РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/428 НА КОМИСИЯТА
от 10 март 2015 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 и Регламент (ЕС) № 1063/2010 по отношение на правилата за произход, отнасящи се до схемата от общи тарифни преференции и преференциални тарифни мерки за определени държави или територии
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), изменен с Регламент (ЕС) № 1063/2010 (3) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 530/2013 (4) предвижда да бъде реформиран начинът, по който се удостоверява произходът на стоките за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции („ОСП“). С реформата се въведе система за удостоверяване на произхода от страна на самите износители, регистрирани за тази цел от държавите бенефициери или от държавите членки, чието привеждане в действие бе отложено до 1 януари 2017 г. Тъй като износителите най-добре познават произхода на своите продукти, е целесъобразно от тях да се изисква да предоставят пряко на своите клиенти изявления за произход. Това е основополагащият принцип на реформата. С цел да се позволи на държавите бенефициери и на държавите членки да регистрират износители, Комисията следва да създаде електронна система за регистрирани износители („системата REX“).
(2)
Изяснени са някои допълнителни изисквания на системата REX. Тези изисквания налагат необходимостта от изменение на някои разпоредби, отнасящи се до правилата за произход по ОСП.
(3)
Норвегия и Швейцария също предоставят едностранни тарифни преференции за внос от държавите бенефициери. В хода на обсъжданията, проведени от Комисията с Норвегия и Швейцария в съответствие с разрешението на Комисията, получено от Съвета, да предоговори с тези две държави съществуващите споразумения (5) относно взаимното признаване на заместващи доказателства за произход и удължаването на срока на прилагането на двустранната кумулация към материали с произход от Норвегия и Швейцария, бе договорено, че Норвегия и Швейцария също ще прилагат системата за регистрирани износители и ще използват системата REX. Същата възможност следва да бъде предоставена на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2454/93. С цел да се осигури правилното функциониране на сътрудничеството между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция, следва да бъдат въведени необходимите корекции.
(4)
Вносител, който използва изявление за произход, следва да е в състояние да провери валидността на номера на регистриран износител на регистрирания износител, който го е издал. Ето защо данните от системата REX следва да бъдат публикувани на публичен уебсайт.
(5)
Съществуващите правила относно системата за регистрирани износители трябва да започнат да се прилагат от 1 януари 2017 г. За да не се допусне тези правила да бъдат засегнати във фазата на тяхното прилагане, измененията, въведени с настоящия регламент, следва да започнат да се прилагат преди тази дата.
(6)
Съгласно действащите правила, единствено износителите в държавите бенефициери и в Съюза отговарят на изискванията за регистрация. Тъй като Норвегия и Швейцария, както и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, ще прилагат системата за регистрирани износители, техните износители следва също така да имат възможността да се регистрират, за да имат право да изготвят изявления за произход в контекста на двустранната кумулация или да изготвят заместващи изявления за произход в контекста на повторното експедиране на стоки.
(7)
Сега действащите правила относно сроковете за създаването на системата REX не отчитат в достатъчна степен способността на държавите бенефициери да управляват процедурата по регистрация и да приведат системата в действие от 2017 г. Поради това следва да се предвидят преходни мерки и подход на постепенно въвеждане до 31 декември 2019 г. с възможност за шестмесечен период на удължаване. От 30 юни 2020 г., за да имат право на преференциално тарифно третиране по ОСП, всички пратки, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност надхвърля 6 000 EUR, ще трябва да бъдат придружени от изявление за произход, изготвено от регистриран износител.
(8)
Комисията, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки, както и на Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, трябва да имат достъп до съхранените в системата данни. С цел да се гарантира подходяща защита на личните данни, следва да бъдат определени подробни правила, които се отнасят специално за обхвата на достъпа и целите на обработката на тези данни, както и правото на износителите да получат изменение, заличаване или блокиране на посочените данни.
(9)
Настоящият регламент не следва по никакъв начин да засяга степента на защита на лицата във връзка с обработката на лични данни съгласно разпоредбите на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и националното право, с което се прилага посочената директива, като по-специално не променя нито задълженията на държавите членки, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Съюза, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7) при изпълнение на задълженията им.
(10)
Срокът за съхранение на данните за регистриран износител, чиято регистрация е отменена, следва да се определи, като се вземе предвид действителната необходимост от съхраняване на тези данни, както и вече определеният в законодателствата на държавите членки срок на съхранение.
(11)
Правилата относно разделянето на пратки следва да се коригират, за да се поясни, че към разделяне на пратките може да се пристъпи само когато то се извършва от износителите или на тяхна отговорност.
(12)
В условията за издаване със задна дата на сертификати за произход, формуляр A, следва да се предвиди допълнителният случай, в който крайното местоназначение на продуктите се определя по време на транспортирането или съхранението на продуктите, както и след евентуално разделяне.
(13)
Доколкото статусът на някои държави в ОСП се промени на 1 януари 2015 г. от този на държава бенефициер на статус на държава, която отговаря на условията, компетентните органи на тези държави вече няма да могат да издават сертификатите за произход, формуляр A,за стоки с произход от друга държава от същата регионална група, която все още е държава бенефициер, както са го правели по-рано в съответствие с член 86, параграф 4, втората и третата алинея. С цел да се позволи на износителите на стоки от държавите бенефициери да продължат да превозват стоките си по редовните си търговски маршрути през държавите, които са променили статуса си, без прекъсване през периода от 1 януари 2015 г. до датата на влизане в сила на настоящия регламент, измененията на правилата за издаване със задна дата на сертификатите, формуляр A, следва да се прилагат със задна дата, считано от 1 януари 2015 г.
(14)
Съгласно настоящите правила, процедури и методи на административно сътрудничество, приложими докато бъде приведена в действие системата за регистрирани износители, държавите бенефициери износители, по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки, извършват подходящи проверки, ако процедурата по проверката или някоя друга налична информация сочи, че правилата за произход са били нарушени. Същото задължение следва да продължи да се прилага и след като започне прилагането на системата за регистрирани износители.
(15)
С цел да се гарантира правната сигурност, преходните правила относно прилагането на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители, определени понастоящем в Регламент за изменение (ЕС) № 1063/2010, следва да бъдат включени пряко в Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(16)
В част II от приложение 13а следва да бъде въведена нова позиция на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, както и свързаните с нея правила, така че да се вземат предвид облеклата и допълненията за облекла, различни от трикотажните или плетените (позиция 62), но които имат трикотажни или плетени части.
(17)
След добавянето на испански език към езиците, на които може да бъде изготвено изявление за произход, приложение 13г, посочено в член 95, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. следва да бъде изменено, като се добави текст на испански език на изявлението за произход.
(18)
Приложение 17 следва да се измени, за да се въведе допустимо отклонение по широчина, до което сертификатите за произход, формуляр А, може да не отговарят на изискванията по отношение на размерите. Същевременно следва да се измени списъкът на държавите, които приемат сертификатите за произход, формуляр А, за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции, като се добави Хърватия.
(19)
Член 109 следва да бъде допълнен с разпоредба относно одобряването на клетка 7 на сертификата за движение EUR. 1 и декларациите върху фактури, която следва да съдържа допълнителни указания за изясняване на правната рамка, съгласно която тези доказателства са издадени или изготвени.
(20)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1)
Добавя се член 66а, както следва:
„Член 66а
1. Членове 68 - 71 и членове 90 - 97й се прилагат от датата на прилагане на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители („системата за регистрираните износители“) от държавите бенефициери и държавите членки.
2. Членове 97к - 97ц се прилагат докато държавите бенефициери и държавите членки издават съответно сертификати за произход, формуляр А, и сертификати за движение EUR. 1, или техните износители съставят декларации върху фактури, в съответствие с членове 91 и 91а.“
2)
Член 67 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 букви м) и н) се заменят със следното:
„м)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата на производство; когато трябва да бъде установена стойността на използваните материали с произход, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;
н)
„цена франко завода“ означава цената франко завода (EX Works), платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата на производство, цената франко завода означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;“
б)
В параграф 1 букви ф) и ц) се заменят със следното:
„ф)
„регистриран износител“ означава:
i)
износител, който е установен в държава бенефициер и е регистриран пред компетентните органи на тази държава бенефициер за целите на износа на продукти по схемата - за Съюза или за друга държава бенефициер, с която е възможна регионална кумулация на произхода; или
ii)
износител, който е установен в държава членка и е регистриран пред компетентните органи на тази държава членка за целите на износа на продукти с произход от Съюза, които ще бъдат използвани като материали в държава бенефициер по двустранна кумулация; или
iii)
лице, извършващо повторна експедиция на стоки, което е установено в държава членка и е регистрирано пред митническите органи на тази държава членка за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход с цел повторна експедиция на продукти с произход за друго място в рамките на митническата територия на Съюза, или, когато е приложимо, за Норвегия, Швейцария или Турция („регистрирано лице, извършващо повторна експедиция“);
х)
„изявление за произход“ означава изявление, изготвено от износителя или лицето, извършващо повторна експедиция на стоките, в което се посочва, че обхванатите от него продукти отговарят на правилата за произход по схемата.“
в)
Добавя се следният параграф 3:
„3. За целите на параграф 1, буква ф), когато износителят е представляван за целите на извършването на формалностите по износа и представителят на износителя също е регистриран износител, този представител не може да използва своя собствен регистрационен номер на износител.“
3)
В член 68 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите бенефициери представят на Комисията текста на поетия ангажимент, посочен в параграф 1, най-малко три месеца преди датата, на която те възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.“
4)
Член 69 се заменя със следното:
„Член 69
1. Държавите бенефициери съобщават на Комисията органите, разположени на тяхна територия, които са:
а)
част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на правителството и притежават правомощия да регистрират износители в системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
част от правителствените органи на съответната държава и отговарят за осигуряването на административното сътрудничество с Комисията и митническите органи на държавите членки, както е предвидено в настоящия раздел.
Те съобщават на Комисията имената и адресите и данните за връзка с тези органи. Съобщението се изпраща до Комисията най-късно три месеца преди датата, на която държавите бенефициери възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.
Държавите бенефициери незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.
2. Държавите членки съобщават на Комисията имената, адресите и данните за връзка на своите митнически органи, които:
а)
са компетентни да регистрират износители и лица, които извършват повторна експедиция на стоки, в рамките на системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
отговарят за осигуряване на административното сътрудничество с компетентните органи на държавите бенефициери, както е предвидено в настоящия раздел.
Съобщението се изпраща на Комисията в срок до 30 септември 2016 г.
Държавите членки незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.“
5)
Вмъкват се следните членове 69а, 69б и 69в:
„Член 69а
1. Комисията създава системата REX и я предоставя за ползване от 1 януари 2017 г.
