranzacție, ordin sau comportament a avut la bază motive legitime și este în conformitate cu o practică de piață acceptată, stabilită în conformitate cu prezentul articol.
(2) O autoritate competentă poate stabili o practică de piață acceptată ținând cont de următoarele condiții:
(a)
dacă practica de piață prevede un nivel de transparență substanțial în raport cu piața;
(b)
dacă practica de piață asigură în mare măsură elemente de siguranță în ceea ce privește funcționarea legilor pieței și interacțiunea adecvată dintre cerere și ofertă;
(c)
dacă practica de piață are un impact pozitiv asupra lichidității și eficienței pieței;
(d)
dacă practica de piață ține seama de mecanismele de tranzacționare ale pieței respective și permite participanților la această piață să reacționeze în mod rapid și adecvat la noua situație de piață creată de practica respectivă;
(e)
dacă practica de piață nu presupune riscuri pentru integritatea piețelor direct sau indirect afiliate din cadrul Uniunii pe care se tranzacționează instrumentul financiar în cauză, indiferent dacă piețele respective sunt reglementate sau nu;
(f)
concluziile oricărei anchete privind practica de piață în cauză, realizată de orice autoritate competentă sau de o altă autoritate, în special în cazul în care practica în cauză încalcă normele sau reglementările destinate prevenirii abuzului de piață sau codurile de conduită, indiferent dacă este vorba de piața în cauză sau de piețe direct sau indirect afiliate în cadrul Uniunii; și
(g)
caracteristicile structurale ale pieței în cauză, printre altele caracterul său reglementat sau nu, tipurile de instrumente financiare tranzacționate și tipurile de participanți la această piață, inclusiv importanța relativă a participării investitorilor cu amănuntul.
O practică de piață care a fost stabilită de o autoritate competentă ca fiind practică de piață acceptată pe o anumită piață nu este considerată ca fiind aplicabilă altor piețe, cu excepția cazului în care autoritățile competente pentru astfel de piețe au acceptat oficial acea practică în temeiul prezentului articol.
(3) Autoritatea competentă notifică ESMA și celelalte autorități competente, anterior stabilirii unei practici de piață acceptate în conformitate cu alineatul (2), cu privire la intenția sa de a stabili o practică de piață acceptată și oferă detalii ale evaluării efectuate în conformitate cu criteriile prevăzute la alineatul (2). O astfel de notificare se transmite cu cel puțin trei luni înainte de data la care practica de piață acceptată este prevăzută să intre în vigoare.
(4) În termen de două luni de la primirea notificării, ESMA emite un aviz autorității competente care a transmis notificarea în care evaluează compatibilitatea practicii de piață acceptate cu alineatul (2) și cu standardele tehnice de reglementare adoptate în conformitate cu alineatul (7). ESMA evaluează, de asemenea, dacă stabilirea unei practici de piață acceptate nu ar amenința încrederea pieței în piața financiară a Uniunii. Avizul se publică pe site-ul internet al ESMA.
(5) În cazul în care o autoritate competentă stabilește o practică de piață acceptată care contravine avizului ESMA emis în conformitate cu alineatul (4), aceasta publică o notificare în care expune pe larg motivele pentru care a procedat astfel pe site-ul său în termen de 24 de ore de la stabilirea practicii de piață acceptate, inclusiv de ce practica de piață acceptată nu amenință încrederea pieței.
(6) În cazul în care o autoritate competentă consideră că o altă autoritate competentă a stabilit o practică de piață care nu îndeplinește criteriile stabilite la alineatul (2), ESMA acordă asistență autorităților respective pentru a ajunge la un acord, în conformitate cu prerogativele sale conferite de articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
În cazul în care autoritățile competente în cauză nu ajung la un acord, ESMA poate lua o decizie în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(7) În vederea asigurării unei armonizări consecvente a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care specifică criteriile, procedura și cerințele pentru stabilirea unei practici de piață acceptate în temeiul alineatelor (2), (3) și (4), precum și cerințele pentru menținerea sa, încetarea sa sau modificarea condițiilor privind acceptarea sa.
ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
(8) Autoritățile competente analizează în mod regulat și cel puțin o dată la doi ani practicile de piață acceptate pe care le-au stabilit, în special ținând seama de evoluțiile semnificative ale mediului de piață în cauză, cum ar fi modificări ale regulilor de tranzacționare sau ale infrastructurii pieței, pentru a putea decide dacă să le mențină, să le înceteze sau să modifice condițiile privind acceptarea lor.
(9) ESMA publică pe site-ul său o listă cu practicile de piață acceptate și statele membre în care acestea sunt aplicabile.
(10) ESMA monitorizează aplicarea practicilor de piață acceptate și transmite Comisiei un raport anual în care descrie modul în care acestea sunt aplicate pe piețele în cauză.
(11) În termen de trei luni de la intrarea în vigoare a standardelor tehnice de reglementare menționate la alineatul (7), autoritățile competente notifică către ESMA practicile de piață acceptate pe care le-au stabilit înainte de 2 iulie 2014.
Practicile de piață acceptate menționate în primul paragraf din prezentul alineat se aplică în continuare în statul membru în cauză până la luarea unei decizii de către autoritatea competentă în legătură cu continuarea practicilor respective în conformitate cu avizul ESMA în conformitate cu alineatul (4).
Articolul 14
Interzicerea utilizării abuzive și a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate
O persoană nu trebuie:
(a)
să participe sau să încerce să participe la practici de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate;
(b)
să recomande ca o altă persoană să participe la practici de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau să convingă o altă persoană să participe la utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate; sau
(c)
să divulge în mod neautorizat informații privilegiate.
Articolul 15
Interzicerea manipulării pieței
O persoană nu trebuie să participe sau să încerce să participe la practici de manipulare a pieței.
Articolul 16
Prevenirea și identificarea abuzului de piață
(1) Operatorii de piață și societățile de investiții care gestionează activitatea unui loc de tranzacționare stabilesc și mențin modalități, sisteme și proceduri menite să prevină și să detecteze utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, manipularea pieței și tentativele de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, în conformitate cu articolele 31 și 54 din Directiva 2014/65/UE.
O persoană la care se face referire la primul paragraf raportează fără întârziere autorității competente de la locul de tranzacționare ordinele și tranzacțiile, inclusiv orice anulare sau modificare a acestora, care ar putea constitui o utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate, o manipulare a pieței sau o tentativă de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau de manipulare a pieței.
(2) Orice persoană care prin profesia sa pregătește sau efectuează tranzacții creează și menține modalități, sisteme și proceduri de detectare și raportare a ordinelor și tranzacțiilor suspecte. În cazul în care persoana respectivă suspectează în mod justificat că un ordin sau o tranzacție cu orice instrument financiar, fie că este emis sau efectuat într-un loc de tranzacționare, fie în afara acestuia, ar putea constitui o utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate, o manipulare a pieței sau o tentativă de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau de manipulare a pieței, ea va informa fără întârziere autoritatea competentă astfel cum se menționează la alineatul (3).
(3) Fără a se aduce atingere articolului 22, persoanele care prin profesia lor pregătesc sau efectuează tranzacții se supun normelor de notificare ale statului membru în care se află sediul lor social, administrația centrală sau sucursala. Notificarea se adresează autorității competente a statului membru respectiv.
(4) Autoritățile competente menționate la alineatul (3) cărora le sunt notificate operațiuni și tranzacții suspecte transmit de îndată această informație autorităților competente de la locurile de tranzacționare în cauză.
(5) În vederea asigurării unei armonizări consecvente a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a)
modalitățile, sistemele și procedurile adecvate care să le permită persoanelor respectarea cerințelor stabilite la alineatele (1) și (2); și
(b)
modelele de notificare care trebuie utilizate de aceste persoane în vederea respectării cerințelor de la alineatele (1) și (2).
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este delegată Comisiei.
CAPITOLUL 3
CERINȚE PRIVIND PUBLICAREA
Articolul 17
Publicarea informațiilor privilegiate
(1) Un emitent trebuie să facă publice, de îndată ce este posibil, informații privilegiate care se referă în mod direct la emitentul respectiv.
Emitentul se asigură că informațiile privilegiate sunt publicate într-un mod care să permită accesul rapid și evaluarea completă, corectă și promptă a informațiilor de către public și, dacă este cazul, de Mecanismul desemnat oficial menționat în articolul 21 din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului (24). Emitentul nu combină publicarea informațiilor privilegiate cu comercializarea propriilor activități. Emitentul postează și menține pe site-ul său de internet pe o perioadă de cel puțin cinci ani toate informațiile privilegiate pe care este necesar să le facă publice.
