РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 юли 2014 година
относно схема за помощ SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004),
приведена в действие от Испания, относно освобождаване на биогоривата от акцизи
(нотифицирано под номер C(2014) 4530)
(само текстът на испански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/766/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
От 2006 г. насам Генерална дирекция „Конкуренция“ провежда всяка година последващ мониторинг на извадка от мерки за помощ, приведени в действие от държавите членки. Испанската схема за освобождаване на биогоривата от акцизи (дело № NN 61/2004) беше одобрена от Комисията с Решение C(2006) 2293 от 6 юни 2006 г. Тази схема беше включена в мониторинга за 2009/2010 г. с референтен номер MX 17/2009, в чийто контекст Комисията прегледа как държавите членки са прилагали извадка от съществуващи схеми през 2009 г.
(2)
Комисията реши да включи тази схема отново в мониторинга за 2011/2012 г., в чийто контекст Комисията проучи начина, по който държавите членки прилагат извадка от съществуващи схеми през периода 2009-2010 г.
(3)
В светлината на информацията, предоставена от Испания по време на мониторинга, Комисията имаше съмнения относно правилното прилагане на схемата от испанските органи. Вследствие на това тя реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Комисията информира Испания за своето решение с писмо от 17 юли 2013 г.
(4)
Испания представи своите забележки на 20 септември 2013 г.
(5)
Решението на Комисията да започне официална процедура по разследване бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 7 февруари 2014 г. (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения.
(6)
Комисията получи мнения от Секция „Биогорива“ на испанската Асоциация на производителите на енергия от възобновяеми източници (APPA Biocarburantes) на 5 март 2014 г. Тя ги препрати на Испания, на която бе дадена възможност да отговори. На 6 май 2014 г. испанските органи посочиха, че те не желаят да коментират забележките, получени от трети страни.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(7)
Схемата NN 61/2004 за освобождаването на биогоривата от акцизи представлява нулева ставка на испанския данък върху въглеводородите. Тя се прилага за етиловия алкохол, произведен от продукти със селскостопански или растителен произход (биоетанол), които попадат в обхвата на кода CN 2207 20, за метиловия алкохол, получен от продукти със селскостопански или растителен произход, които попадат в обхвата на кода CN 2905 11 00, и продукти, които попадат в обхвата на кодове CN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 и 1518.
(8)
Нулевата ставка на данъка се е прилагала по отношение на тези продукти, независимо от това, дали те са били използвани като такива или след химична промяна. В случаите, когато биогоривото е било смесено с друго гориво, намалената ставка се е прилагала само за частта на сместа, състояща се от биогорива. Намаленият дължим акциз бе приложим за биогоривата от всякакъв географски произход.
(9)
Схемата бе одобрена от Комисията на 6 юни 2006 г. и нейният срок на действие изтече на 31 декември 2012 г. (3).
(10)
Оценката на информацията, предоставена от испанските органи по време на мониторинга, повдигна съмнения относно това дали схемата е била приложена в съответствие с решението на Комисията през 2009 и 2010 г. Освен това съществуваха съмнения, че Испания може да е свръхкомпенсирала бенефициери през 2010 г. Опасенията на Комисията бяха изложени в точки 13-29 в нейното решение от 17 юли 2013 г.
(11)
Комисията поиска Испания да:
а)
демонстрира, че схемата е прилагана правилно през 2009 и 2010 г.;
б)
демонстрира, че не е имало свръхкомпенсация относно биоетанола през 2010 г. или, ако е имало такава, да обясни какви мерки са предприети, за да се избегне свръхкомпенсирането през последващите години;
в)
представи годишни доклади за цялата продължителност на схемата.
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(12)
Комисията получи мнението на APPA Biocarburantes на 5 март 2014 г. Мненията бяха много подобни на тези на испанските органи (вж. раздел IV). APPA Biocarburantes твърди че схемата е била правилно изпълнена.