2. След получаване на пълния формуляр за заявление, посочен в приложение 13в, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки определят незабавно номер на регистриран износител на износителя или, когато е уместно, на лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, и въвеждат в системата REX номера на регистриран износител, регистрационните данни и датата, от която съответната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
Когато компетентните органи считат, че информацията, предоставена в заявлението, е непълна, те незабавно информират износителя за това.
Компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки актуализират системно данните, регистрирани от тях. Те променят тези данни веднага след като бъдат информирани от регистрирания износител в съответствие с член 93.
Член 69б
1. Комисията взема мерки за осигуряване на достъп до системата REX в съответствие с настоящия член.
2. Комисията има достъп за справка с всички данни.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери имат достъп за справка до данните за износителите, регистрирани от тях.
4. Митническите органи на държавите членки имат достъп за справка с данните, регистрирани от тях, от митническите органи на други държави членки и от компетентните органи на държавите бенефициери, както и от Норвегия, Швейцария и Турция. Достъпът до данните се използва за целите на проверката на декларациите по член 68 от Кодекса или за разглеждането на декларациите по член 78, параграф 2 от Кодекса.
5. Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на компетентните органи на държавите бенефициери.
Доколкото съгласно споразумението, посочено в член 97ж, Норвегия и Швейцария са постигнали договореност със Съюза за споделяне на системата REX, Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на митническите органи на тези държави. Защитен достъп до системата REX се предоставя и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
6. Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, компетентните органи на държавата бенефициер запазват достъпа си до системата REX толкова дълго, колкото е необходимо, за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения в съответствие с член 71.
7. Комисията предоставя следната информация на разположение на обществеността със съгласието, предоставено от износителя чрез неговия подпис в клетка 6 на формуляра, посочен в приложение 13в:
а)
наименование на регистрирания износител;
б)
адрес по местоустановяване на регистрирания износител;
в)
данни за контакт, както е посочено в клетка 2 на формуляра, посочен в приложение 13в;
г)
примерно описание на стоките, които отговарят на изискванията за преференциално третиране, включително примерен списък с позициите или главите по Хармонизираната система, както е указано в клетка 4 от формуляра, посочен в приложение 13в;
д)
EORI номер или идентификационен номер на търговеца (TIN) на регистрирания износител.
Отказът да се подпише клетка 6 не представлява основание за отказ на регистрация на износителя.
8. Комисията винаги предоставя следните данни на разположение на обществеността
а)
номера на регистрирания износител;
б)
датата, от която регистрацията е валидна;
в)
датата на прекратяване на регистрацията, ако е уместно;
г)
информация дали регистрацията се прилага и към износ за Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия;
д)
датата на последната синхронизация между системата REX и публичния уебсайт.
Член 69в
1. Данните, регистрирани в системата REX, се обработват единствено за целите на прилагането на схемата, както е посочено в настоящия раздел.
2. На регистрираните износителите се предоставя информацията, определена в член 11, параграф 1, букви а) - д) от Регламент (ЕО) № 45/2001 или в член 10 от Директива 95/46/ЕО. В допълнение към това им се предоставя и следната информация:
а)
информация относно правното основание за операциите по обработка, за които са предназначени данните;
б)
срок за съхранение на данните;
Тази информация се предоставя на регистрираните износители чрез известие, приложено към заявлението за получаване на статус на регистриран износител, посочено в приложение 13в.
3. Всеки компетентен орган в държава бенефициер, посочен в член 69, параграф 1, буква а), и всеки митнически орган в държава членка, посочена в член 69, параграф 2, буква а), който е въвел данни в системата REX, се счита за администратор по отношение на обработката на тези данни.
Комисията се счита за съвместен администратор по отношение на обработката на всички данни, за да се гарантира, че регистрираният износител ще получи правата си.
4. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на данни, които се съхраняват в системата REX, изброени в приложение 13в и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие със законодателството за защита на данните, транспониращо Директива 95/46/ЕО, на държавата членка, която съхранява техните данни.
5. Държави членки, които възпроизвеждат в националните си системи данните от системата REX, до която имат достъп, актуализират възпроизвежданите данни.
6. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на регистрационните им данни от Комисията се упражняват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
7. Всяко искане на регистриран износител да упражни правото си на достъп, поправка, заличаване или блокиране на данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, се представя на администратора на данни и се обработва от него.
Когато регистрираният износител е представил такова искане до Комисията, без да се е опитал да получи правата си от администратора на данни, Комисията препраща това искане до администратора на данните на регистрирания износител.
Ако регистрираният износител не успее да получи правата си от администратора на данни, регистрираният износител представя това искане на Комисията в качеството ѝ на администратор. Комисията има право да поправи, заличи или блокира тези данни.
8. Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите съответни компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху регистрационните данни.
Като действат в обхвата на своите съответни компетенции те обменят помежду си полезна информация, подпомагат се взаимно при извършването на одити и проверки, разглеждат трудностите при тълкуването или прилагането на настоящия регламент, изучават проблемите, свързани с упражняването на независимия надзор или при упражняването на правата на субектите на данни, разработват заедно хармонизирани предложения за съвместни решения за всеки проблем и при необходимост съдействат за повишаване на осведомеността относно правата, свързани със защитата на данните.“
6)
Членове 70 и 71 се заменят със следното:
„Член 70
Комисията ще публикува на своя уебсайт датите, на които държавите бенефициери започнат да прилагат системата за регистрирани износители. Комисията ще актуализира информацията.
Член 71
Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, задължението за осигуряване на административно сътрудничество, установено в членове 69 и 69а, член 86, параграф 10, и член 97ж, продължава да се прилага за тази държава или територия за период от три години, считано от датата на нейното заличаване от посоченото приложение.“
7)
Член 74 се заменя със следното:
„Член 74
1. Продуктите, декларирани за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, са същите като изнесените от държавата бенефициер, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са били променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, или операции по добавяне или поставяне на маркировки, етикети, пломби или друга документация, за да се гарантира съответствието със специфичните вътрешни изисквания, приложими в Съюза, преди да бъдат декларирани за допускане за свободно обращение.
2. Продуктите, внасяни в държава бенефициер за целите на кумулацията по член 84, 85 или 86, са същите като изнесените от държавата, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, преди да бъдат декларирани за съответния митнически режим в държавата на вноса.
3. Продуктите могат да бъдат съхранявани, при условие че остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
4. Разделянето на пратки се допуска, когато се извършва от износителя или на негова отговорност, при условие че въпросните стоки остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
5. Изискванията по параграфи 1 - 4 се считат за изпълнени, освен ако митническите органи имат основание да смятат противното; в такъв случай митническите органи могат да поискат от декларатора да представи доказателство за изпълнение на изискванията, което може да бъде дадено под всякаква форма, включително чрез представяне на транспортни документи, които имат силата на договор, като товарителници или фактическо или конкретно доказателство, основаващо се на маркировката или номерирането на опаковките или всяко друго доказателство, свързано със самите стоки.“
8)
В член 84, като втора алинея се добавя следното:
„Подраздели 2 и 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.“
9)
Член 86 се изменя, както следва:
а)
параграф 2, буква а) се заменя със следното:
„а)
към момента на износа на продукта за Съюза държавите, участващи в кумулацията, са държавите бенефициери, за които преференциалният режим не е бил временно преустановен в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012;“
б)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„Следната държава се посочва като държава на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Съюза, или - до влизането в действие на системата на регистрирани износители - издадено от органите на държавата бенефициер на износа:
-
при продукти, изнасяни без допълнителна обработка или преработка - държавата бенефициер, посочена върху доказателствата за произход, предвидени в член 95а, параграф 1 или в член 97м, параграф 5, третото тире;
-
при продукти, изнасяни след допълнителна обработка или преработка - държавата на произход, определена съгласно втора алинея.“
в)
добавя се следният параграф 10:
„10. Подраздел 2, членове 90, 91, 92, 93, 94, 95 и подраздел 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от една държава бенефициер за друга държава бенефициер за целите на регионалната кумулация.“
10)
В член 88 параграф 1 се заличава.
11)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 5 се заменя със следното:
„Подраздел 5
Процедури при износ в държавата бенефициер и в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
12)
Членове 90 - 95 се заменят със следното:
„Член 90
1. Схемата се прилага в следните случаи:
а)
за стоки, отговарящи на изискванията на настоящия раздел, които се изнасят от регистриран износител;
б)
за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, които се изнасят от какъвто и да било износител, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR.
2. Стойността на продуктите с произход в пратката, е стойността на всички продукти с произход в една пратка, която е предмет на изявление за произход, изготвено в държавата на износа.
Член 91
1. Държавите бенефициери започват регистрацията на износителите на 1 януари 2017 г.
Въпреки това, когато държавата бенефициер не е в състояние да започне регистрацията на тази дата, тя съобщава на Комисията в писмена форма до 1 юли 2016 г., че регистрацията на износителите се отлага до 1 януари 2018 г. или 1 януари 2019 г.
2. В продължение на период от дванадесет месеца след датата, на която държавата бенефициер започва регистрацията на износителите, компетентните органи на тази държава бенефициер продължават да издават сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите, които все още не са регистрирани към момента на искането за издаване на сертификат.
Без да се засягат разпоредбите на член 97к, параграф 5, сертификатите за произход, формуляр А, издадени в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се считат за приемливи в Съюза като доказателство за произход, ако са издадени преди датата на регистрацията на съответния износител.
Компетентните органи на държава бенефициер, която среща затруднения и не може да приключи процеса по регистрация в рамките на горепосочения дванадесетмесечен период, могат да поискат от Комисията неговото удължаване. Това удължаване не може да надвишава шест месеца.
3. Независимо дали износителите в дадена държава бенефициер са регистрирани или не, те изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която държавата бенефициер възнамерява да започне регистрацията на износителите.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
4. Всички държави бенефициери прилагат системата за регистрирани износители, считано не по-късно от 30 юни 2020 г.
Член 91а
1. На 1 януари 2017 г. митническите органи на държавите членки започват регистрация на износителите и на лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, установени на тяхна територия.
2. Считано от 1 януари 2018 г. митническите органи във всички държави членки прекратяват издаването на сертификати за движение EUR.1 за целите на кумулацията по член 84.
3. До 31 декември 2017 г. митническите органи на държавите членки издават сертификати за движение EUR.1 или заместващи сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите или от лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, които все още не са регистрирани. Това се прилага и когато продуктите с произход, изпратени за Съюза, са придружени от изявления за произход, изготвени от регистриран износител в държава бенефициер.
4. Износителите от Съюза, независимо дали са регистрирани или не, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от 1 януари 2017 г.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
5. Лица, които извършват повторна експедиция на стоки, които са регистрирани, могат да изготвят заместващи изявления за произход от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5. Тази разпоредба се прилага независимо от това дали стоките са придружени от сертификат за произход, формуляр А, издаден от държавата бенефициер, или декларация върху фактура или изявление за произход, изготвена/о от износителя.