Prezentul articol se aplică emitenților care au solicitat sau aprobat ca instrumentele lor financiare să fie admise la tranzacționare pe o piață reglementată într-un stat membru sau, în cazul instrumentelor tranzacționate numai în cadrul unui MTF sau al unui OTF, emitenților care au aprobat tranzacționarea cu instrumentele lor financiare în cadrul unui MTF sau al unui OTF sau care au solicitat permisiunea de tranzacționare a instrumentelor lor financiare în cadrul unui MTF dintr-un stat membru.
(2) Un participant la piața certificatelor de emisii face publice în mod eficient și rapid informații privilegiate privind certificatele de emisii pe care le deține referitor la activitatea sa comercială, inclusiv activități de aviație, astfel cum se menționează în anexa I la Directiva 2003/87/CE, sau instalații în sensul articolului 3 litera (e) din respectiva directivă, pe care participantul în cauză sau compania-mamă a sa sau întreprinderile conexe le dețin(e) sau le controlează, sau pentru aspectele operaționale pentru care participantul în cauză sau compania-mamă a sa sau întreprinderile conexe răspund(e) în întregime sau parțial. În ceea ce privește instalațiile, astfel de divulgări includ informații relevante asupra capacității și utilizării instalațiilor, inclusiv disponibilitatea planificată și neplanificată a instalațiilor.
Primul paragraf nu se aplică participanților la piața certificatelor de emisii în cazul în care instalațiile sau activitățile de aviație pe care participantul le deține, le controlează sau pentru care este responsabil au înregistrat în anul anterior emisii care nu au depășit valoarea minimă de dioxid de carbon echivalent și, în cazul în care desfășoară activități de ardere, au înregistrat o putere termică nominală care nu a depășit valoarea minimă.
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35, în ceea ce privește stabilirea unui prag minim de dioxid de carbon echivalent și a unui prag minim pentru puterea termică nominală în vederea aplicării derogării prevăzute la paragraful al doilea din prezentul alineat.
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 prin care se specifică autoritatea competentă pentru notificările menționate la alineatele (4) și (5) din prezentul articol.
(4) Un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii poate amâna pe propria răspundere publicarea informațiilor privilegiate numai dacă sunt îndeplinite toate condiții de mai jos:
(a)
publicarea imediată ar putea prejudicia interesele legitime ale emitentului sau participantului la piața certificatelor de emisii;
(b)
amânarea publicării nu este susceptibilă să inducă în eroare publicul;
(c)
emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii poate asigura confidențialitatea informațiilor respective.
În cazul unui proces prelungit care are loc în etape și care este menit să producă sau care are ca rezultat o anumită circumstanță sau un anumit eveniment, un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii poate pe propria răspundere să amâne publicarea informațiilor privilegiate asociate acestui proces, sub rezerva literelor (a), (b) și (c) din primul paragraf.
În cazul în care un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii a amânat publicarea informațiilor privilegiate, astfel cum se menționează în prezentul alineat, acesta trebuie să informeze autoritatea competentă menționată la alineatul (3) că publicarea informațiilor a fost amânată și să furnizeze o explicație scrisă privind modul în care au fost îndeplinite condițiile stabilite prin acest alineat, de îndată ce informațiile au fost făcute publice. Alternativ, statele membre pot prevedea ca explicația respectivă să trebuiască a fi pusă la dispoziție numai la solicitarea autorității competente menționate la alineatul (3).
(5) Pentru a menține stabilitatea sistemului financiar, un emitent care este o instituție de credit sau o instituție financiară poate amâna pe propria răspundere publicarea informațiilor privilegiate, inclusiv informații legate de o problemă temporară de lichiditate și, în special, necesitatea de a primi asistență temporară pentru rezolvarea problemei de lichiditate din partea băncii centrale sau a unor împrumutători de ultimă instanță, dacă sunt întrunite toate condițiile de mai jos:
(a)
publicarea informațiilor privilegiate antrenează riscul de a submina stabilitatea financiară a emitentului și a sistemului financiar;
(b)
amânarea publicării este în interesul public;
(c)
se poate asigura confidențialitatea informațiilor respective; și
(d)
autoritatea competentă menționată la alineatul (3) a fost de acord cu amânarea constatând îndeplinirea condițiilor de la literele (a), (b) și (c).
(6) În sensul alineatului (5) literele (a)-(d), un emitent notifică autoritatea competentă menționată la alineatul (3) în legătură cu intenția sa de a amâna publicarea informațiilor privilegiate și oferă dovezi privind îndeplinirea condițiilor prevăzute la literele (a), (b) și (c) din alineatul (5). Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) se consultă, după caz, cu banca centrală națională sau cu autoritatea în domeniul macroprudențial, dacă este instituită, sau, alternativ, cu următoarele autorități:
(a)
în cazul în care emitentul este o instituție de credit sau o societate de investiții, autoritatea desemnată în conformitate cu articolul 133 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (25);
(b)
în alte situații decât cele menționate la litera (a), orice altă autoritate națională responsabilă cu supravegherea emitentului.
Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) se asigură că publicarea informațiilor privilegiate este amânată numai pentru o perioadă necesară pentru a servi interesului public. Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) evaluează cel puțin săptămânal îndeplinirea în continuare a condițiilor prevăzute la literele (a), (b) și (c) din alineatul (5).
Dacă autoritatea competentă menționată la alineatul (3) nu este de acord cu amânarea publicării informațiilor privilegiate, emitentul face publice informațiile privilegiate imediat.
Prezentul alineat se aplică situațiilor în care emitentul nu decide să amâne publicarea informațiilor privilegiate în conformitate cu alineatul (4).
Trimiterile din prezentul alineat la autoritatea competentă menționată la alineatul (3) nu aduc atingere capacității autorității competente de a-și îndeplini funcțiile în oricare dintre modurile menționate la articolul 23 alineatul (1).
(7) În cazul în care publicarea informațiilor privilegiate a fost amânată în conformitate cu alineatul (4) sau (5) și confidențialitatea acestor informații privilegiate nu mai este asigurată, emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii face publice respectivele informații privilegiate cât mai curând posibil.
Prezentul alineat include situațiile în care un zvon se referă în mod explicit la o informație privilegiată a cărei publicare a fost amânată în conformitate cu alineatul (4) sau (5), dacă zvonul este suficient de precis pentru a indica faptul că nu mai este asigurată confidențialitatea informației respective.
(8) În cazul în care un emitent sau un participant la piața certificatelor de emisii, sau o persoană care acționează în nume propriu divulgă informații privilegiate unui terț în cadrul desfășurării normale a sarcinilor de serviciu, a profesiei sau a funcției, astfel cum se menționează la articolul 10 alineatul (1), persoana respectivă trebuie să facă publice informațiile integral și efectiv, fie simultan în cazul publicării intenționate, fie rapid în cazul publicării neintenționate. Prezentul alineat nu se aplică dacă persoana care obține informațiile are obligația de a păstra confidențialitatea, indiferent dacă această obligație se întemeiază pe un act cu putere de lege, act administrativ sau dispoziții statutare sau ale clauzelor contractuale.
(9) Informațiile privilegiate referitoare la emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe o piață de creștere pentru IMM-uri pot fi publicate pe site-ul internet al locului de tranzacționare, în loc să fie publicate pe site-ul internet al emitentului, în cazul în care locul de tranzacționare alege să ofere această facilitate pentru emitenții de pe piața respectivă.
(10) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili:
(a)
mijloacele tehnice de publicare în mod corespunzător a informațiilor privilegiate, astfel cum se menționează la alineatele (1), (2), (8) și (9); și
(b)
mijloacele tehnice pentru a amâna comunicarea informațiilor privilegiate, astfel cum se menționează la alineatele (4) și (5).
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare respective până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
(11) ESMA emite orientări vizând întocmirea unei liste neexhaustive a intereselor legitime ale emitenților potrivit alineatului (4) litera (a), precum și a situațiilor în care amânarea publicării informațiilor privilegiate este de natură să inducă publicul în eroare, astfel cum este menționat la alineatul (4) litera (b).
Articolul 18
Listele persoanelor care au acces la informații privilegiate
(1) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul acestora trebuie:
(a)
să stabilească o listă cu persoanele care au acces la informații privilegiate și care lucrează pentru ei în temeiul unui contract de muncă sau al altei forme de colaborare, care îndeplinesc sarcini prin intermediul cărora au acces la informații privilegiate, cum ar fi consultanți, contabili sau agenții de rating de credit (lista persoanelor care au acces la informații privilegiate);
(b)
să actualizeze lista persoanelor care au acces la informații privilegiate în mod regulat și cu promptitudine, în conformitate cu alineatul (4); și
(c)
să comunice lista persoanelor care au acces la informații privilegiate cât mai curând posibil autorităților competente la solicitarea acestora.