(13)
Когато цената на биогоривата бе сравнена с цената преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите, биоетанолът и биодизелът изглеждаха компенсирани в недостатъчна степен през целия период, с изключение на 2010 г. за биоетанола и 2012 г. за биодизела. APPA Biocarburantes твърдеше, че тази методология е била неправилна, тъй като цената преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите, е включвала всички разходи за транспорт и дистрибуция, натрупани до достигането на продукта до крайния потребител, докато такива логистични разходи не са били включени в разходите за биогорива при този сравнителен анализ. Според нея би било по-уместно да се сравнят разходите за производството на биогорива с международно котираните цени на изкопаемите горива. Използването на тази методология ясно показа засилена недостатъчна компенсация за биогоривата по време на продължителността на схемата и липса на свръхкомпенсация.
(14)
Накрая, APPA Biocarburantes твърдеше, че дори ако разходите за биогоривата бъдат сравнени с цената преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите, двете еднократни ситуации на свръхкомпенсация са били само временни и са били причинени от самата същност на схемата за данъчна помощ за биогорива (при абсолютни количества, които са установени ex ante, и оценки, които са извършени ex post) и силно нестабилните цени на селскостопанските суровини (главният компонент на разходите за производство на биогорива). Не е било необходимо изменение на схемата - за биоетанола не се наблюдават признаци за потенциално свръхкомпенсиране през следващите години (2011 и 2012 г.), а относно биодизела потенциално свръхкомпенсиране е настъпило през последната 2012 година. Освен това не е възможно изменение в бъдеще, тъй като срокът на действие на схемата е изтекъл.
IV. МНЕНИЕ НА ИСПАНИЯ
(15)
Испанските органи представиха своето мнение на 20 септември 2013 г. На 6 май 2014 г. те посочиха, че не желаят да представят мнения относно забележките от трети страни, които са им били представени.
(16)
В своето писмо от 20 септември 2013 г. испанските органи предоставиха информация относно разходите за производство на биоетанол и биодизел заедно с данни за цените на изкопаемите горива за периода 2004-2012 г. В същото време те предоставиха таблици, в които се сравняват цените на биогоривата с цените преди облагане с данък на изкопаемите горива на бензиностанциите. Тези таблици са показани в приложението.
(17)
Данните и анализът, илюстрирани от съответните таблици, се основават на следните допускания:
а)
Отправната точка са действителните данни за годишните разходи за производство на испанските заводи, плюс марж на производствена печалба от 5 %. Измененията бяха направени поради разликата в енергийното съдържание между биогоривата и изкопаемите горива, с които те се смесват, като се използват данните в приложение III към Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), а именно 1.52 и 1.09 за биоетанол и биодизел, съответно.
б)
Тези разходи са сравнени с данни за цените на горивата, които те заместват, т.е. бензина и дизеловото гориво. Цената е преди облагане с данък на бензиностанциите на този вид гориво и поради това тя включва брутния марж за търговско разпространение. Разликата между производствените разходи за биогоривата и разходите за заместващите изкопаемите горива е максималният марж на компенсация.
в)
Реалната приложена компенсация е равна на акциза върху минералните масла, който би съответствал на биоетанола и биодизела. Без прилагане на освобождаването прилаганата ставка спрямо въпросните продукти като акцизен данък върху минералните масла би била ставката за бензина и дизела, съответно (5).
(18)
Въз основа на съответните данни Испания посочи, че в периода 2004-2012 г. натрупаната недостатъчна компенсация може да се наблюдава за двата вида биогорива (455,96 EUR/1 000 литра за биодизел и 897,22 EUR/1 000 литра за биоетанол). Когато всяка година се разглежда поотделно, недостатъчна компенсация все още се наблюдава за всички години само с две изключения: 2010 г. за биоетанол и 2012 г. за биодизел.