Член 92
1. За получаването на статус на регистриран износител, износителят подава заявление пред компетентния орган на държавата бенефициер, от която се предвижда стоките да бъдат изнесени и която се счита за държава на произход на стоките или в която те са преминали обработка, която се счита за неотговаряща на условията на член 86, параграф 4, алинея първа или член 86, параграф 6, буква а).
Заявлението се подава, като се използва формулярът в приложение 13в и съдържа всички сведения, които се изискват в него.
2. За получаване на статус на регистриран износител, съответният износител или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, установен/о в държава членка, подава заявление пред митническите органи на съответната държава членка, като използва формуляра, съдържащ се в приложение 13в.
3. Износителите подлежат на общо регистриране за целите на износа съгласно общата схема от преференции на Съюза, на Норвегия, и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
На износителя се предоставя номер на регистриран износител от компетентните органи в държавата бенефициер с цел износ в рамките на ОСП на Съюза, на Норвегия и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, доколкото тези държави са признали за държава бенефициер държавата, в която е извършена регистрацията.
4. Заявлението за получаване на статус на регистриран износител съдържа всички данни, посочени в приложение 13в.
5. Регистрацията е валидна, считано от датата, на която компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държава членка получат пълно заявление за регистрация в съответствие с параграф 4.
6. Компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка информират износителя или, когато е уместно, лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, за номера на регистриран износител, определен за този износител или за лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, както и за датата, от която съответната регистрация е в сила.
Член 92а
Когато дадена държава бъде добавена към списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, Комисията автоматично активира за своята схема регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата REX и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
В този случай, износител, който вече е регистриран най-малко в ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия, не е длъжен да подаде заявление до компетентните органи за регистриране по схемата на Съюза.
Член 93
1. Регистрираните износители информират незабавно компетентните органи на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка за промени в информацията, която те предоставят за целите на регистрацията си.
2. Регистрираните износители, които са престанали да отговарят на условията за изнасяне на стоки по схемата или които не възнамеряват повече да изнасят стоки по схемата, съобщават за това съответно на компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка.
3. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка отменят регистрацията, ако регистрираният износител:
а)
вече не съществува;
б)
вече не изпълнява условията за износ на стоки по схемата;
в)
е съобщил на компетентния орган на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка, че вече не възнамерява да изнася стоки по схемата;
г)
умишлено или поради небрежност изготви или е причина за изготвянето на изявление за произход, което съдържа невярна информация и води до неправомерно ползване на преференциално тарифно третиране.
4. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка могат да отменят регистрацията, ако регистрираният износител не актуализира системно регистрационните си данни:
5. Отмяната на регистрации поражда действие само за в бъдеще, т.е. по отношение на изявления за произход, изготвени след датата на отмяната. Отмяната на регистрация не оказва никакво въздействие върху валидността на изявленията за произход, изготвени преди регистрираният износител да бъде информиран за отмяната.
6. Компетентният орган на държава бенефициер или митническите органи на държава членка информират регистрирания износител за отмяната на регистрацията му, както и за датата, от която отмяната влиза в сила.
7. В случай на отмяна на регистрацията на износител или на лице, което извършва повторна експедиция на стоки, му се предоставя правото на правни средства за съдебна защита.
8. Отмяната на регистрацията на регистриран износител се анулира в случай на неправилна отмяна. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, получава право да използва номера на регистриран износител, който му се предоставя към момента на регистрацията.
9. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена, може да подаде нова молба за получаване на статус на регистриран износител в съответствие с член 92. Износителите или лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена в съответствие с параграф 3, буква г) и с параграф 4, могат да се регистрират отново само ако докажат пред компетентния орган на държавата бенефициер или пред митническите органи на държавата членка, в която са регистрирани, че са отстранили причините, довели до отмяна на тяхната регистрация.
10. Данните, свързани с отмяна на регистрация, се съхраняват в системата REX от компетентните органи на държавата бенефициер или от митническите органи на държавата членка, която ги е въвела в системата, за срок от най-много десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичането на тези десет календарни години компетентният орган на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка заличава/т данните.
Член 93а
1. Комисията отменя всяка регистрация на износители, регистрирани в дадена държава бенефициер, ако държавата бенефициер бъде заличена от списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012 или ако тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, са били временно преустановени в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012.
2. Когато посочената държава бъде добавена отново към списъка или когато приключи временното преустановяване на тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, Комисията автоматично активира отново регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. В противен случай износителите се регистрират отново в съответствие с член 92.
3. В случай на отмяна на регистрациите на всички регистрирани износители в държава бенефициер в съответствие с параграф 1, данните за отменените регистрации се съхраняват в системата REX за най-малко десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичане на този десетгодишен период и когато държавата бенефициер не е била държава бенефициер по ОСП на Норвегия, Швейцария или на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, в продължение на повече от десет години, Комисията ще заличи данните за отменените регистрации от системата REX.
Член 94
1. Износителите, независимо дали са регистрирани или не, изпълняват следните задължения:
а)
водят подходящите търговски счетоводни регистри за производството и доставките на стоки, които отговарят на изискванията за преференциално третиране;
б)
предоставят на разположение всички доказателства, свързани с използвания в производството материал;
в)
съхраняват цялата митническа документация, свързана с използвания в производството материал;
г)
съхраняват за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, в която е било изготвено изявлението за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство, данни за:
i)
изявленията за произход, които са изготвили;
ii)
своите регистри за материали с произход и без произход, за своето производство и складови наличности.
Тези регистри и изявления за произход могат да бъдат съхранявани в електронен формат, но трябва да позволяват проследяването на материалите, използвани в производството на изнасяните продукти, и потвърждаването на техния статус на материали с произход.
2. Задълженията, предвидени в параграф 1, се прилагат и към доставчиците, които представят на износителите декларации на доставчиците, с които се удостоверява статусът на стоки с произход на стоките, които те доставят.
3. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, независимо дали са регистрирани или не, и които изготвят заместващи изявления за произход, както е посочено в член 97г, съхраняват първоначалните изявления за произход, които са заменили, за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, през която е било изготвено заместващото изявление за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство.
Член 95
1. Износителят изготвя изявление за произход при износ на продуктите, за които то се отнася, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от съответната държава бенефициер или в друга държава бенефициер в съответствие с член 86, параграф 4, втора алинея или с член 86, параграф 6, първа алинея, буква б).
2. Изявление за произход може да бъде изготвено и след износа („изявление със задна дата“) на съответните продукти. Такова изявление със задна дата е допустимо, ако се представи пред митническите органи в държавата членка на подаване на митническата декларация за допускане за свободно обращение не по-късно от две години след вноса.
В случаите когато разделянето на пратка се извършва в съответствие с член 74 и при условие че е спазен двегодишният срок, посочен в първата алинея, изявлението за произход може да бъде изготвено впоследствие от износителя в държавата на износа на продуктите. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато разделянето на пратка се извършва в друга държава бенефициер или в Норвегия, Швейцария или, когато е приложимо, в Турция.
3. Изявлението за произход се предоставя от износителя на неговия клиент в Съюза и съдържа данните, посочени в приложение 13 г. То се изготвя на английски, френски или испански език.
То може да бъде изготвено въз основа на всеки търговски документ, който позволява съответният износител и съответните стоки да бъдат идентифицирани.
4. Параграфи 1 - 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията за произход, изготвени в Съюза за целите на двустранната кумулация.
Член 95а
1. За целите на установяване на произхода на материалите, които се използват в рамките на двустранна или регионална кумулация, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от държава, с която е разрешена кумулация, разчита на изявлението за произход, предоставено от доставчика на тези материали. В тези случаи изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа в зависимост от случая надписа „EU cumulation“, „regional cumulation“ или „Cumul UE“, „cumul regional“ или „Acumulación UE“, „Acumulación regional“.
2. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на кумулацията по член 85, износителят на продукта, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, където е приложимо, според случая. В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ или „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“ или „Acumulación Noruega“, „Acumulación Suiza“, „Acumulación Turquía“.
3. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена разширена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Съюза и въпросната страна.
В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „extended cumulation with country x“ или „cumul étendu avec le pays x“ или „Acumulación ampliada con el país x“.“
13)
В член 96 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изявлението за произход е валидно за срок от дванадесет месеца, считано от датата на изготвянето му.“
14)
Следният член 96а се добавя в подраздел 6, преди член 97:
„Член 96а
За да имат право вносителите да поискат да ползват схемата при представяне на изявление за произход, стоките следва да са били изнесени на или след датата, на която държавата бенефициер, от която се изнасят стоките, е започнала регистрацията на износителите в съответствие с член 91.“
15)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Подраздел 6
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
16)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 7 се заменя със следното:
„Подраздел 7
Контрол на произхода, приложим от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
17)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 8 се заменя със следното:
„Подраздел 8
Други разпоредби, приложими от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
18)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
1. Когато деклараторът иска преференциално третиране по силата на схемата, той се позовава на изявлението за произход в митническата декларация за допускане за свободно обращение. При позоваване на изявлението за произход ще се посочва датата му на издаване във формат ггггммдд, където гггг е годината, мм е месецът и дд е денят. Когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, деклараторът трябва да посочи също номера на регистрирания износител.
2. Ако деклараторът поиска да приложи схемата в съответствие с параграф 1, без да притежава изявление за произход при приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение, тази декларация се счита за непълна по смисъла на член 253, параграф 1 и се третира като такава.
3. Преди да декларира стоките за допускане за свободно обращение, деклараторът взема необходимите мерки, за да се увери, че стоките са в съответствие с правилата на настоящия раздел, по-специално като провери:
i)
на публичния уебсайт дали износителят е регистриран в системата REX, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, и
ii)
дали изявлението за произход е изготвено в съответствие с приложение 13г.“
19)
Член 97г се заменя със следното:
„Член 97г
1. Ако продуктите все още не са били допуснати за свободно обращение, изявлението за произход може да бъде заменено с едно или повече заместващи изявления за произход, изготвени от лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, за да могат всички или някои от продуктите да бъдат изпратени на друго място в митническата територия на Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Заместващи изявления за произход може да бъдат изготвени само ако първоначалното изявление за произход е било изготвено в съответствие с членове 95 и 96 и приложение 13г.
2. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, се регистрират за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход при изпращане на продукти с произход на други места в рамките на Съюза, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR.
При все това на лица, които извършват повторна експедиция на стоки, и които не са регистрирани, се разрешава да изготвят заместващи изявления за произход, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR, ако приложат копие на първоначалното изявление за произход, изготвено в държавата бенефициер.
3. Само регистрирани в системата REX лица, които извършват повторна експедиция на стоки, могат да изготвят заместващи изявления за произход по отношение на продукти с произход, които ще се изпращат до Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. Това се прилага независимо от стойността на продуктите с произход, които се съдържат в първоначалната пратка, и независимо от това дали държавата на произход се съдържа в списъка в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012.
4. Заместващото изявление за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето на първоначалното изявление за произход.