(2) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul lor ia toate măsurile rezonabile astfel încât orice persoană de pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate să recunoască în scris sarcinile legale și normative aferente, precum și cunoașterea sancțiunilor aplicabile în cazul utilizării abuzive și al divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate.
În cazul în care o altă persoană care acționează în numele sau în contul emitentului își asumă sarcina de a întocmi și a actualiza lista cu persoanele care au acces la informații privilegiate, emitentul rămâne pe deplin responsabil de respectarea prezentului articol. Emitentul menține permanent dreptul de acces la lista persoanelor care au acces la informații privilegiate.
(3) Lista persoanelor care au acces la informații privilegiate cuprinde cel puțin:
(a)
identitatea tuturor persoanelor care au acces la informații privilegiate;
(b)
motivele includerii persoanei respective pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate;
(c)
data și ora la care persoana respectivă a primit acces la informațiile privilegiate; și
(d)
data la care a fost întocmită lista cu persoanele care au acces la informații privilegiate.
(4) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul lor actualizează lista persoanelor care au acces la informații privilegiate cu promptitudine, menționând și data actualizării, în următoarele situații:
(a)
în caz de schimbare a motivului pentru care o persoană a fost înscrisă pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate;
(b)
în cazul în care apare o nouă persoană care are acces la informații privilegiate și trebuie, din acest motiv, înscrisă pe lista persoanelor care au acces la informații privilegiate; și
(c)
în cazul în care o persoană încetează să mai aibă acces la informații privilegiate.
La fiecare actualizare, se specifică data și ora la care s-a produs modificarea care a determinat actualizarea.
(5) Emitenții sau orice persoană care acționează în numele sau în contul lor păstrează lista persoanelor care au acces la informații privilegiate pentru o perioadă de cel puțin cinci ani de la întocmirea sau actualizarea acesteia.
(6) Emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe o piață de creștere pentru IMM-uri sunt scutiți de întocmirea unei liste a persoanelor care au acces la informații privilegiate, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:.
(a)
emitentul adoptă toate măsurile rezonabile pentru a asigura faptul că orice persoană care are acces la informații privilegiate are cunoștință de obligațiile stabilite prin lege sau norme și de sancțiunile aplicabile în cazul utilizării abuzive și a divulgării neautorizate a informațiilor privilegiate; și
(b)
emitentul poate furniza autorității competente, la cerere, lista persoanelor care au acces la informații privilegiate.
(7) Prezentul articol se aplică emitenților care au solicitat sau aprobat ca instrumente lor financiare să fie admise la tranzacționare pe o piață reglementată într-un stat membru sau, în cazul unui instrument tranzacționat numai în cadrul unui MTF sau al unui OTF, care au aprobat tranzacționarea cu instrumentele lor financiare în cadrul unui MTF sau al unui OTF sau care au solicitat permisiunea de tranzacționare a instrumentelor lor financiare în cadrul unui MTF dintr-un stat membru.
(8) Alineatele (1)-(5) din prezentul articol se aplică, de asemenea:
(a)
participanților la piața certificatelor de emisii în ceea ce privește informațiile privilegiate aferente certificatelor de emisii legate de operațiunile fizice ale participantului la piața certificatelor de emisii în cauză;
(b)
platformelor de licitație, adjudecătorilor și entităților de supraveghere a licitațiilor în raport cu licitațiile pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010.
(9) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formatul exact al listelor persoanelor care au acces la informații privilegiate și formatul în care se actualizează listele cu persoanele care au acces la informații privilegiate, menționate în prezentul articol.
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare respective până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 19
Tranzacții efectuate de personalul de conducere
(1) Persoanele care exercită responsabilități de conducere, precum și persoanele care au o legătură strânsă cu acestea notifică emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii și autoritatea competentă menționată la alineatul (2) al doilea paragraf cu privire la:
(a)
fiecare tranzacție efectuată pe seama lor în legătură cu acțiunile sau titlurile de creanță ale emitentului sau cu instrumente financiare derivate sau alte instrumente financiare conexe acestora, în ceea ce îi privește pe emitenți;
(b)
fiecare tranzacție efectuată pe seama lor în legătură cu certificate de emisii, produse licitate pe baza acestora sau instrumente financiare derivate conexe, în ceea ce îi privește pe participanții la piața certificatelor de emisii.
Notificările se fac cu promptitudine și nu mai târziu de trei zile lucrătoare de la data tranzacției.
Primul paragraf se aplică de îndată ce volumul total al tranzacțiilor a atins pragul fixat la alineatul (8) sau (9), după caz, în cursul unui an calendaristic.
(2) În sensul alineatului (1) și fără a aduce atingere dreptului fiecărui stat membru de a impune obligații de notificare, altele decât cele menționate în prezentul articol, toate tranzacțiile efectuate în contul propriu de către persoanele menționate la alineatul (1) sunt notificate de către aceste persoane autorităților competente.
Normele aplicabile notificărilor, pe care persoanele menționate la alineatul (1) trebuie să le respecte, sunt cele ale statului membru în care este înregistrat emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii. Notificările se fac în termen de trei zile lucrătoare de la data tranzacției către autoritatea competentă a statului membru respectiv. În cazul în care emitentul nu este înregistrat într-un stat membru, notificarea se face către autoritatea competentă a statului membru de origine, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2004/109/CE sau, în absența acesteia, către autoritatea competentă de la locul de tranzacționare.
(3) Emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii se asigură că informațiile notificate în conformitate cu alineatul (1) sunt publicate cu promptitudine și nu mai târziu de trei zile lucrătoare de la tranzacție, într-un mod care permite accesul rapid și nediscriminatoriu la aceste informații în conformitate cu standardele tehnice de punere în aplicare menționate la articolul 17 alineatul (10) litera (a).
Emitentul sau participantul la piața certificatelor de emisii utilizează mijloace media suficient de fiabile pentru a asigura cu succes difuzarea informațiilor către public pe tot cuprinsul Uniunii și, dacă este cazul, utilizează mecanismul desemnat oficial menționat în articolul 21 din Directiva 2004/109/CE.
Alternativ, dreptul intern poate prevedea că autoritatea competentă poate publica ea însăși informațiile.
(4) Prezentul articol se aplică emitenților care:
(a)
au solicitat sau aprobat ca instrumente lor financiare să fie admise la tranzacționare pe o piață reglementată; sau
(b)
în cazul unui instrument tranzacționat numai în cadrul unui MTF sau al unui OTF, au aprobat tranzacționarea cu instrumentele lor financiare în cadrul unui MTF sau al unui OTF sau au solicitat permisiunea de tranzacționare a instrumentelor lor financiare în cadrul unui MTF.
(5) Emitenții și participanții la piața certificatelor de emisii notifică în scris persoana care exercită responsabilități de conducere în legătură cu obligațiile care decurg din prezentul articol. Emitenții și participanții la piața certificatelor de emisii întocmesc o listă cu toate persoanele cu responsabilități de conducere și persoanele în relații strânse cu acestea.
Persoanele care exercită responsabilități de conducere notifică persoanele în relații strânse cu acestea în scris în legătură cu obligațiile care decurg din prezentul articol și păstrează un exemplar al notificării.
(6) O notificare a tranzacțiilor menționate la alineatul (1) conține următoarele informații:
(a)
numele persoanei;
(b)
motivul notificării;
(c)
numele emitentului în cauză sau al participantului la piața certificatelor de emisii;
(d)
descrierea și identitatea instrumentului financiar;
(e)
natura tranzacției (tranzacțiilor) (de exemplu, achiziție sau cedare), indicând dacă este legată de derularea programelor de opțiune pe acțiuni sau de exemplele specifice menționate la alineatul (7);
(f)
data și locul tranzacției (tranzacțiilor); și
(g)
prețul și volumul tranzacției (tranzacțiilor). În cazul unui contract de garanție reală mobiliară fără deposedare ai cărui termeni prevăd modificarea valorii acesteia, acest lucru ar trebui divulgat împreună cu valoarea sa la data contractului.
(7) În sensul alineatului (1), tranzacțiile care trebuie comunicate includ, de asemenea:
(a)
garantarea sau împrumutul instrumentelor financiare de către sau în numele unei persoane care exercită responsabilități de conducere sau cu care aceasta din urmă are relații strânse, la care se face referire la alineatul (1);
(b)
tranzacții efectuate de persoane care prin profesia lor pregătesc sau efectuează tranzacții sau de orice altă persoană care exercită responsabilități de conducere sau cu care aceasta din urmă are relații strânse, astfel cum este menționat la alineatul (1), inclusiv cazul în care se exercită drepturi discreționare;
(c)
tranzacții efectuate în contul unei polițe de asigurare de viață, definite în conformitate cu Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (26), în cazul în care:
(i)
titularul poliței este o persoană care exercită responsabilități de conducere sau o persoană care este în relații strânse cu persoana respectivă, astfel cum este menționat la alineatul (1);
(ii)
riscul investiției este suportat de titularul poliței; și
(iii)
titularul poliței are competența sau libertatea de a lua decizii de investiții legate de instrumente specifice legate de polița de asigurare de viață respectivă sau de a executa tranzacții privind instrumente specifice poliței de asigurare de viață respective.