(19)
Що се отнася до биоетанола, Испания обясни, че привидната свръхкомпенсация, която се наблюдава през 2010 г. е била резултат на еднократно спадане на цените на стоките, по-специално на селскостопанските стоки в периода януари-юни 2010 г. Това е било следователно еднократна, обратима и непредвидима ситуация, която освен това се е самокоригирала през следващата година чрез повишаване на цените на суровините. Следователно не е имало причина за испанските органи да предприемат действия. Беше предоставена подробна информация за развитието на цените на суровините, както и графика, която илюстрира тенденцията на ценовия индекс на захарта и зърнените култури (за основа = 100 е взет периодът 2002-2004 г.).
Динамиката на цените на суровините в периода 2009-2011 г. (6)
(20)
Що се отнася до биодизела, Испания обясни, че очевидно е имало момент на свръхкомпенсиране през 2012 г., но срокът на действие на схемата е изтекъл на 31 декември същата година.
(21)
Испания твърди, че цената, която се използва като референтна за алтернативни горива в тази методика, а именно цената преди облагане с данък на бензиностанциите, е била най-стриктният от наличните варианти, и едно сравнение със стойността, която е по-близко до световните цени за тези продукти, би било по-подходящо. Испанските органи също предоставиха таблици, в които се сравняват цените на биогоривата със световните цени на изкопаемите горива, и подчертаха, че в този случай не може да се наблюдава свръхкомпенсиране за биодизела през всяка от разглежданите години, докато за биоетанола потенциалното свръхкомпенсиране е бил пренебрежимо малко (2 EUR/1 000 литра, в сравнение със 142,13 EUR/1 000 литра, когато се използва цената преди облагане с данък на изкопаеми горива като референтна цена). Натрупаната недостатъчна компенсация би била няколко пъти по-висока, отколкото в сравнение с предишната методология.
(22)
Испанските органи обясниха, че те са докладвали за всички дружества, които са произвеждали, преработвали, държали, получавали и изпращали акцизни стоки, в съответствие с Директива 2008/118/ЕО на Съвета (7).
(23)
В точка 1 от член 4 от тази директива „лицензиран складодържател“ се определя като физическо или юридическо лице, на което, по време на неговата стопанска дейност, е разрешено да произвежда, преработва, държи, получава или изпраща акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз в данъчни складове. В член 8 от директивата е постановено, че лицензираният складодържател е платец на акциза.
(24)
Испанските органи обясниха защо са осигурили подробна данъчна информация само за едно от двете дружества, които са подписали споразумение за дейност чрез използване на подизпълнители за производство на метилови естери на мастни киселини от соя и палмово масло. Тъй като този договор се отнасяше за продукти, подлежащи на облагане с акциз на държането, движението и мониторинга на такива продукти, той попадаше в обхвата на Директива 2008/118/ЕО. Испанските органи заявиха, че собственикът на продукта не е попадал в обхвата на определението за „лицензиран складодържател“, както е постановено в точка 1 от член 4 от директивата.
V. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(25)
Комисията вече заключи в своето решение по дело NN 61/2004, че въпросната мярка е включвала помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС. Комисията оцени тази схема за помощ въз основа на Насоките на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда от 2001 г. (8), и заключи, че тя е била съвместима с вътрешния пазар.
(26)
Междувременно испанските органи предоставиха на Генерална дирекция „Конкуренция“ подробна информация, включително съответната информация относно производствените разходи за биоетанол и биодизел за целия период на действие на схемата. Когато производствени разходи за биогоривата се сравнят с цените на изкопаемите горива преди облагане с данък на бензиностанциите, както е илюстрирано в таблиците, включени в приложението към това решение, се наблюдават две ситуации на свръхкомпенсиране: за биоетанола през 2010 г. и за биодизела през 2012 г.
(27)
По отношение на алтернативната методология, предложена от Испания, при която се приемат като референтни световните цени на изкопаеми горива, Комисията забелязва, че тази методология се различава от методологията, предложена от Испания и използвана от Комисията за оценка на мярката NN 61/2004. Тъй като Комисията проверява дали Испания е изпълнила правилно схемата за помощ в съответствие с решението, с което тя е била одобрена, по дело NN 61/2004, алтернативната предложена методология не може да бъде приета.