5. Когато дадено изявление за произход е заместено, лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху първоначалното изявление за произход:
а)
данните от заместващото(ите) изявление(я) за произход;
б)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на стоките;
в)
получателят или получателите в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Върху първоначалното изявление за произход се отбелязва „Replaced“ или „Remplacée“ или „Sustituida“.
6. Лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху заместващото изявление за произход:
а)
всички данни на повторно експедираните продукти;
б)
датата, на която е изготвено първоначалното изявление за произход;
в)
информацията, посочена в приложение 13г;
г)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на продуктите в Съюза и, ако е приложимо, неговият номер на регистриран износител;
д)
името и адреса на получателя в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
е)
датата и мястото на извършване на заместването.
Заместващото изявление за произход се обозначава с „Replacement statement“ или „Attestation de remplacement“ или „Comunicación de sustitución“.
7. Параграфи 1 - 6 се прилагат по отношение на изявленията, които заместват заместващи изявления за произход.
8. Подраздел 7 от настоящия раздел се прилага mutatis mutandis към заместващите изявления за произход.
9. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, заместването по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
20)
В член 97з се добавя следният параграф 3:
„3. Когато от процедурата за проверка по параграф 1 или от друга налична информация е видно, че правилата за произход са били нарушени, държавата бенефициер износител провежда по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки или по искане на Комисията необходимото разследване или урежда провеждането на такова разследване с цел спешно да установи и предотврати такива нарушения. За тази цел Комисията или митническите органи на държавите членки могат да участват в разследването.“
21)
Член 97и се заличава.
22)
В част I, дял IV, глава 2 заглавието на раздел 1A се заменя със следното:
„Раздел 1А
Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими по отношение на операции по износ, при които се ползват сертификати за произход, формуляр A, декларации върху фактури и сертификати за движение EUR.1“
23)
В член 97л:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Компетентните органи на държавите бенефициери предоставят на разположение сертификата за произход, формуляр А, на износителя веднага след като износът е бил осъществен или гарантиран. При все това, компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат за произход, формуляр А, след износа на продуктите, за които се отнася, ако:
а)
той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или особени обстоятелства; или
б)
е доказано по удовлетворителен за компетентните органи начин, че сертификат за произход, формуляр А, е бил издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини; или
в)
крайното местоназначение на въпросните продукти е било определено по време на тяхното транспортиране или съхранение, както и след евентуално разделяне на пратката в съответствие с член 74.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат със задна дата единствено след като се уверят, че информацията, представена в искането на износителя за сертификат за произход, формуляр А, издаден със задна дата, съответства на тази в съответното досие за износ и сертификат за произход и че формуляр А не е бил издаден при износа на въпросните продукти. Думите „Issued retrospectively“ или „Délivré a posteriori“ или „Emitido a posteriori“ се посочват в клетка 4 от сертификата за произход, формуляр А, издаден със задна дата.
4. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за произход, формуляр А, износителят може да се обърне към компетентните органи, които са го издали, с искане да му бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които разполага. Думата „Duplicate“ или „Duplicata“ или „Duplicado“, датата на издаване и серийният номер на оригиналния сертификат се посочват в клетка 4 от дубликата на сертификата за произход, формуляр А. Дубликатът поражда действие от датата на издаване на оригинала.“
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Попълването на клетки 2 и 10 от сертификата за произход, формуляр А, не е задължително. В клетка 12 се съдържат думите „Европейски съюз“ или името на една от държавите членки. Датата на издаване на сертификата за произход, формуляр А, се посочва в клетка 11. Подписът, който се нанася в тази клетка, предназначена за компетентните правителствени органи, издаващи сертификата, както и подписът на упълномощеното от износителя подписващо лице в клетка 12, е собственоръчен.“
24)
В член 97п параграф 6 се заменя със следното:
„6. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, процедурата по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
25)
В член 109 като втори параграф се добавя следното:
„Клетка 7 от сертификатите за движение EUR.1 или от декларациите върху фактура съдържа обозначението „Autonomous trade measures“ или „Mesures commerciales autonomes“.“
26)
Приложение 13a се изменя съобразно приложение I към настоящия регламент.
27)
Приложения 13в и 13 г. се заменят с текста в приложение II към настоящия регламент.
28)
Приложение 17 се изменя съобразно приложение III към настоящия регламент.
Член 2
Регламент (ЕС) № 1063/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заличава.
2)
В член 3 параграфи 3, 4 и 5 се заличават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 7 и член 1, параграф 23 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2015 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/428 AL COMISIEI
din 10 martie 2015
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 și a Regulamentului (UE) nr. 1063/2010 în ceea ce privește regulile de origine referitoare la sistemul generalizat de preferințe tarifare și măsurile tarifare preferențiale pentru anumite țări sau teritorii
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (2), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 (3) și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 530/2013 (4), prevede o reformă a modului în care originea mărfurilor este certificată în cadrul sistemului generalizat de preferințe tarifare al Uniunii (denumit în continuare „SGP”). Reforma a introdus un sistem de autocertificare a originii mărfurilor de către exportatorii înregistrați în acest scop de către țările beneficiare sau de către statele membre, a cărui implementare a fost amânată până la 1 ianuarie 2017. Principiul care stă la baza reformei este că, dat fiind că exportatorii sunt cei mai în măsură să cunoască originea produselor lor, este oportun să se prevadă ca exportatorii să fie cei care să le furnizeze clienților atestatele de origine. Pentru a permite țărilor beneficiare și statelor membre să înregistreze exportatori, Comisia urmează să instituie un sistem electronic al exportatorilor înregistrați (denumit în continuare „sistemul REX”).
(2)
Au fost clarificate și alte cerințe ale sistemului REX. Aceste cerințe fac necesară modificarea unui număr de dispoziții referitoare la regulile de origine din cadrul SGP.
(3)
Norvegia și Elveția acordă, de asemenea, preferințe tarifare unilaterale importurilor provenite din țările beneficiare. În cursul discuțiilor purtate de Comisie cu Norvegia și Elveția, în conformitate cu autorizarea primită de Comisie din partea Consiliului de a renegocia cu aceste două țări acordurile existente (5) privind acceptarea reciprocă a atestatelor de origine înlocuitoare și extinderea cumulului bilateral la materialele originare din Norvegia și Elveția, s-a convenit ca și Norvegia și Elveția să aplice sistemul exportatorilor înregistrați și să utilizeze sistemul REX. Ar trebui ca aceeași posibilitate să fie oferită Turciei, după ce această țară va îndeplini anumite condiții stabilite în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93. Prin urmare, ar trebui să fie introduse ajustările necesare pentru a asigura buna funcționare a cooperării dintre Uniune, Norvegia, Elveția și Turcia.
(4)
Un importator care utilizează un atestat de origine ar trebui să poată verifica validitatea numărului de exportator înregistrat al exportatorului înregistrat care l-a întocmit. Prin urmare, datele din cadrul sistemului REX ar trebui să fie publicate pe un site internet public.
(5)
Normele existente privind sistemul exportatorilor înregistrați urmează să devină aplicabile la 1 ianuarie 2017. Pentru a evita ca aceste norme să fie afectate în etapa de punere în aplicare, modificările introduse prin prezentul regulament ar trebui să devină aplicabile înainte de data respectivă.
(6)
În conformitate cu normele actuale, doar exportatorii din țările beneficiare și din Uniune sunt eligibili pentru înregistrare. Deoarece Norvegia și Elveția, precum și Turcia, odată ce această țară îndeplinește anumite condiții, vor aplica sistemul exportatorilor înregistrați, exportatorii lor ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a fi înregistrați pentru a avea dreptul de a întocmi atestate de origine în contextul cumulului bilateral sau de a întocmi atestate de origine înlocuitoare în contextul reexpedierii mărfurilor.
(7)
Normele actuale privind termenele pentru instituirea sistemului REX nu iau în considerare în mod suficient capacitatea țărilor beneficiare de a gestiona procedura de înregistrare și de a implementa acest sistem începând cu 2017. Prin urmare, ar trebui să fie prevăzute măsuri tranzitorii și o abordare graduală până la 31 decembrie 2019. De la 1 ianuarie 2020, pentru a avea dreptul la tratament tarifar preferențial în cadrul SGP, toate transporturile care conțin produse originare a căror valoare totală depășește 6 000 de euro vor trebui să fie însoțite de un atestat de origine întocmit de un exportator înregistrat.
(8)
Comisia, autoritățile competente ale țărilor beneficiare și autoritățile vamale din statele membre și din Norvegia și Elveția, precum și din Turcia, odată ce această țară îndeplinește anumite condiții, trebuie să aibă acces la datele înregistrate în sistem. Pentru a asigura protecția adecvată a datelor cu caracter personal, ar trebui stabilite norme detaliate privind în special sfera de aplicare a accesului la date și scopul prelucrării acestor date, precum și dreptul exportatorilor de a obține modificarea, ștergerea sau blocarea acestor date.
(9)
Prezentul regulament nu ar trebui să afecteze în niciun fel nivelul de protecție a persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor în temeiul dispozițiilor Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) și ale legislației naționale care transpune directiva menționată și, în special, nu modifică nici obligațiile statelor membre cu privire la prelucrarea datelor în temeiul Directivei 95/46/CE, nici obligațiile instituțiilor și organelor Uniunii cu privire la prelucrarea, în exercitarea competențelor lor, a datelor în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (7).
(10)
Perioada de păstrare a datelor referitoare la un exportator înregistrat, a cărui înregistrare este revocată, ar trebui să fie determinată ținând cont de nevoia reală de păstrare a unor astfel de date și de perioada de păstrare deja stabilită în legislația statelor membre.
(11)
Normele referitoare la divizarea transporturilor ar trebui să fie adaptate în așa fel încât să se clarifice faptul că divizarea transporturilor poate avea loc numai dacă este efectuată de către exportatori sau sub răspunderea lor.
(12)
Condițiile de eliberare retroactivă a certificatelor de origine tip A ar trebui să prevadă cazul suplimentar în care destinația finală a produselor este determinată în timpul transportului sau depozitării produselor și după o eventuală divizare.
(13)
Deoarece statutul unor țări în cadrul sistemului SGP s-a schimbat la 1 ianuarie 2015 din țară beneficiară în țară eligibilă, autoritățile competente din țările respective nu vor mai fi în măsură să emită certificate tip A pentru mărfurile originare din altă țară din același grup regional care este în continuare o țară beneficiară, astfel cum o făceau anterior în conformitate cu articolul 86 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf. Pentru a permite exportatorilor de mărfuri din țările beneficiare să continue să își transporte fără întrerupere mărfurile pe rutele lor comerciale obișnuite, prin țările care și-au schimbat statutul, în perioada de la 1 ianuarie 2015 până la data intrării în vigoare a prezentului regulament, modificarea regulilor privind eliberarea retroactivă a certificatelor tip A ar trebui să se aplice cu efect retroactiv de la 1 ianuarie 2015.