În sensul literei (a), o garanție mobiliară sau o garanție similară asupra unei valori mobiliare, a unui instrument financiar în legătură cu depunerea instrumentului financiar într-un cont de custodie nu trebuie să fie notificată, cu excepția cazului când asemenea garanție mobiliară sau similară, de alt tip, este constituită în contul unei facilități de credit specifice.
În măsura în care un titular al unei polițe asociate unui contract de asigurare are obligația de a notifica tranzacții în conformitate cu prezentul alineat, obligația de notificare nu intră în sarcina societății de asigurări.
(8) Alineatul (1) se aplică oricăror tranzacții ulterioare odată ce a fost atinsă suma de 5 000 EUR pe durata unui an calendaristic. Pragul de 5 000 EUR se calculează însumând fără compensare toate tranzacțiile menționate la alineatul (1).
(9) O autoritate competentă poate decide să crească pragul stabilit la alineatul (8) la 20 000 EUR, caz în care informează ESMA de decizia sa de a adopta un prag mai înalt, oferind o justificare a deciziei sale cu trimitere specifică la condițiile pieței, înainte de a o aplica. ESMA publică pe site-ul său de internet lista pragurilor care se aplică în conformitate cu prezentul articol și justificările oferite de autoritățile competente pentru fixarea unor astfel de praguri.
(10) Prezentul articol se aplică și tranzacțiilor efectuate de persoane care exercită responsabilități de conducere în cadrul oricărei platforme de licitație, adjudecătorilor și entităților de supraveghere a licitațiilor implicate în licitații organizate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010, precum și persoanelor în relații strânse cu aceste persoane, în măsura în care tranzacțiile pe care le derulează implică certificate de emisii, instrumente financiare derivate ale acestora sau produse licitate pe baza acestora. Aceste persoane notifică tranzacția lor platformelor de licitație, adjudecătorilor și entităților de supraveghere a licitațiilor, după caz, și autorității competente atunci când platforma de licitație, adjudecătorul sau entitatea de supraveghere a licitațiilor, după caz, este înregistrată. Informațiile astfel notificate sunt făcute publice prin intermediul platformelor de licitație, adjudecătorilor, entităților de supraveghere și al autorității competente în conformitate cu alineatul (3).
(11) Fără a aduce atingere articolelor 14 și 15, o persoană care exercită responsabilități de conducere în cadrul unui emitent nu derulează nicio tranzacție în nume propriu sau în contul unei terțe părți, direct sau indirect, legată de acțiunile sau titlurile de creanță ale emitentului sau de instrumente financiare derivate sau de altă natură legate de acestea, pe durata unei perioade închise de 30 de zile calendaristice înainte de anunțarea unui raport financiar intermediar sau al unui raport financiar de sfârșit de an pe care emitentul are obligația să îl publice în conformitate cu:
(a)
normele locului de tranzacționare în care acțiunile emitentului sunt admise pentru tranzacționare; sau
(b)
dreptul intern.
(12) Fără a aduce atingere articolelor 14 și 15, un emitent poate permite unei persoane care exercită responsabilități de conducere să tranzacționeze în nume propriu sau în contul unei terțe părți pe o perioadă determinată, astfel cum este menționat la alineatul (11), fie:
(a)
judecând de la caz la caz, dată fiind existența unor împrejurări excepționale, precum probleme financiare grave, care impun vânzarea imediată a acțiunilor; fie
(b)
prin prisma caracteristicilor tranzacției implicate pentru tranzacții derulate în cadrul sau în legătură cu un sistem de alocare de acțiuni angajaților sau de economii, cu calificarea sau dreptul la acțiuni, sau cu tranzacții în care interesul generator de beneficii asociate titlului respectiv rămân neschimbate.
(13) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35, specificând împrejurările în care tranzacționarea pe durata unei perioade închise poate fi permisă de emitent, cu referire la alineatul (12), inclusiv situațiile în care acest lucru ar fi considerat excepțional și tipurile de tranzacții care ar justifica permisiunea de tranzacționare.
(14) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 35 în ceea ce privește precizarea tipurilor de tranzacții care duc la obligația menționată la alineatul (1).
(15) Pentru a asigura aplicarea în mod uniform a alineatului (1), ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare referitoare la formatul și modelul de document în care trebuie notificate și puse la dispoziția publicului informațiile menționate la alineatul (1).
ESMA trebuie să prezinte Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, este conferită Comisiei.
Articolul 20
Recomandări de investiții și statistici
(1) Persoanele care elaborează sau difuzează recomandări de investiții sau alte informații prin care recomandă sau sugerează o strategie de investiție iau măsurile rezonabile pentru a se asigura că informațiile sunt prezentate obiectiv și pentru a divulga interesele personale sau pentru a indica existența unor conflicte de interese în raport cu instrumentele financiare la care fac referire informațiile în cauză.
(2) Instituțiile publice care difuzează statistici sau previziuni susceptibile de a influența în mod semnificativ piețele financiare difuzează informațiile în cauză în mod obiectiv și transparent.
(3) Pentru a asigura armonizarea coerentă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili modalitățile tehnice pentru categoriile de persoane menționate la alineatul (1), pentru prezentarea în mod obiectiv a recomandărilor de investiții sau a altor informații prin care se recomandă sau se sugerează o anumită strategie de investiții și pentru divulgarea anumitor interese sau pentru a indica existența unor conflicte de interese.
ESMA prezintă Comisiei proiectele respective ale standardelor tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
Dispozițiile tehnice stabilite în standardele tehnice de reglementare menționate la alineatul (3) nu se aplică jurnaliștilor care fac obiectul unor reglementări echivalente corespunzătoare într-un stat membru, inclusiv al unei autoreglementări echivalente corespunzătoare, cu condiția ca acestea să aibă aceleași efecte ca dispozițiile tehnice menționate. Statele membre notifică Comisiei textul reglementărilor echivalente corespunzătoare respective.
Articolul 21
Divulgarea sau difuzarea informațiilor prin mass-media
În sensul aplicării articolului 10, a articolului 12 alineatul (1) litera (c) și a articolului 20, în cazul în care informațiile sunt divulgate sau difuzate și în cazul în care se fac și se difuzează recomandări în scopuri jurnalistice sau sub altă formă de exprimare în presă, aceste divulgări sau difuzări de informații sunt evaluate ținând cont de normele care reglementează libertatea presei și libertatea de exprimare în alte mijloace de comunicare în masă și de normele sau codurile care reglementează profesia de jurnalist, cu excepția cazului în care:
(a)
persoanele vizate sau persoanele apropiate lor beneficiază, direct sau indirect, de un avantaj sau de profituri din divulgarea sau difuzarea respectivelor informații; sau
(b)
informațiile sunt divulgate sau difuzate cu intenția de a induce în eroare piața și de a influența oferta, cererea sau prețul instrumentelor financiare.
CAPITOLUL 4
ESMA ȘI AUTORITĂȚILE COMPETENTE
Articolul 22
Autoritățile competente
Fără a aduce atingere competențelor autorităților judiciare, fiecare stat membru desemnează o autoritate competentă administrativă unică, în sensul prezentului regulament. Statele membre informează Comisia, ESMA și alte autorități competente din alte state membre în legătură cu autoritatea desemnată. Autoritatea competentă se asigură că prevederile prezentului regulament se aplică pe teritoriul său, referitor la toate acțiunile efectuate pe teritoriul său și la acțiunile efectuate în străinătate în raport cu instrumentele admise la tranzacționare pe o piață reglementată, pentru care s-a depus o solicitare de admitere la tranzacționare pe o astfel de piață, licitate pe o platformă de licitație sau care sunt tranzacționate în cadrul unui MTF sau al unui OTF care funcționează pe teritoriul său sau pentru care s-a depus solicitare de admitere la tranzacționare în cadrul unui MTF care funcționează pe teritoriul său.
Articolul 23
Atribuțiile autorităților competente
(1) Autoritățile competente își exercită funcțiile și prerogativele în oricare dintre modurile următoare:
(a)
direct;
(b)
în colaborare cu alte autorități sau cu alte întreprinderi de pe piață;
(c)
prin delegare către alte autorități sau alte întreprinderi de pe piață sub responsabilitate proprie;
(d)
prin sesizarea autorităților judiciare competente.