(28)
При все това Комисията отбелязва, че не се забелязва тенденция на устойчива свръхкомпенсация. Също така, когато помощта се разглежда за цялата продължителност на схемата, няма признаци за цялостна свръхкомпенсация. Комисията взема предвид обясненията, предоставени от Испания (вж. точки 18, 19, 20 и 22).
(29)
В случая с биоетанола Комисията счита, че не е било необходимо да се направят изменения, за да се коригира свръхкомпенсацията. В този случай Испания успя да докаже, че свръхкомпенсацията е била коригирана, което предимно се дължи на факта, че цените на суровините са се увеличили значително след юни 2010 г. В действителност, през 2011 и 2012 г. не се наблюдава свръхкомпенсация за биоетанола.
(30)
Що се отнася до биодизела, Комисията отбелязва, че през 2012 г. може да се наблюдава малка свръхкомпенсация в размер на 41,85 EUR/1 000 литра. Тази свръхкомпенсация е настъпила докато мярката, и по-специално равнището на помощта, са останали непроменени. Тази ситуация е била причинена от външни фактори за схемата, по-специално от значителното увеличение на цената на изкопаемото дизелово гориво в Испания. Комисията отбелязва, че цената на дизела през 2012 г. е била с 8 % по-висока отколкото през 2011 г., с 36 % по-висока отколкото през 2010 г. и със 71 % по-висока отколкото през 2009 г. За сравнение, разходите за производство на биодизел през 2012 г. са били същите, както през 2011 г., 16 % по-високи, отколкото тези, регистрирани през 2010 г., и 25 % по-високи, отколкото разходите през 2009 г. Комисията също така отбелязва, че срокът на действие на схемата е изтекъл в края на 2012 г. и поради това е било невъзможно да се адаптира освобождаването от акциз, за да се избегне бъдеща свръхкомпенсация, в съответствие с точка 19 от решението на Комисията по дело NN 61/2004. Комисията също така отбелязва, че по схемата не е предоставена помощ през 2013 г. или през някоя от следващите години. Накрая, както е обяснено в точка 28, ако също се вземат предвид данните за 2012 г., за целия срок на действие на схемата не се наблюдава свръхкомпенсация. Това може като следствие да се счита за знак, че Испания е могла да разчита на ex-ante метода за изчисление, предвиден в рамките на тази схема.
(31)
Като взе предвид допълнителната информация, предоставена от Испания, Комисията е на мнение, че Испания е изпълнила своите задължения, определени в точка 19 от решението на Комисията по дело NN 61/2004.
(32)
Въз основа на обясненията, предоставени от Испания относно прилагането на Директива 2008/118/ЕО, Комисията е съгласна, че испанските органи са докладвали за всички съответни дружества.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
Комисията констатира, че Испания е приложила схемата за помощ NN 61/2004 правилно и в съответствие с решението на Комисията за нейното одобрение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемата за помощ NN 61/2004, приведена в действие от Испания, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС и е била правилно изпълнена в съответствие с решението на Комисията по дело NN 61/2004.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на 9 юли 2014 година.
DECIZIA COMISIEI
din 9 iulie 2014
privind schema de ajutoare SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
pusă în aplicare de Spania referitoare la scutirea de plata accizelor pentru biocombustibili
[notificată cu numărul C(2014) 4530]
(Numai textul în limba spaniolă este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2014/766/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în temeiul dispozițiilor menționate anterior (1) și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
I. PROCEDURĂ
(1)
Începând din 2006, Direcția Generală Concurență efectuează în fiecare an un exercițiu de monitorizare ex post pe un eșantion de măsuri de ajutor puse în aplicare de către statele membre. Schema spaniolă referitoare la scutirea de plata accizelor pentru biocombustibili (cazul NN 61/2004) a fost aprobată de Comisie prin Decizia C(2006) 2293 din 6 iunie 2006 (denumită în continuare: „decizia Comisiei”). Această schemă a fost inclusă în exercițiul de monitorizare 2009/2010 cu referința MX 17/2009, în cadrul căruia Comisia a examinat modul în care statele membre au aplicat un eșantion de scheme în vigoare în 2009.