(14)
Normele, procedurile și metodele actuale de cooperare administrativă aplicabile până la aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați stipulează că țările beneficiare exportatoare, din proprie inițiativă sau la cererea autorităților vamale ale statelor membre, efectuează verificările necesare în cazul în care procedura de verificare sau orice altă informație disponibilă pare să indice că regulile de origine sunt încălcate. Aceeași obligație ar trebui să continue să se aplice și după aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați.
(15)
Pentru a asigura securitatea juridică, normele tranzitorii privind aplicarea sistemului de autocertificare a originii de către exportatorii înregistrați, prevăzute în prezent în Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93, ar trebui să fie incluse direct în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
(16)
O nouă poziție din Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, împreună cu normele sale, ar trebui să fie introdusă în partea II din anexa 13a, astfel încât să fie luate în considerare articolele de îmbrăcăminte netricotate sau necroșetate (poziția 62) care conțin părți tricotate sau croșetate.
(17)
În urma adăugării limbii spaniole la limbile în care poate fi întocmit un atestat de origine, anexa 13d menționată la articolul 95 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 ar trebui modificată prin adăugarea versiunii în limba spaniolă a atestatului de origine.
(18)
Anexa 17 ar trebui modificată pentru a introduce o toleranță admisă privind lățimea certificatelor de origine tip A pentru a fi conforme cu cerințele privind dimensiunile. În același timp, lista țărilor care acceptă certificate de origine tip A în scopul sistemului generalizat de preferințe tarifare al Uniunii ar trebui modificată prin adăugarea Croației.
(19)
Articolul 109 ar trebui să fie completat printr-o dispoziție privind mențiunea din caseta 7 a certificatului de circulație EUR. 1 și declarațiile pe factură care ar trebui să conțină indicații suplimentare care să clarifice cadrul legal conform căruia astfel de dovezi sunt eliberate sau întocmite.
(20)
Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 ar trebui modificat în consecință.
(21)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
Se adaugă articolul 66a după cum urmează:
„Articolul 66a
(1) Articolele 68-71 și 90-97j se aplică de la data aplicării sistemului de autocertificare a originii de către exportatorii înregistrați («sistemul exportatorilor înregistrați») de către țările beneficiare și statele membre.
(2) Articolele 97k - 97w se aplică atât timp cât țările beneficiare și statele membre eliberează certificate de origine tip A și, respectiv, certificate de circulație EUR.1, sau exportatorii lor întocmesc declarații pe factură, în conformitate cu articolele 91 și 91a.”
2.
Articolul 67 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), literele (m) și (n) se înlocuiesc cu următorul text:
„(m)
«valoarea materialelor» reprezintă, în lista din anexa 13a, valoarea în vamă la momentul importului materialelor neoriginare utilizate sau, în cazul în care aceasta nu este cunoscută sau nu poate fi stabilită, primul preț care poate fi stabilit plătit pentru materiale în țara de producție; în cazul în care trebuie stabilită valoarea materialelor originare utilizate, dispozițiile prezentei litere se aplică mutatis mutandis;
(n)
«preț franco fabrică» reprezintă prețul plătit pentru un produs fabricantului în întreprinderea căruia s-a efectuat ultima prelucrare sau transformare, cu condiția ca prețul să includă valoarea tuturor materialelor utilizate și toate celelalte costuri de producție aferente, minus toate taxele interne care sunt sau pot fi restituite atunci când produsul obținut este exportat.
În cazul în care prețul efectiv plătit nu reflectă toate costurile de fabricare a produsului efectiv suportate în țara de producție, prețul franco fabrică reprezintă suma tuturor acestor costuri, minus toate taxele interne care sunt sau pot fi restituite atunci când produsul obținut este exportat;”
;
(b)
la alineatul (1), literele (u) și (v) se înlocuiesc cu următorul text:
„(u)
«exportator înregistrat» înseamnă:
(i)
un exportator care este stabilit într-o țară beneficiară și este înregistrat pe lângă autoritățile competente din țara beneficiară respectivă în scopul exportului de produse în cadrul sistemului, fie în Uniune, fie către altă țară beneficiară cu care cumulul regional este posibil; sau
(ii)
un exportator care este stabilit într-un stat membru și este înregistrat pe lângă autoritățile vamale din statul membru respectiv în scopul exportului de produse originare din Uniune care urmează să fie utilizate ca materiale într-o țară beneficiară în cadrul cumulului bilateral; sau
(iii)
un re-expeditor de mărfuri care este stabilit într-un stat membru și este înregistrat pe lângă autoritățile vamale din statul membru respectiv în scopul întocmirii de atestate de origine înlocuitoare în vederea re-expedierii de produse originare în altă parte din interiorul teritoriului vamal al Uniunii sau, după caz, în Norvegia, Elveția sau Turcia (denumit în continuare «re-expeditor înregistrat»);
(v)
«atestat de origine» înseamnă un atestat întocmit de către exportatorul sau re-expeditorul mărfurilor care indică faptul că produsele care fac obiectul atestatului respectă regulile de origine ale sistemului.”
;
(c)
se adaugă următorul alineat (3):
„(3) În sensul alineatului (1) litera (u), în cazul în care exportatorul este reprezentat în scopul efectuării formalităților de export, iar reprezentantul exportatorului este, de asemenea, un exportator înregistrat, reprezentantul respectiv nu își va utiliza numărul său de exportator înregistrat.”
3.
La articolul 68, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Țările beneficiare prezintă Comisiei angajamentul menționat la alineatul (1) cu cel puțin trei luni înainte de data la care intenționează să înceapă înregistrarea exportatorilor.”
4.
Articolul 69 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 69
(1) Țările beneficiare notifică Comisiei autoritățile situate pe teritoriul lor care:
(a)
fac parte din autoritățile guvernamentale ale țării în cauză sau acționează sub autoritatea guvernului și dețin competența de a înregistra exportatorii în sistemul REX, de a modifica și de a actualiza datele privind înregistrarea, precum și de a revoca înregistrarea;
(b)
fac parte din autoritățile guvernamentale ale țării în cauză și sunt responsabile pentru asigurarea cooperării administrative cu Comisia și cu autoritățile vamale ale statelor membre, astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
Ele informează Comisia cu privire la denumirile, adresele și datele de contact ale autorităților menționate. Notificarea se transmite Comisiei cu cel puțin trei luni înainte de data la care țările beneficiare intenționează să înceapă înregistrarea exportatorilor.
(2) Statele membre informează Comisia cu privire la denumirile, adresele și datele de contact ale autorităților lor vamale care:
(a)
dețin competența de a înregistra exportatorii și re-expeditorii de mărfuri în sistemul REX, de a modifica și de a actualiza datele privind înregistrarea, precum și de a revoca înregistrarea;
(b)
sunt responsabile pentru asigurarea cooperării administrative cu autoritățile competente din țările beneficiare, astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
Notificarea se transmite Comisiei până la 30 septembrie 2016.”
5.
Se adaugă articolele 69a, 69b și 69c după cum urmează:
„Articolul 69a
(1) Comisia instituie sistemul REX și îl pune la dispoziție până la 1 ianuarie 2017.
(2) Autoritățile competente ale țărilor beneficiare și autoritățile vamale ale statelor membre, după primirea formularului de cerere completat prevăzut în anexa 13c, alocă fără întârziere numărul de exportator înregistrat exportatorului sau, după caz, re-expeditorului de mărfuri și introduce în sistemul REX numărul de exportator înregistrat, datele de înregistrare și data de la care înregistrarea este valabilă în conformitate cu articolul 92 alineatul (5).
În cazul în care autoritățile competente consideră că informațiile furnizate în cerere sunt incomplete, acestea informează exportatorul fără întârziere.
Autoritățile competente ale țărilor beneficiare și autoritățile vamale ale statelor membre actualizează datele pe care le-au înregistrat. Acestea modifică datele menționate imediat după ce au fost informate de exportatorul înregistrat în conformitate cu articolul 93.
Articolul 69b
(1) Comisia se asigură că accesul la sistemul REX este acordat în conformitate cu prezentul articol.
(2) Comisia are acces să consulte toate datele.
(3) Autoritățile competente ale unei țări beneficiare au acces să consulte datele privind exportatorii înregistrați de către acestea.
(4) Autoritățile vamale ale statelor membre au acces să consulte datele înregistrate de acestea, de către autoritățile vamale ale altor state membre și de către autoritățile competente din țările beneficiare, precum și de cele din Norvegia, Elveția și Turcia. Accesul la date menționat are loc în scopul efectuării verificării declarațiilor în conformitate cu articolul 68 din Codul Vamal sau al controlului declarațiilor în conformitate cu articolul 78 alineatul (2) din Codul Vamal.
(5) Comisia acordă acces securizat la sistemul REX autorităților competente ale țărilor beneficiare.
În măsura în care prin acordul menționat la articolul 97g, Norvegia și Elveția au convenit cu Uniunea să utilizeze același sistem REX, Comisia acordă acces securizat la sistemul REX autorităților vamale din aceste țări. Un acces securizat la sistemul REX va fi, de asemenea, acordat Turciei după ce această țară îndeplinește anumite condiții.
(6) În cazul în care o țară sau un teritoriu a fost eliminat din anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012, autoritățile competente din țara beneficiară își păstrează accesul la sistemul REX atât cât este necesar pentru a le permite să își îndeplinească obligațiile care le revin în temeiul articolului 71.
(7) Comisia pune următoarele date la dispoziția publicului, cu acordul dat de exportator prin semnarea casetei 6 din formularul prevăzut în anexa 13c:
(a)
numele exportatorului înregistrat;
(b)
adresa locului în care este stabilit exportatorul înregistrat;
(c)
detaliile de contact, astfel cum se specifică în caseta 2 din formularul prevăzut în anexa 13c;
(d)
o descriere cu titlu orientativ a mărfurilor care fac obiectul tratamentului preferențial, inclusiv o listă orientativă a pozițiilor sau capitolelor din Sistemul armonizat, astfel cum se specifică în caseta 4 din formularul prevăzut în anexa 13c;
(e)
numărul EORI sau numărul de identificare a operatorului (TIN) corespunzător exportatorului înregistrat.
Refuzul de a semna caseta 6 nu constituie un motiv pentru refuzarea înregistrării exportatorului.
(8) Comisia pune întotdeauna următoarele date la dispoziția publicului:
(a)
numărul exportatorului înregistrat;
(b)
data de la care înregistrarea este valabilă;
(c)
data revocării înregistrării, după caz;
(d)
informații care indică dacă înregistrarea este valabilă și pentru exporturile către Norvegia, Elveția și Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții;
(e)
data ultimei sincronizări între sistemul REX și site-ul internet public.