(2) Pentru a-și îndeplini atribuțiile în conformitate cu prezentul regulament, autoritățile competente dispun, conform dreptului intern, cel puțin de următoarele competențe de supraveghere și de investigație:
(a)
au acces la orice documente și date sub orice formă și dreptul de a primi sau de a face o copie a acestora;
(b)
solicită sau dispun transmiterea de informații din partea oricăror persoane, inclusiv a celor care intervin succesiv în emiterea ordinelor sau în efectuarea tranzacțiilor respective, precum și mandatarilor acestora și, dacă este necesar, citează și audiază orice astfel de persoană în vederea obținerii de informații;
(c)
referitor la instrumentele financiare derivate pe mărfuri, solicită informații de la participanții la piață cu privire la piețele spot conexe în conformitate cu formatele standardizate, obțin rapoarte privind tranzacțiile și au acces direct la sistemele traderilor;
(d)
să efectueze inspecții la fața locului și investigații în alte locații decât sediile private ale persoanelor fizice;
(e)
sub rezerva celui de al doilea paragraf, să intre în reședințele persoanelor fizice și în sediile persoanelor juridice pentru a confisca documente și date sub orice formă în cazul în care există bănuieli rezonabile că documente sau date legate de obiectul inspecției sau anchetei ar putea fi concludente pentru a dovedi utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței care încalcă prezentul regulament;
(f)
să înainteze cauza în vederea urmăririi penale;
(g)
să solicite înregistrări existente ale convorbirilor telefonice, ale comunicațiilor electronice și ale datelor de transfer deținute de societățile de investiții, instituțiile de creditare sau instituții financiare;
(h)
să solicite, în măsura în care dreptul intern permite acest lucru, înregistrări existente ale datelor de transfer deținute de operatorii de telecomunicații, dacă există bănuieli rezonabile privind o infracțiune și dacă aceste înregistrări ar putea fi concludente pentru investigarea unei încălcări a articolului 14 litera (a) sau (b) sau a articolului 15;
(i)
să solicite înghețarea sau punerea sub sechestru a activelor, sau ambele;
(j)
să suspende tranzacționarea instrumentului financiar în cauză;
(k)
să solicite încetarea temporară a oricărei practici pe care autoritatea competentă o consideră contrară prezentului regulament;
(l)
să interzică temporar exercitarea activității profesionale; și
(m)
să ia toate măsurile necesare pentru a asigura informarea corectă a publicului, printre altele, prin corectarea informațiilor false sau înșelătoare comunicate, inclusiv prin solicitarea oricărui emitent sau persoane care a publicat sau a difuzat informații false sau înșelătoare să facă o declarație de rectificare.
În cazul în care, conform dreptului intern, este necesară o autorizație prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru în cauză pentru a intra în spațiile persoanelor fizice și juridice menționate la litera (e) din primul paragraf, prerogativa menționată la litera respectivă este folosită numai după obținerea unei astfel de autorizații prealabile.
(3) Statele membre se asigură că sunt în vigoare măsurile corespunzătoare astfel încât autoritățile competente să fie învestite cu toate competențele necesare de supraveghere și de investigare pentru a-și îndeplini atribuțiile.
Prezentul regulament nu aduce atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative adoptate cu privire la licitațiile publice de cumpărare, la fuziuni și la alte tranzacții care afectează proprietatea sau controlul asupra societăților, reglementate de autoritățile de supraveghere desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2004/25/CE care impune respectarea unor cerințe suplimentare față de cerințele prezentului regulament.
(4) O persoană care pune informații la dispoziția autorității competente în conformitate cu prezentul regulament nu este considerată vinovată de încălcarea niciunei restricții privind divulgarea de informații impusă prin contract sau prin acte cu putere de lege și acte administrative și nu are niciun fel de obligații legale cu privire la notificarea respectivă.
Articolul 24
Cooperarea cu ESMA
(1) Autoritățile competente cooperează cu ESMA în sensul prezentului regulament, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(2) Autoritățile competente comunică ESMA, fără întârziere, toate informațiile necesare pentru ca aceasta să își îndeplinească atribuțiile în conformitate cu articolul 35 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(3) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formele schimburilor de informații, astfel cum se menționează la alineatul (2).
ESMA trebuie să prezinte Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 25
Obligația de a coopera
(1) Autoritățile competente cooperează între ele și cu ESMA atunci când este necesar pentru aplicarea prezentului regulament, exceptând cazul când se aplică una dintre excepțiile prevăzute la alineatul (2). Autoritățile competente oferă sprijin autorităților competente din alte state membre și ESMA. Mai exact, acestea efectuează schimburi de informații, în cel mai scurt timp, și cooperează la activitățile de investigație și de punere în aplicare.
Obligația de cooperare și asistență prevăzută la primul paragraf se aplică, de asemenea, în ceea ce privește Comisia în legătură cu schimbul de informații privind mărfurile care sunt produse agricole menționate în anexa I la TFUE.
Autoritățile competente și ESMA cooperează în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, îndeosebi cu articolul 35 din respectivul regulament.
În cazul în care statele membre au ales, în conformitate cu articolul 30 alineatul (1) al doilea paragraf, să prevadă sancțiuni penale pentru încălcările prezentului regulament menționate la articolul respectiv, se asigură că sunt luate măsurile adecvate pentru ca autoritățile competente să aibă toate competențele necesare pentru a coopera cu autoritățile judiciare din jurisdicția lor pentru a primi informații specifice în legătură cu anchete sau proceduri penale inițiate pentru posibile încălcări ale prezentului regulament și oferă același tip de informații altor autorități competente și ESMA pentru a-și îndeplini obligațiile de a coopera între ele și cu ESMA în sensul prezentului regulament.
(2) O autoritate competentă poate refuza să dea curs unei cereri de informații sau unei cereri de cooperare la o anchetă numai în următoarele situații excepționale, și anume în cazul în care:
(a)
comunicarea informațiilor relevante ar putea avea consecințe negative pentru securitatea statului membru solicitat, în special în ceea ce privește lupta împotriva terorismului și a altor infracțiuni grave;
(b)
satisfacerea cererii este de natură să afecteze propria anchetă sau activitățile de asigurare a ordinii publice sau, dacă este cazul, o anchetă penală;
(c)
s-a inițiat deja o procedură judiciară pentru aceleași fapte și împotriva acelorași persoane în fața autorităților statului membru solicitat; sau
(d)
s-a pronunțat deja o hotărâre definitivă împotriva persoanelor respective cu privire la aceleași fapte comise în statul membru solicitat.
(3) Autoritățile competente și ESMA cooperează cu Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) instituită în temeiul Regulamentului (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (27), precum și cu autoritățile naționale de reglementare din statele membre pentru a se asigura că normele relevante sunt aplicate în mod coordonat în cazul tranzacțiilor, ordinelor de tranzacționare sau al altor operațiuni sau comportamente care au legătură cu unul sau mai multe instrumente financiare care fac obiectul prezentului regulament și, de asemenea, care au legătură cu unul sau mai multe produse energetice angro cărora li se aplică dispozițiile articolelor 3, 4 și 5 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011. Autoritățile competente țin cont de elementele specifice din definițiile de la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 și de dispozițiile articolelor 3, 4 și 5 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 atunci când aplică articolele 7, 8 și 12 din prezentul regulament pentru instrumente financiare conexe produselor energetice angro.
(4) La cerere, autoritățile competente furnizează imediat orice informații necesare în scopul menționat la alineatul (1).
(5) Dacă o autoritate competentă are convingerea că se derulează sau s-au derulat activități care contravin prevederilor prezentului regulament pe teritoriul unui alt stat membru sau că se desfășoară acțiuni care afectează instrumentele financiare tranzacționate într-un loc de tranzacționare din alt stat membru, autoritatea sesizează autoritatea competentă din celălalt stat membru și ESMA într-un mod cât mai specific; sesizările cu privire la activitățile legate de produsele energetice angro se adresează ACER. Autoritățile competente din diferite state membre se consultă între ele și cu ESMA, iar referitor la produse energetice angro cu ACER, cu privire la măsurile corespunzătoare ce trebuie luate și se informează reciproc cu privire la evoluțiile intermediare importante. Acestea își coordonează activitățile pentru a evita o posibilă dublare sau suprapunere atunci când aplică sancțiuni administrative și alte măsuri administrative în cazurile transfrontaliere respective în conformitate cu articolele 30 și 31 și își acordă asistență în aplicarea deciziilor.
(6) Autoritatea competentă a unui stat membru poate solicita sprijinul unei autorități competente din alt stat membru referitor la inspecțiile la fața locului sau referitor la investigații.
O autoritate competentă solicitantă poate informa ESMA cu privire la orice solicitare la care se face referire la primul paragraf. În cazul unei investigații sau inspecții cu impact transfrontalier, dacă una dintre autoritățile competente o solicită, ESMA coordonează investigația sau inspecția.