Articolul 69c
(1) Datele înregistrate în sistemul REX se prelucrează numai în scopul aplicării sistemului astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
(2) Exportatorii înregistrați primesc informațiile prevăzute la articolul 11 alineatul (1) literele (a)-(e) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 sau la articolul 10 din Directiva 95/46/CE. În plus, aceștia primesc, de asemenea, următoarele informații:
(a)
informații privind temeiul juridic al operațiunilor de prelucrare la care urmează să fie supuse datele;
(b)
perioada de păstrare a datelor.
Exportatorii înregistrați primesc aceste informații prin intermediul unei notificări anexate cererii de obținere a statutului de exportator înregistrat, astfel cum se prevede în anexa 13c.
(3) Fiecare autoritate competentă din țările beneficiare menționate la articolul 69 alineatul (1) litera (a) și fiecare autoritate vamală din statele membre menționate la articolul 69 alineatul (2) litera (a) care a introdus date în sistemul REX este considerată ca fiind operatorul responsabil cu prelucrarea acestor date.
Comisia se consideră ca fiind operator asociat în ceea ce privește prelucrarea tuturor datelor pentru a garanta faptul că exportatorii înregistrați vor obține toate drepturile lor.
(4) Drepturile exportatorilor înregistrați cu privire la prelucrarea datelor care sunt stocate în sistemul REX enumerate în anexa 13c și prelucrate în cadrul sistemelor naționale se exercită în conformitate cu legislația în materie de protecție a datelor care transpune Directiva 95/46/CE din statul membru care stochează datele lor.
(5) Statele membre care copiază în sistemele lor naționale datele din sistemul REX la care au acces, păstrează actualizate datele copiate.
(6) Drepturile exportatorilor înregistrați cu privire la prelucrarea datelor lor de înregistrare de către Comisia Europeană se exercită în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(7) Orice cerere formulată de un exportator înregistrat de exercitare a dreptului de acces, rectificare, ștergere sau blocare a datelor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 se depune la operatorul de date și este prelucrată de acesta.
În cazul în care un exportator înregistrat a depus o astfel de cerere Comisiei fără să fi încercat să își obțină drepturile de la operatorul de date, Comisia transmite această cerere operatorului de date a exportatorului înregistrat.
În cazul în care exportatorul înregistrat nu a reușit să își obțină drepturile de la operatorul de date, exportatorul înregistrat prezintă o astfel de cerere către Comisie, care acționează în calitate de operator. Comisia are dreptul de a rectifica, de a șterge sau de a bloca datele.
(8) Autoritățile naționale de supraveghere a protecției datelor și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, fiecare acționând în conformitate cu competențele sale, cooperează și asigură o supraveghere coordonată a datelor de înregistrare.
Autoritățile menționate, fiecare acționând în conformitate cu competențele sale, fac schimb de informații relevante, își oferă reciproc asistență la efectuarea auditurilor și inspecțiilor, examinează dificultățile de interpretare sau de aplicare a prezentului regulament, examinează problemele survenite la aplicarea supravegherii independente sau la exercitarea drepturilor persoanelor vizate, redactează propuneri armonizate pentru soluții comune la orice probleme survenite și promovează cunoașterea drepturilor privind protecția datelor, după caz.”
6.
Articolele 70 și 71 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 70
Comisia publică pe site-ul său de internet datele de la care țările beneficiare încep aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați. Comisia actualizează aceste informații.
Articolul 71
În cazul în care o țară sau un teritoriu a fost eliminat din anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012, obligația de a oferi cooperarea administrativă prevăzută la articolele 69, 69a, 86 alineatul (10) și 97g se aplică în continuare pentru acea țară sau acel teritoriu pe o perioadă de trei ani de la data eliminării din anexa respectivă.”
7.
Articolul 74 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 74
(1) Produsele declarate în vederea punerii în liberă circulație în Uniunea Europeană sunt aceleași cu cele exportate din țara beneficiară din care se consideră că sunt originare. Ele nu au fost supuse niciunei modificări, transformări sau oricărei alte operațiuni în afara celor necesare păstrării lor în stare bună sau a adăugării sau aplicării de marcaje, etichete, sigilii sau orice alte documente pentru a asigura respectarea cerințelor interne specifice, aplicabile în Uniune, înainte de a fi declarate în vederea punerii în liberă circulație.
(2) Produsele importate într-o țară beneficiară în scopul cumulului în temeiul articolelor 84, 85 sau 86 sunt aceleași cu cele exportate din țara din care se consideră că sunt originare. Ele nu au fost supuse niciunei modificări, transformări sau oricărei alte operațiuni în afara celor necesare păstrării lor în stare bună înainte de a fi declarate în vederea regimului vamal relevant în țara de import.
(3) Depozitarea produselor sau a transporturilor este permisă cu condiția ca acestea să rămână sub supraveghere vamală în țara sau țările de tranzit.
(4) Este permisă divizarea transporturilor dacă este efectuată de către exportator sau sub răspunderea acestuia, cu condiția ca mărfurile în cauză să rămână sub supraveghere vamală în țara sau țările de tranzit.
(5) Se consideră că dispozițiile de la alineatele (1)-(4) sunt respectate, cu excepția cazurilor în care autoritățile vamale au motive să creadă contrariul; în astfel de cazuri, autoritățile vamale pot solicita declarantului să facă dovada conformității, care poate fi prezentată prin orice mijloace, inclusiv documente contractuale de transport, cum ar fi conosamente, sau dovezi factuale sau concrete bazate pe marcarea sau numerotarea coletelor sau orice alte dovezi legate de mărfurile în sine.”
8.
La articolul 84, se adaugă al doilea paragraf cu următorul text:
„Subsecțiunile 2 și 7 se aplică mutatis mutandis exporturilor din Uniune către o țară beneficiară în scopul cumulului bilateral.”
9.
Articolul 86 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
țările care participă la cumul sunt, în momentul exportului produsului către Uniune, țări beneficiare care nu fac obiectul unei retrageri temporare a regimului preferențial în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 978/2012;”
;
(b)
la articolul 4, al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Țara care figurează ca țară de origine pe dovada de origine întocmită de exportatorul produsului către Uniune sau, înainte de aplicarea sistemului exportatorilor înregistrați, eliberată de autoritățile țării beneficiare de export, este:
-
în cazul produselor exportate fără a mai fi fost prelucrate sau transformate, țara beneficiară care figurează pe dovada de origine menționată la articolul 95a alineatul (1) sau la articolul 97m alineatul (5) a treia liniuță;
-
în cazul produselor exportate după ce au fost prelucrate sau transformate, țara de origine determinată în conformitate cu al doilea paragraf.”
;
(c)
se adaugă următorul alineat (10):
„(10) Subsecțiunea 2, articolele 90, 91, 92, 93, 94, 95 și subsecțiunea 7 se aplică mutatis mutandis exporturilor dintr-o țară beneficiară către altă țară beneficiară în scopul cumulului regional.”
10.
La articolul 88, alineatul (1) se elimină.
11.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 5 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 5
Proceduri la export în țara beneficiară și în Uniunea Europeană aplicabile de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
12.
Articolele 90-95 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 90
(1) Sistemul se aplică în următoarele cazuri:
(a)
în cazul mărfurilor care îndeplinesc cerințele din prezenta secțiune și care sunt exportate de un exportator înregistrat;
(b)
în cazul oricărui transport format din unul sau mai multe colete care conțin produse originare exportate de orice exportator, dacă valoarea totală a produselor originare expediate nu depășește 6 000 EUR.
(2) Valoarea produselor originare dintr-un transport este valoarea tuturor produselor originare dintr-un transport care fac obiectul unui atestat de origine întocmit în țara de export.
Articolul 91
(1) Țările beneficiare încep înregistrarea exportatorilor la 1 ianuarie 2017.
Cu toate acestea, în cazul în care țara beneficiară nu este în măsură să înceapă înregistrarea la acea dată, aceasta informează Comisia în scris până la 1 iulie 2016 cu privire la faptul că înregistrarea exportatorilor este amânată până la 1 ianuarie 2018 sau 1 ianuarie 2019.
(2) O perioadă de 12 luni de la data la care țara beneficiară începe înregistrarea exportatorilor, autoritățile competente din țara beneficiară respectivă continuă să elibereze certificate de origine tip A la cererea exportatorilor care încă nu sunt înregistrați la momentul depunerii cererii de certificat.
Fără a aduce atingere articolului 97k alineatul (5), certificatele de origine tip A eliberate în conformitate cu primul paragraf din prezentul alineat pot fi admise în Uniune ca dovadă de origine, dacă sunt eliberate înainte de data înregistrării exportatorului în cauză.
Autoritățile competente ale unei țări beneficiare care întâmpină dificultăți în ceea ce privește încheierea procesului de înregistrare în termenul de 12 luni precizat mai sus, pot cere Comisiei prelungirea acestuia. O astfel de prelungire nu poate depăși șase luni.
(3) Exportatorii dintr-o țară beneficiară, înregistrați sau nu, întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora nu depășește 6 000 EUR, începând cu data de la care țara beneficiară intenționează să înceapă înregistrarea exportatorilor.
După înregistrare, exportatorii întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora depășește 6 000 EUR, începând cu data de la care înregistrarea lor este valabilă în conformitate cu articolul 92 alineatul (5).
(4) Toate țările beneficiare trebuie să aplice sistemul exportatorilor înregistrați cel târziu de la 30 iunie 2020.
Articolul 91a
(1) La 1 ianuarie 2017, autoritățile vamale ale statelor membre încep înregistrarea exportatorilor și a re-expeditorilor mărfurilor stabiliți pe teritoriile lor.
(2) Începând cu 1 ianuarie 2018, autoritățile vamale din toate statele membre încetează eliberarea certificatelor de circulație EUR.1 în scopul cumulului în temeiul articolului 84.
(3) Până la 31 decembrie 2017, autoritățile vamale ale statelor membre eliberează certificate de circulație EUR.1 sau certificate de origine tip A înlocuitoare la cererea exportatorilor sau a re-expeditorilor de mărfuri care încă nu sunt înregistrați. Aceasta se aplică, de asemenea, în cazul în care produsele originare trimise către Uniune sunt însoțite de atestate de origine întocmite de un exportator înregistrat într-o țară beneficiară.
(4) Exportatorii din Uniune, înregistrați sau nu, întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora nu depășește 6 000 EUR, începând cu 1 ianuarie 2017.
După înregistrare, exportatorii întocmesc atestate de origine pentru produsele originare expediate atunci când valoarea totală a acestora depășește 6 000 EUR, începând cu data de la care înregistrarea lor este valabilă în conformitate cu articolul 92 alineatul (5).
(5) Re-expeditorii de mărfuri care sunt înregistrați pot întocmi atestate de origine înlocuitoare din data de la care este valabilă înregistrarea lor în conformitate cu articolul 92 alineatul (5). Această dispoziție se aplică indiferent dacă mărfurile sunt însoțite de un certificat de origine tip A eliberat în țara beneficiară, de o declarație pe factură sau de un atestat de origine întocmit de către exportator.
Articolul 92
(1) Pentru a deveni exportator înregistrat, un exportator trebuie să depună o cerere la autoritatea competentă din țara beneficiară din care mărfurile urmează să fie exportate și din care mărfurile sunt considerate originare sau în care mărfurile au suferit o prelucrare care nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 86 alineatul (4) primul paragraf sau la articolul 86 alineatul (6) litera (a).
Cererea se depune utilizându-se formularul care figurează în anexa 13c și conține toate informațiile solicitate în acesta.
(2) Pentru a deveni exportator înregistrat, un exportator sau un re-expeditor de mărfuri stabilit într-un stat membru trebuie să depună o cerere la autoritățile vamale ale statului membru respectiv, utilizând formularul care figurează în anexa 13c.
(3) Exportatorii sunt înregistrați în comun în scopul exportului în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii și în al Norvegiei, al Elveției și al Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
Un număr de exportator înregistrat se atribuie exportatorului de către autoritățile competente din țara beneficiară în vederea exportului în cadrul SGP al Uniunii, Norvegiei, Elveției și Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții, în măsura în care aceste țări au recunoscut țara în care a avut loc înregistrarea ca țară beneficiară.
(4) Cererea de obținere a statutului de exportator înregistrat trebuie să conțină toate datele menționate în anexa 13c.
(5) Înregistrarea este valabilă de la data la care autoritățile competente ale unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru primesc o cerere completă de înregistrare, în conformitate cu alineatul (4).
(6) Autoritățile competente ale unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru informează exportatorul sau, după caz, re-expeditorul mărfurilor cu privire la numărul de exportator înregistrat atribuit respectivului exportator sau re-expeditor de mărfuri și cu privire la data de la care înregistrarea este valabilă.
Articolul 92a
În cazul în care se adaugă o țară la lista țărilor beneficiare enumerate în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012, Comisia activează automat în sistemul său înregistrările tuturor exportatorilor înregistrați în țara respectivă, cu condiția ca datele de înregistrare ale exportatorilor să fie disponibile în cadrul sistemului REX și să fie valabile cel puțin pentru SGP al Norvegiei, Elveției sau Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
În acest caz, un exportator care este deja înregistrat cel puțin în sistemul SGP al Norvegiei, al Elveției sau al Turciei, după ce această țară îndeplinește anumite condiții, nu trebuie să depună o cerere la autoritățile sale competente pentru a se înregistra în sistemul Uniunii.
Articolul 93
(1) Exportatorii înregistrați informează imediat autoritățile competente ale țării beneficiare sau autoritățile vamale ale statului membru cu privire la modificarea informațiilor pe care le-au furnizat în scopul înregistrării lor.
(2) Exportatorii înregistrați care nu mai îndeplinesc condițiile pentru a exporta mărfuri în cadrul sistemului sau care nu mai intenționează să exporte mărfuri în cadrul sistemului, informează în acest sens autoritățile competente din țara beneficiară respectivă sau autoritățile vamale din statul membru respectiv.
(3) Autoritățile competente ale unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru revocă înregistrarea în cazul în care exportatorul înregistrat:
(a)
nu mai există;
(b)
nu mai îndeplinește condițiile pentru a exporta mărfuri în cadrul sistemului;
(c)
a informat autoritatea competentă a țării beneficiare sau autoritățile vamale ale statului membru că nu mai intenționează să exporte mărfuri în cadrul sistemului;
(d)
în mod intenționat sau din neglijență, întocmește sau permite întocmirea unui atestat de origine care conține informații incorecte și care duce la obținerea eronată a tratamentului tarifar preferențial.
(4) Autoritățile competente dintr-o țară beneficiară sau autoritățile vamale dintr-un stat membru pot revoca înregistrarea în cazul în care exportatorul înregistrat nu își menține actualizate datele de înregistrare.
(5) Revocarea înregistrării va produce efecte numai în viitor, și anume pentru atestatele de origine întocmite după data revocării. Revocarea înregistrării nu are niciun efect asupra valabilității atestatelor de origine întocmite înainte de informarea exportatorului înregistrat cu privire la revocare.
(6) Autoritatea competentă a unei țări beneficiare sau autoritățile vamale ale unui stat membru informează exportatorul înregistrat cu privire la revocarea înregistrării sale și cu privire la data de la care revocarea produce efecte.
(7) Exportatorul sau re-expeditorul de mărfuri dispune de căi de atac în cazul revocării înregistrării sale.
(8) Revocarea unui exportator înregistrat se anulează în cazul unei revocări involuntare. Exportatorul sau re-expeditorul de mărfuri este autorizat să utilizeze numărul de exportator înregistrat care îi este atribuit în momentul înregistrării.
(9) Exportatorii sau re-expeditorii de mărfuri a căror înregistrare a fost revocată pot depune o nouă cerere pentru a deveni exportator înregistrat în conformitate cu articolul 92. Exportatorii sau re-expeditorii de mărfuri a căror înregistrare a fost revocată în conformitate cu alineatele (4) și (5) pot fi înregistrați din nou numai dacă dovedesc autorității competente a țării beneficiare sau autorităților vamale ale statului membru care i-a înregistrat faptul că au remediat situația care a condus la revocarea înregistrării lor.
(10) Datele referitoare la o înregistrare revocată se păstrează în sistemul REX de către autoritatea competentă a țării beneficiare sau de către autoritățile vamale ale statului membru care le-a introdus în sistemul respectiv maximum zece ani calendaristici după anul calendaristic în care a avut loc revocarea. După trecerea celor zece ani calendaristici, autoritatea competentă a țării beneficiare sau autoritățile vamale ale statului membru șterg aceste date.
Articolul 93a
(1) Comisia revocă toate înregistrările exportatorilor înregistrați într-o țară beneficiară în cazul în care țara beneficiară este eliminată de pe lista țărilor beneficiare enumerate în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012 sau dacă preferințele tarifare acordate țării beneficiare au fost retrase temporar în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 978/2012.
(2) În cazul în care o țară este reintrodusă în lista respectivă sau retragerea temporară a preferințelor tarifare acordate țării beneficiare ia sfârșit, Comisia reactivează înregistrările tuturor exportatorilor înregistrați în țara respectivă, cu condiția ca datele de înregistrare ale exportatorilor să fie disponibile în sistem și să fi rămas valabile cel puțin pentru SGP al Norvegiei, Elveției sau Turciei, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții. În caz contrar, exportatorii se înregistrează din nou în conformitate cu articolul 92.
(3) În cazul revocării înregistrărilor tuturor exportatorilor înregistrați într-o țară beneficiară în conformitate cu alineatul (1), datele privind înregistrările revocate se păstrează în sistemul REX cel puțin zece ani calendaristici după anul calendaristic în care a avut loc revocarea. După perioada de zece ani și dacă țara beneficiară nu mai este o țară beneficiară mai mult de zece ani pentru Uniune, Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții, Comisia va șterge datele privind înregistrările revocate din sistemul REX.
Articolul 94
(1) Exportatorii, înregistrați sau nu, îndeplinesc următoarele obligații:
(a)
țin o contabilitate comercială adecvată privind producția și furnizarea de mărfuri eligibile pentru tratament preferențial;
(b)
pun la dispoziție toate documentele justificative referitoare la materialele utilizate la fabricare;
(c)
păstrează toate documentele vamale referitoare la materialele utilizate la fabricare;
(d)
păstrează, timp de cel puțin trei ani de la sfârșitul anului calendaristic în care a fost întocmit atestatul de origine sau pe o perioadă mai lungă, dacă legislația națională prevede o astfel de perioadă, registre:
(i)
ale atestatelor de origine întocmite;
(ii)
cu evidența materialelor originare și neoriginare utilizate, precum și a producției și a stocurilor.
Registrele și atestatele de origine menționate pot fi păstrate în format electronic, dar trebuie să permită trasabilitatea materialelor utilizate la fabricarea produselor exportate și confirmarea caracterului originar al acestora.
(2) Obligațiile prevăzute la alineatul (1) se aplică și furnizorilor care prezintă exportatorilor declarația furnizorului ce atestă caracterul originar al mărfurilor pe care le furnizează.
(3) Re-expeditorii de mărfuri, indiferent dacă sunt înregistrați sau nu, care întocmesc atestate de origine înlocuitoare în conformitate cu articolul 97d păstrează atestatele de origine inițiale pe care le-au înlocuit timp de cel puțin trei ani de la sfârșitul anului calendaristic în care a fost întocmit atestatul de origine înlocuitor sau pe o perioadă mai lungă, dacă legislația națională prevede acest lucru.
Articolul 95
(1) Exportatorul întocmește un atestat de origine atunci când produsele care fac obiectul atestatului sunt exportate, dacă produsele respective pot fi considerate originare din țara beneficiară în cauză sau din altă țară beneficiară în conformitate cu articolul 86 alineatul (4) al doilea paragraf sau cu articolul 86 alineatul (6) primul paragraf litera (b).
(2) Un atestat de origine poate fi întocmit și după efectuarea exportului produselor în cauză («atestat retroactiv»). Un astfel de atestat retroactiv se acceptă în cazul în care este prezentat autorităților vamale din statul membru de depunere a declarației vamale de punere în liberă circulație, în termen de maximum doi ani după efectuarea importului.
În cazul în care divizarea unui transport are loc în conformitate cu articolul 74 și termenul de doi ani menționat la primul paragraf este respectat, atestatul de origine poate fi întocmit retroactiv de exportatorul din țara exportatoare a produselor. Această dispoziție se aplică mutatis mutandis în cazul în care divizarea unui transport are loc în altă țară beneficiară sau în Norvegia, Elveția sau, după caz, Turcia.
(3) Atestatul de origine este prezentat de către exportator clientului său din Uniune și conține informațiile prevăzute în anexa 13d. Acesta se întocmește în engleză, franceză sau spaniolă.
Atestatul se poate întocmi pe orice document comercial care permite identificarea exportatorului respectiv și a mărfurilor în cauză.
(4) Alineatele (1)-(3) se aplică mutatis mutandis atestatelor de origine întocmite în Uniune în scopul cumulului bilateral.
Articolul 95a
(1) În scopul stabilirii originii materialelor utilizate în cadrul cumulului bilateral sau regional, exportatorul unui produs fabricat utilizând materiale originare dintr-o țară cu care este posibil cumulul se bazează pe atestatul de origine prezentat de furnizorul materialelor respective. În aceste cazuri, atestatul de origine întocmit de exportator cuprinde, după caz, mențiunea «EU cumulation», «regional cumulation», «Cumul UE», «cumul regional» sau «Acumulación UE», «Acumulación regional».