În cazul în care o autoritate competentă primește o solicitare din partea unei autorități competente din alt stat membru de a efectua o inspecție la fața locului sau o investigație, acesta poate să acționeze după cum urmează:
(a)
să efectueze inspecția la fața locului sau investigația pe cont propriu;
(b)
să permită autorității competente care a transmis solicitarea să participe la inspecția la fața locului sau la investigație;
(c)
să permită autorității competente care a transmis solicitarea să efectueze inspecția la fața locului sau investigația pe cont propriu;
(d)
să desemneze auditori sau experți care să efectueze inspecția la fața locului sau investigația;
(e)
să efectueze anumite activități de supraveghere împreună cu celelalte autoritățile competente.
Autoritățile competente pot, de asemenea, coopera cu autoritățile competente ale altor state membre în legătură cu facilitarea recuperării sancțiunilor pecuniare.
(7) Fără a aduce atingere articolului 258 din TFUE, o autoritate competentă a cărei solicitare de informații sau de asistență în conformitate cu alineatele (1), (3), (4) și (5) nu este preluată într-o perioadă de timp rezonabilă sau a cărei solicitare de informații sau de asistență este respinsă poate sesiza ESMA cu privire la acea respingere sau acea lipsă de reacție într-o perioadă de timp rezonabilă.
În astfel de situații, ESMA poate acționa în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, fără a aduce atingere posibilității ESMA de a acționa în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(8) Autoritățile competente cooperează și fac schimburi de informații cu autoritățile naționale relevante și cu autoritățile de reglementare din țări terțe, autorități responsabile pentru piețele spot respective, atunci când au motive rezonabile să suspecteze că se desfășoară sau s-au desfășurat activități care constituie utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate, divulgare neautorizată a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței care încalcă prezentul regulament. Această cooperare asigură o perspectivă consolidată asupra piețelor financiare și spot și identifică și aplică sancțiuni pentru abuzurile între piețe și transfrontaliere.
Referitor la certificatele de emisii, cooperarea și schimbul de informații prevăzute la primul paragraf sunt asigurate și cu:
(a)
autoritatea de monitorizare a licitațiilor, referitor la licitațiile pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora, organizate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1031/2010; și
(b)
autoritățile competente, administratorii de registre, inclusiv administratorul central și alte organe publice însărcinate cu supravegherea conformității cu Directiva 2003/87/CE.
ESMA are un rol de facilitare și coordonare a cooperării și a schimbului de informații între autoritățile competente și autoritățile de reglementare din alte state membre și țări terțe. Atunci când este posibil, autoritățile competente vor încheia acorduri de cooperare cu autoritățile de reglementare din țări terțe, responsabile pentru piețele spot conexe în conformitate cu articolul 26.
(9) Pentru asigurarea condițiilor uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formalitățile de schimb de informații și asistență, astfel cum se menționează în prezentul articol.
ESMA transmite Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 26
Cooperarea cu țări terțe
(1) Atunci când este necesar, autoritățile competente ale statelor membre încheie acorduri de cooperare cu autoritățile competente de supraveghere din țări terțe cu privire la schimbul de informații cu autoritățile competente de supraveghere din țări terțe și aplicarea în țările terțe a obligațiilor care decurg din prezentul regulament. Aceste acorduri de cooperare asigură cel puțin un schimb eficient de informații care permite autorităților competente să își exercite atribuțiile în conformitate cu prezentul regulament.
Atunci când își propune să încheie un astfel de acord, o autoritate competentă informează ESMA și celelalte autorități competente.
(2) Atunci când este posibil, ESMA facilitează și coordonează elaborarea de acorduri de cooperare între autoritățile competente și autoritățile relevante de supraveghere din țările terțe.
Pentru asigurarea armonizării consecvente a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care conțin un model de text pentru acordurile de cooperare care urmează să fie utilizate de autoritățile competente din statele membre atunci când este posibil,.
ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 3 iulie 2015.
Competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la al doilea paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este delegată Comisiei.
Atunci când este posibil, ESMA facilitează și coordonează, de asemenea, schimbul dintre autoritățile competente de informații obținute de la autoritățile de supraveghere din țări terțe care pot fi utile pentru adoptarea măsurilor luate în conformitate cu articolele 30 și 31.
(3) Autoritățile competente încheie acorduri de cooperare care să prevadă schimbul de informații cu autorități de supraveghere din țări terțe doar cu condiția ca informațiile divulgate să facă obiectul unor garanții de respectare a secretului profesional cel puțin echivalente cu cele prevăzute la articolul 27. Un astfel de schimb de informații trebuie să aibă drept scop îndeplinirea sarcinilor autorităților competente respective.
Articolul 27
Secretul profesional
(1) Orice informații confidențiale primite, schimbate sau transmise în temeiul prezentului regulament fac obiectul condițiilor de respectare a secretului profesional prevăzute la alineatele (2) și (3).
(2) Toate informațiile care fac obiectul unor schimburi între autoritățile competente în conformitate cu prezentul regulament și care privesc condițiile de tranzacționare sau operaționale și alte chestiuni economice sau personale sunt considerate confidențiale și intră sub incidența obligației de secret profesional, cu excepția cazului în care autoritatea competentă precizează, la momentul comunicării, că astfel de informații pot fi divulgate sau a cazului în care divulgarea lor este necesară pentru proceduri judiciare.
(3) Obligația de respectare a secretului profesional se aplică pentru toate persoanele care lucrează sau au lucrat pentru autoritatea competentă sau pentru orice autoritate sau întreprindere de pe piață căreia autoritatea competentă i-a delegat competențele sale, inclusiv pentru auditorii și experții contractați de autoritatea competentă. Informațiile care fac obiectul obligației de respectare a secretului profesional nu pot fi divulgate niciunei alte persoane sau autorități, exceptând cazurile în care se invocă temeiul dispozițiilor dreptului Uniunii sau ale dreptului intern.
Articolul 28
Protecția datelor
În ceea ce privește procedurile de prelucrare a datelor cu caracter personal în cadrul prezentului regulament, autoritățile competente își îndeplinesc sarcinile prevăzute de prezentul regulament în conformitate cu dreptul intern, regulamentele și actele administrative de transpunere a Directivei 95/46/CE. În ceea ce privește procedurile de prelucrare a datelor cu caracter personal de către ESMA în cadrul prezentului regulament, ESMA respectă prevederile Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
Datele cu caracter personal se păstrează pe o perioadă de maximum cinci ani.
Articolul 29
Divulgarea datelor cu caracter personal către țări terțe
(1) Autoritatea competentă a unui stat membru poate transfera date cu caracter personal unei țări terțe numai dacă sunt îndeplinite prevederile Directivei 95/46/CE și numai în anumite cazuri. Autoritatea competentă se asigură că transferul este necesar pentru aplicarea prezentului regulament și că țara terță nu comunică datele unei alte țări terțe decât dacă primește un acord expres în scris de la autoritatea competentă a statului membru și îndeplinește condițiile impuse de aceasta.
(2) Autoritatea competentă dintr-un stat membru poate divulga date cu caracter personal primite de la o autoritate competentă dintr-un alt stat membru unei autorități de supraveghere dintr-o țară terță numai dacă a primit acordul expres al autorității competente care i-a transmis datele și dacă, atunci când este cazul, datele sunt divulgate numai în scopul pentru care acea autoritate competentă și-a dat acordul.
(3) În cazul în care un acord de cooperare prevede schimbul de date cu caracter personal, acordul respectiv respectă dreptul intern, regulamentele și actele administrative de transpunere a Directivei 95/46/CE.
CAPITOLUL 5
MĂSURI ȘI SANCȚIUNI ADMINISTRATIVE
Articolul 30
Sancțiuni administrative și alte măsuri administrative
(1) Fără a aduce atingere sancțiunilor penale și competențelor de supraveghere ale autorităților competente în conformitate cu articolul 23, statele membre conferă autorităților competente, în conformitate cu dreptul intern, atribuțiile necesare pentru a lua sancțiuni administrative și alte măsuri administrative adecvate în ceea ce privește cel puțin următoarele încălcări:
(a)
încălcări ale articolelor 14 și 15, articolului 16 alineatele (1) și (2), articolului 17 alineatele (1), (2), (4),(5) și (8), articolului 18 alineatele (1)-(6), articolului 19 alineatele (1), (2), (3), (5), (6), (7) și (11) și articolului 20 alineatul (1); și
(b)
necooperare în cadrul unei investigații sau al unei solicitări menționată la articolul 23 alineatul (2).
Până la 3 iulie 2016, statele membre pot decide să nu stabilească reguli privind sancțiunile administrative menționate la primul paragraf în cazul în care încălcările menționate la primul paragraf litera (a) sau (b) sunt supuse sancțiunilor penale în dreptul lor intern. Dacă decid astfel, statele membre transmit în detaliu Comisiei și ESMA secțiunile relevante din dreptul lor penal.
Până la 3 iulie 2016, statele membre transmit în detaliu Comisiei și ESMA normele la care se face referire la primul și al doilea paragraf. Statele membre înștiințează în cel mai scurt timp Comisia și ESMA dacă apar orice modificări ulterioare a acestora.
(2) Statele membre se asigură, în conformitate cu dreptul intern, că autoritățile competente au atribuțiile necesare pentru a lua cel puțin următoarele sancțiuni administrative și cel puțin următoarele măsuri administrative în cazul încălcărilor menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (a):
(a)
un ordin prin care se solicită persoanei responsabile de încălcare să înceteze practicile respective și să nu le mai repete;
(b)
restituirea profiturilor obținute din încălcare sau a pierderilor evitate prin aceasta, în măsura în care acestea pot fi stabilite;
(c)
o avertizare publică care indică persoana responsabilă de încălcare și natura încălcării;
(d)
retragerea sau suspendarea autorizației în cazul societăților de investiții;
(e)
o interdicție temporară de a mai deține funcții de conducere în societăți de investiții a unei persoane care exercită responsabilități de conducere într-o societate de investiții sau oricărei alte persoane fizice care se face responsabilă de încălcare;
(f)
în situația unor încălcări repetate ale articolului 14 sau 15, o interdicție permanentă de a mai deține funcții de conducere în societăți de investiții a unei persoane care exercită responsabilități de conducere într-o societate de investiții sau oricărei alte persoane fizice care se face responsabilă de încălcare;
(g)
o interdicție temporară de a tranzacționa pe cont propriu a unei persoane care exercită responsabilități de conducere într-o societate de investiții sau oricărei alte persoane fizice care se face responsabilă de încălcare;
(h)
sancțiuni pecuniare administrative maxime egale cu până la de trei ori valoarea profiturilor obținute sau a pierderilor evitate ca urmare a încălcării, în cazul în care acestea pot fi stabilite;
(i)
pentru persoanele fizice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin:
(i)
5 000 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb din 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 14 și 15;
(ii)
1 000 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb din 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 16 și 17; și
(iii)
500 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb din 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 18, 19 și 20; și
(j)
pentru persoanele juridice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin:
(i)
15 000 000 EUR sau 15 % din cifra de afaceri anuală totală a persoanei juridice potrivit ultimelor situații financiare disponibile aprobate de organul de conducere sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb de la 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 14 și 15;
(ii)
2 500 000 EUR sau 2 % din cifra de afaceri anuală totală potrivit ultimelor situații financiare disponibile aprobate de organul de conducere sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb de la 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 16 și 17; și
(iii)
1 000 000 EUR sau, pentru statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de schimb de la 2 iulie 2014, pentru încălcări ale articolelor 18, 19 și 20.
Trimiterile la autoritatea competentă de la prezentul alineat nu aduc atingere capacității autorității competente de a-și îndeplini funcțiile în alte moduri menționate la articolul 23 alineatul (1).
În sensul primului paragraf litera (j) punctele (i) și (ii), în cazul în care persoana juridică este o întreprindere-mamă sau o filială a unei întreprinderi care trebuie să întocmească conturi financiare consolidate în temeiul Directivei 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (28), cifra de afaceri anuală totală relevantă este cifra de afaceri anuală totală sau tipul de venit în conformitate cu directivele contabile relevante - Directiva 86/635/CEE a Consiliului (29) pentru bănci și Directiva 91/674/CEE a Consiliului (30) pentru societăți de asigurări - pe baza ultimelor situații financiare consolidate disponibile aprobate de organul de conducere al întreprinderii-mamă superioare.
(3) Statele membre pot prevedea ca autoritățile competente să dispună de alte competențe de sancționare, în plus față de cele menționate la alineatul (2), și să poată stabili un nivel mai ridicat al sancțiunilor decât cel stabilit la respectivul alineat.
Articolul 31
Exercitarea competențelor de supraveghere și aplicarea sancțiunilor
(1) Statele membre se asigură că, atunci când decid tipul și nivelul sancțiunilor administrative, autoritățile competente țin cont de toate circumstanțele relevante, inclusiv, după caz:
(a)
gravitatea și durata încălcării;
(b)
gradul de responsabilitate a persoanei responsabile pentru încălcare;
(c)
puterea economică a persoanei responsabile pentru încălcare, indicată, de exemplu, de cifra de afaceri totală a unei persoane juridice sau de venitul anual al unei persoane fizice;
(d)
importanța profiturilor cumulate sau a pierderilor evitate de persoana responsabilă pentru încălcare, în măsura în care acestea se pot determina;
(e)
măsura în care persoana responsabilă pentru încălcare cooperează cu autoritățile competente, fără a aduce atingere necesității de a reține profitul obținut sau pierderile evitate de această persoană;
(f)
încălcări anterioare ale persoanei responsabile pentru încălcare; și
(g)
măsurile luate de către persoana responsabilă pentru încălcare, pentru a împiedica repetarea încălcării.
(2) În exercitarea prerogativelor lor de a aplica sancțiuni administrative și alte măsuri administrative în temeiul articolului 30, autoritățile competente cooperează strâns pentru a garanta că prerogativele lor de supraveghere și anchetare și sancțiunile administrative pe care le aplică, precum și celelalte măsuri administrative pe care le adoptă sunt eficiente și corespunzătoare în temeiul prezentului regulament. Ele își coordonează activitățile în conformitate cu articolul 25 pentru a evita o dublare sau suprapunere atunci când își exercită prerogativele lor de supraveghere și anchetare și când aplică sancțiuni administrative și amenzi în cazuri transfrontaliere.
Articolul 32
Raportarea încălcărilor
(1) Statele membre se asigură că autoritățile competente instituie mecanisme eficace care permit raportarea încălcărilor efective sau potențiale ale prezentului regulament către autoritățile competente.
(2) Mecanismele menționate la alineatul (1) includ cel puțin:
(a)
proceduri specifice de primire a rapoartelor privind încălcările și măsurile luate ca reacție la acestea, inclusiv stabilirea de canale de comunicare sigure pentru asemenea rapoarte;
(b)
la locul de muncă, protecție adecvată pentru persoanele care lucrează în temeiul unui contract de muncă și care raportează încălcări sau sunt acuzate de încălcări împotriva represaliilor, discriminării sau a altor tipuri de tratament incorect; și
(c)
protecția datelor cu caracter personal atât ale persoanei care raportează încălcarea, cât și ale persoanei fizice care ar fi săvârșit încălcarea, inclusiv protecție legată de păstrarea confidențialității privind identitatea lor, în toate etapele procedurii, fără a aduce atingere obligației de a divulga aceste date impuse de dreptul intern în contextul unor anchete sau al unor acțiuni în instanță ulterioare.
(3) Statele membre solicită angajatorilor care desfășoară activități reglementate de către reglementarea în domeniul serviciilor financiare să instituie proceduri la nivel intern corespunzătoare pentru ca angajații lor să raporteze încălcările prezentului regulament.
(4) Statele membre pot oferi stimulente financiare pentru persoanele care furnizează informații relevante privind posibile încălcări ale prezentului regulament care să fie oferite în conformitate cu dreptul intern, în cazul în care aceste persoane nu au alte obligații legale sau contractuale preexistente de a raporta astfel de informații și în condițiile în care informațiile sunt noi și au ca rezultat aplicarea unei sancțiuni administrative sau penale sau adoptarea unei alte măsuri administrative pentru încălcarea prezentului regulament.
(5) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, măsuri de detaliere a procedurilor la care se face referire la alineatul (1), inclusiv modalitățile de raportare și de întocmire a rapoartelor de follow-up și măsuri de protecție a persoanelor care lucrează cu contract de muncă, precum și măsuri privind protecția datelor personale. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 36 alineatul (2).
Articolul 33
Schimbul de informații cu ESMA
(1) Autoritățile competente furnizează anual ESMA informații agregate referitoare la toate sancțiunile administrative și alte măsuri administrative aplicate de autoritățile competente, în conformitate cu articolele 30, 31 și 32. ESMA publică aceste informații într-un raport anual. Autoritățile competente mai furnizează anual către ESMA informații agregate referitoare la toate anchetele administrative întreprinse în conformitate cu articolele respective.