(2) În scopul stabilirii originii materialelor utilizate în cadrul aplicării unui cumul în temeiul articolului 85, exportatorul unui produs fabricat utilizând materiale originare de la o parte cu care este autorizat cumulul se bazează pe dovada de origine prezentată de furnizorul materialelor respective, cu condiția ca dovada să fi fost eliberată în conformitate cu regulile de origine din cadrul SGP al Norvegiei, al Elveției sau, în caz că este aplicabil, al Turciei, după caz. În acest caz, atestatul de origine întocmit de exportator cuprinde mențiunea «Norway cumulation», «Switzerland cumulation», «Turkey cumulation», «Cumul Norvège», «Cumul Suisse», «Cumul Turquie» sau «Acumulación Noruega», «Acumulación Suiza», «Acumulación Turquía».
(3) În scopul stabilirii originii materialelor utilizate în cadrul aplicării cumulului extins în temeiul articolului 86 alineatele (7) și (8), exportatorul unui produs fabricat utilizând materiale originare de la o parte cu care este autorizat cumulul extins se bazează pe dovada de origine prezentată de furnizorul materialelor respective, cu condiția ca dovada să fi fost eliberată în conformitate cu dispozițiile acordului de liber schimb relevant încheiat între Uniune și partea în cauză.
În acest caz, atestatul de origine întocmit de exportator cuprinde mențiunea «extended cumulation with country x», «cumul étendu avec le pays x» sau «Acumulación ampliada con el país x».”
13.
La articolul 96, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Un atestat de origine este valabil timp de douăsprezece luni de la data întocmirii.”
14.
În subsecțiunea 6, înaintea articolului 97, se adaugă următorul articol:
„Articolul 96a
Pentru ca importatorii să fie eligibili să depună cereri pentru a beneficia de sistem la prezentarea unui atestat de origine, mărfurile trebuie să fi fost exportate la sau după data la care țara beneficiară din care se exportă mărfurile a început înregistrarea exportatorilor în conformitate cu articolul 91.”
15.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 6 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 6
Proceduri la punerea în liberă circulație în Uniunea Europeană aplicabile de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
16.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 7 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 7
Controlul originii aplicabil de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
17.
În partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1, titlul subsecțiunii 8 se înlocuiește cu următorul text:
„Subsecțiunea 8
Alte dispoziții aplicabile de la data aplicării sistemului exportatorilor înregistrați”
.
18.
Articolul 97 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 97
(1) În cazul în care un declarant solicită acordarea unui tratament preferențial în cadrul sistemului, acesta face referire la atestatul de origine în declarația vamală de punere în liberă circulație. Referința la atestatul de origine va fi data eliberării sale în format aaaallzz, unde aaaa este anul, ll este luna, iar zz este ziua. În cazul în care valoarea totală a produselor originare expediate depășește 6 000 EUR, declarantul indică și numărul exportatorului înregistrat.
(2) Dacă declarantul solicită aplicarea sistemului în conformitate cu alineatul (1) fără a deține un atestat de origine la momentul acceptării declarației vamale pentru punerea în liberă circulație, respectiva declarație este considerată incompletă în sensul articolului 253 alineatul (1) și tratată ca atare.
(3) Înainte de a declara mărfurile în vederea punerii în liberă circulație, declarantul se asigură că mărfurile respectă dispozițiile prezentei secțiuni, verificând, în special:
(i)
pe site-ul de internet public, că exportatorul este înregistrat în sistemul REX, atunci când valoarea totală a produselor originare expediate depășește 6 000 EUR; și
(ii)
că atestatul de origine a fost întocmit în conformitate cu anexa 13d.”
;
19.
Articolul 97d se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 97d
(1) În cazul în care produsele nu au fost încă puse în liberă circulație, atestatul de origine poate fi înlocuit cu unul sau mai multe atestate de origine înlocuitoare, întocmite de re-expeditorul mărfurilor, cu scopul de a expedia toate sau o parte din produse în alt loc de pe teritoriul vamal al Uniunii sau, după caz, în Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
Atestatele de origine înlocuitoare pot fi întocmite doar în cazul în care atestatul de origine inițial a fost întocmit în conformitate cu articolele 95 și 96 și anexa 13d.
(2) Re-expeditorii trebuie să fie înregistrați în scopul întocmirii de atestate de origine înlocuitoare pentru produse originare care urmează să fie expediate în alt loc de pe teritoriul Uniunii, atunci când valoarea totală a produselor originare din transportul inițial care urmează să fie divizat depășește 6 000 EUR.
Cu toate acestea, re-expeditorilor neînregistrați le este permisă întocmirea de atestate de origine înlocuitoare, atunci când valoarea totală a produselor originare din transportul inițial care urmează să fie divizat depășește 6 000 EUR, în cazul în care aceștia anexează o copie a atestatului de origine inițial întocmit în țara beneficiară.
(3) Numai re-expeditorii înregistrați în sistemul REX pot întocmi atestate de origine înlocuitoare în ceea ce privește produsele originare care urmează să fie trimise către Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce această țară îndeplinește anumite condiții. Această dispoziție se aplică indiferent de valoarea produselor originare conținute în transportul inițial și indiferent dacă țara de origine este enumerată în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 978/2012.
(4) Un atestat de origine înlocuitor este valabil douăsprezece luni de la data întocmirii atestatului de origine inițial.
(5) În cazul în care un atestat de origine este înlocuit, re-expeditorul indică următoarele pe atestatul de origine inițial:
(a)
detaliile referitoare la atestatul sau atestatele de origine înlocuitoare;
(b)
numele și adresa re-expeditorului;
(c)
destinatarul sau destinatarii din Uniune sau, după caz, din Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții.
Atestatul de origine inițial se marchează cu cuvântul «Replaced», «Remplacée» sau «Sustituida».
(6) Re-expeditorul indică următoarele pe atestatul de origine înlocuitor:
(a)
toate detaliile referitoare la produsele reexpediate;
(b)
data la care a fost întocmit atestatul de origine inițial;
(c)
informațiile menționate în anexa 13d;
(d)
numele și adresa re-expeditorului produselor din Uniune și, dacă este cazul, numărul său de exportator înregistrat;
(e)
numele și adresa destinatarului din Uniune sau, după caz, din Norvegia, Elveția sau Turcia, după ce aceasta din urmă îndeplinește anumite condiții;
(f)
data și locul unde a fost făcută înlocuirea.
Atestatul de origine înlocuitor se marchează cu mențiunea «Replacement statement», «Attestation de remplacement» sau «Comunicación de sustitución».
(7) Alineatele (1)-(6) se aplică atestatelor care înlocuiesc atestate de origine înlocuitoare.
(8) Subsecțiunea 7 din prezenta secțiune se aplică mutatis mutandis atestatelor de origine înlocuitoare.
(9) În cazul produselor care beneficiază de preferințele tarifare în temeiul unei derogări acordate în conformitate cu articolul 89, atestatul înlocuitor prevăzut la prezentul articol poate fi întocmit numai dacă produsele respective sunt destinate Uniunii.”
20.
La articolul 97h se adaugă următorul alineat (3):
„(3) În cazul în care verificarea prevăzută la alineatul (1) sau orice alte informații disponibile oferă indicii că sunt încălcate regulile de origine, țara beneficiară exportatoare, din proprie inițiativă sau la cererea autorităților vamale ale statelor membre sau a Comisiei efectuează investigațiile necesare sau dispune efectuarea de urgență a unor investigații pentru identificarea și prevenirea unor asemenea încălcări. În acest sens, Comisia sau autoritățile vamale ale statelor membre pot participa la investigațiile respective.”
21.
Articolul 97i se elimină.
22.
În partea I titlul IV capitolul 2, titlul secțiunii 1A se înlocuiește cu următorul text:
„Proceduri și metode de cooperare administrativă aplicabile cu privire la exporturile care utilizează certificate de origine tip A, declarații pe factură și certificate de circulație EUR.1.”
23.
La articolul 97l:
(a)
alineatele (2), (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Autoritățile competente din țările beneficiare pun certificatul de origine tip A la dispoziția exportatorului imediat după efectuarea sau asigurarea exportului. Cu toate acestea, autoritățile competente din țările beneficiare pot, de asemenea, să emită un certificat de origine tip A după exportul produselor care fac obiectul acestuia, dacă:
(a)
nu a fost emis în momentul exportului din cauza unor erori, a unor omisiuni involuntare sau a unor circumstanțe speciale; sau
(b)
s-a dovedit autorităților competente că certificatul de origine tip A a fost emis, dar nu a fost acceptat la import din motive tehnice; sau
(c)
destinația finală a produselor în cauză a fost determinată în timpul transportului sau a depozitării și după o eventuală divizare a transportului, în conformitate cu articolul 74.
(3) Autoritățile competente din țările beneficiare pot emite retroactiv un certificat doar după ce verifică dacă informațiile cuprinse în cererea exportatorului pentru un certificat de origine tip A eliberat retroactiv coincid cu cele din documentele de export corespunzătoare și că nu a fost eliberat un certificat de origine tip A în momentul exportului produselor respective. Mențiunea «Issued retrospectively», «Délivré à posteriori» sau «emitido a posteriori» trebuie să figureze în caseta 4 a certificatului de origine tip A eliberat retroactiv.
(4) În caz de furt, pierdere sau distrugere a unui certificat de origine tip A, exportatorul poate solicita autorităților competente care l-au emis un duplicat întocmit pe baza documentelor de export aflate în posesia acestora. Cuvântul «Duplicate», «Duplicata» sau «Copia», data eliberării și numărul de serie al certificatului original trebuie indicate în caseta 4 a duplicatului certificatului de origine tip A. Duplicatul este valabil de la aceeași dată ca și originalul.”
;
(b)
alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Completarea casetelor 2 și 10 din certificatul de origine tip A este opțională. Caseta 12 poartă mențiunea «Uniunea Europeană» sau numele unuia dintre statele membre. Data eliberării certificatului de origine tip A se înscrie în caseta 11. Semnătura înscrisă în caseta rezervată autorităților guvernamentale competente care emit certificatul, precum și cea a semnatarului autorizat al exportatorului, înscrisă în caseta 12, trebuie să fie olografe.”
24.
La articolul 97p, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) În cazul produselor care beneficiază de preferințe tarifare în temeiul unei derogări acordate în conformitate cu dispozițiile articolului 89, procedura prevăzută la prezentul articol se aplică numai dacă produsele sunt destinate Uniunii.”
25
La articolul 109, se adaugă al doilea paragraf cu următorul text:
„Caseta 7 din certificatele de circulație EUR.1 sau declarațiile pe factură conțin mențiunea «Autonomous trade measures» sau «Mesures commerciales autonomes».”
26.
Anexa 13a se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
27.
Anexele 13c și 13d se înlocuiesc cu textul din anexa II la prezentul regulament.
28.
Anexa 17 se modifică în conformitate cu anexa III la prezentul regulament.
Articolul 2
Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 2 se elimină.
2.
La articolul 3, alineatele (3), (4) și (5) se elimină.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 alineatul (7) și articolul 1 alineatul (23) se aplică de la 1 ianuarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 10 martie 2015.