(2) În cazul în care statele membre au prevăzut, în conformitate cu articolul 30 alineatul (1) al doilea paragraf, sancțiuni penale pentru încălcările menționate la respectivul articol, autoritățile competente ale acestora furnizează anual ESMA date anonimizate și agregate referitoare la toate anchetele penale întreprinse și la sancțiunile penale impuse de autoritățile judiciare în conformitate cu articolele 30, 31 și 32. ESMA publică informațiile privind sancțiunile penale impuse într-un raport anual.
(3) În cazul în care a făcut publice sancțiuni administrative sau penale sau alte măsuri administrative, autoritatea competentă notifică simultan aceste măsuri către ESMA.
(4) Dacă o sancțiune administrativă sau penală sau altă măsură administrativă se referă la o societate de investiții autorizată în conformitate cu Directiva 2014/65/UE, ESMA adaugă o trimitere la sancțiunea sau măsura publicată în registrul societăților de investiții instituit în temeiul articolului 5 alineatul (3) din directiva respectivă.
(5) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formalitățile de schimb de informații, astfel cum se menționează în prezentul articol.
ESMA prezintă Comisiei proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare până la 3 iulie 2016.
Competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este conferită Comisiei.
Articolul 34
Publicarea deciziilor
(1) Sub rezerva celui de al treilea paragraf, autoritățile competente publică orice decizie de a impune o sancțiune administrativă sau altă măsură administrativă aplicată pentru încălcarea prezentului regulament pe site-ul lor de internet imediat după ce persoana căreia îi este aplicabilă decizia respectivă a fost informată în legătură cu decizia respectivă. Publicarea include cel puțin informații referitoare la tipul și natura încălcării și la identitatea persoanelor cărora le este aplicabilă decizia.
Primul paragraf nu se aplică deciziilor de impunere a unor măsuri de investigare.
În cazul în care o autoritate competentă consideră că ar fi disproporționată publicarea identității persoanelor juridice cărora li se aplică decizia sau a datelor cu caracter personal ale unei persoane fizice, ca urmare a unei evaluări de la caz la caz a proporționalității publicării acestor date, sau în cazul în care o astfel de publicare ar pune în pericol o anchetă în curs sau stabilitatea piețelor financiare, autoritatea competentă acționează în unul dintre următoarele moduri:
(a)
amână publicarea deciziei până când motivele amânării încetează să fie valabile;
(b)
publică decizia cu titlu anonim în conformitate cu dreptul intern, în cazul în care o astfel de publicare asigură protecția eficace a datelor cu caracter personal în cauză;
(c)
nu publică decizia, în cazul în care autoritatea competentă este de părere că publicarea în conformitate cu litera (a) sau (b) va fi insuficientă pentru a garanta:
(i)
că stabilitatea piețelor financiare nu este amenințată; sau
(ii)
proporționalitatea publicării unor asemenea decizii față de luarea unor măsuri considerate a fi de mai mică gravitate.
În cazul în care decide publicarea deciziei cu titlu anonim astfel cum se menționează la litera (b) din al treilea paragraf, autoritatea competentă poate amâna publicarea datelor relevante pentru o perioadă rezonabilă de timp, dacă se poate preconiza că motivele care au stat la baza publicării cu titlu anonim vor înceta să existe în cursul acelei perioade.
(2) În cazul în care decizia face obiectul unui recurs în fața autorităților judiciare, administrative sau a altei autorități, autoritățile competente publică de asemenea pe site-ul lor de internet, fără întârziere, această informație și orice informație ulterioară cu privire la rezultatul recursului respectiv. Mai mult, orice decizie de anulare a unei decizii care face obiectul unui recurs este, de asemenea, publicată.
(3) Autoritățile competente se asigură că orice decizie care este publicată în temeiul prezentului articol este menținută accesibilă pe site-ul lor de internet pentru o perioadă de cel puțin cinci ani de la publicare. Datele cu caracter personal incluse în informațiile astfel publicate sunt menținute pe site-ul de internet al autorității competente numai pe perioada impusă de normele aplicabile privind protecția datelor.
CAPITOLUL 6
ACTE DELEGATE ȘI ACTE DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 35
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei sub rezerva condițiilor stabilite în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 6 alineatele (5) și (6), articolul 12 alineatul (5), articolul 17 alineatul (2) al treilea paragraf, articolul 17 alineatul (3) și articolul 19 alineatele (13) și (14) este conferită Comisiei pe o perioadă nedeterminată de la 2 iulie 2014.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 6 alineatele (5) și (6), articolul 12 alineatul (5), articolul 17 alineatul (2) al treilea paragraf, articolul 17 alineatul (3) și articolul 19 alineatele (13) și (14) poate fi revocată oricând de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 6 alineatele (5) și (6), articolului 12 alineatul (5), articolului 17 alineatul (2) al treilea paragraf, articolului 17 alineatul (3) sau articolului 19 alineatele (13) și (14) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de trei luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 36
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul european pentru valori mobiliare instituit prin Decizia 2001/528/CE a Comisiei (31). Comitetul respectiv este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL 7
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 37
Abrogarea Directivei 2003/6/CE și a normelor de punere în aplicare a acesteia
Directiva 2003/6/CE și Directivele 2004/72/CE (32), 2003/125/CE (33) și 2003/124/CE (34) ale Comisiei și Regulamentul (CE) nr. 2273/2003 al Comisiei (35) se abrogă de la 3 iulie 2016. Trimiterile la Directiva 2003/6/CE se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa II la prezentul regulament.
Articolul 38
Raport
Până la de 3 iulie 2019, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la aplicarea prezentului regulament, împreună cu o propunere legislativă de modificare, dacă este necesar. Raportul respectiv evaluează, inter alia:
(a)
oportunitatea introducerii unor norme comune privind necesitatea ca toate statele membre să prevadă sancțiuni administrative pentru utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate și manipularea pieței;
(b)
măsura în care definiția informațiilor privilegiate este suficientă pentru a acoperi toate informațiile relevante pentru autoritățile competente pentru a putea combate cu succes abuzul de piață;
(c)
justețea condițiilor în care este reglementată interdicția de a tranzacționa în conformitate cu articolul 19 alineatul (11) pentru a identifica eventuale alte împrejurări în care ar trebui să aplice interdicția;
(d)
posibilitatea de a institui un cadru la nivelul Uniunii pentru supravegherea între piețe a carnetului de ordine în legătură cu abuzul de piață, inclusiv recomandări pentru un astfel de cadru; și
(e)
domeniul de aplicare al dispozițiilor referitoare la valorile de referință.
În sensul literei (a) din primul paragraf, ESMA realizează o cartografiere a aplicării sancțiunilor administrative și, în cazul în care statele membre au decis, în temeiul articolului 30 alineatul (1) al doilea paragraf, să prevadă sancțiunile penale menționate la respectivul articol pentru încălcările prezentului regulament, a respectivelor sancțiuni penale aplicate în statele membre. Cartografierea mai cuprinde și orice date puse la dispoziție în conformitate cu articolul 33 alineatele (1) și (2).
Articolul 39
Intrarea în vigoare și aplicarea
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Se aplică de la 3 iulie 2016, cu excepția articolului 4 alineatele (4) și (5), a articolului 5 alineatul (6), a articolului 6 alineatele (5) și (6), a articolului 7 alienatul (5), a articolului 11 alineatele (9), (10) și (11), a articolului 12 alineatul (5), a articolului 13 alineatele (7) și (11), a articolului 16 alineatul (5), a articolului 17 alineatul (2) al treilea paragraf, a articolului 17 alineatele (3), (10) și (11), a articolului 18 alineatul (9), a articolului 19 alineatele (13), (14) și (15), a articolului 20 alineatul (3), articolului 24 alineatul (3), a articolului 25 alineatul (9), a articolului 26 alineatul (2) al doilea, al treilea și al patrulea paragraf, a articolului 32 alineatul (5) și a articolului 33 alineatul (5), care se aplică de la 2 iulie 2014.
(3) Statele membre iau măsurile necesare pentru respectarea articolelor 22, 23 și 30, a articolului 31 alineatul (1) și articolelor 32 și 34 până la 3 iulie 2016.
(4) Trimiterile din prezentul regulament la Directiva 2014/65/UE și Regulamentul (UE) nr. 600/2014 se citesc înainte de 3 ianuarie 2017 ca trimiteri la Directiva 2004/39/CE în conformitate cu tabelul de corespondență prevăzut în anexa IV la Directiva 2014/65/UE, în măsura în care tabelul de corespondență conține referiri la Directiva 2004/39/CE.
În cazul în care prevederile prezentului regulament fac trimitere la OTF-uri, piețe de creștere pentru IMM-uri, certificate de emisii sau produse licitate pe baza acestora, aceste prevederi nu se aplică OTF-urilor, piețelor de creștere pentru IMM-uri, certificatelor de emisii sau produselor licitate pe baza acestora, până la 3 ianuarie 2017.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 16 aprilie 2014.