(2)
Comisia a decis să includă încă o dată această schemă în exercițiul de monitorizare 2011/2012, în cadrul căruia Comisia a examinat modul în care statele membre au aplicat un eșantion de scheme în vigoare în perioada 2009-2010.
(3)
Prin prisma informațiilor furnizate de Spania în cursul exercițiului de monitorizare, Comisia și-a exprimat îndoieli cu privire la aplicarea corectă a schemei de către autoritățile spaniole. În consecință, aceasta a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Comisia a informat Spania cu privire la decizia sa, prin intermediul unei scrisori trimise la 17 iulie 2013.
(4)
Spania și-a prezentat observațiile la 20 septembrie 2013.
(5)
Decizia Comisiei de a iniția procedura oficială de investigare a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 7 februarie 2014 (2). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile.
(6)
La 5 martie 2014, Comisia a primit observații din partea secțiunii responsabile de biocombustibili din cadrul Asociației spaniole a producătorilor de energie din surse regenerabile (APPA Biocarburantes). Aceste observații au fost comunicate Spaniei, oferindu-i astfel posibilitatea de a răspunde la acestea. La 6 mai 2014, autoritățile spaniole au indicat că nu doreau să facă niciun comentariu cu privire la observațiile primite de la părțile terțe.
II. DESCRIEREA DETALIATĂ A MĂSURII
(7)
Schema NN 61/2004 referitoare la scutirea de plata accizelor pentru biocombustibili constă în aplicarea unei rate zero a impozitului spaniol pe hidrocarburi. Aceasta se aplică alcoolului etilic obținut din produse de origine agricolă sau vegetală (bioetanol) care se încadrează la codul NC 2207 20, alcoolului etilic obținut din produse de origine agricolă sau vegetală care se încadrează la codul NC 2905 11 00 și produselor care se încadrează la codurile din Nomenclatura combinată NC 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 și 1518.
(8)
Rata zero a impozitului s-a aplicat acestor produse indiferent dacă ele au fost utilizate ca atare sau în urma unor modificări chimice. În cazul în care biocombustibilul era amestecat cu alte tipuri de combustibil, rata redusă se aplica numai părții de biocombustibil din amestec. Rata redusă a accizelor era aplicabilă tuturor biocombustibililor, indiferent de originea lor geografică.
(9)
Schema a fost aprobată de Comisie la 6 iunie 2006 și a expirat la 31 decembrie 2012 (3).
(10)
În urma evaluării informațiilor furnizate de autoritățile spaniole în cursul exercițiului de monitorizare, au apărut unele îndoieli în privința conformității aplicării programului cu decizia Comisiei în 2009 și 2010. În plus, au existat îndoieli cu privire la posibilitatea ca Spania să fi acordat anumitor beneficiari supracompensații în 2010. Comisia și-a manifestat unele rezerve la considerentele 13-29 din decizia sa din 17 iulie 2013.
(11)
Comisia a solicitat ca Spania:
(a)
să demonstreze că schema a fost pusă în aplicare în mod corect în 2009 și 2010;
(b)
să demonstreze că nu a existat nicio supracompensare pentru bioetanol în 2010 sau, în caz contrar, să explice ce măsuri au fost luate pentru a se evita o supracompensare în anii următori;
(c)
să prezinte rapoarte anuale pentru întreaga durată a schemei.
III. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE
(12)
Comisia a primit observații din partea APPA Biocarburantes la data de 5 martie 2014. Acestea au fost foarte asemănătoare cu cele primite din partea autorităților spaniole (a se vedea secțiunea IV). APPA Biocarburantes susținea că schema a fost pusă în aplicare în mod corect.
(13)
Atunci când s-au comparat costurile biocombustibililor cu prețul la pompă înainte de impozitare al combustibililor fosili, atât bioetanolul, cât și biomotorina par să fi fost subcompensate pe întreaga perioadă, cu excepția anului 2010 în ceea ce privește bioetanolul și a anului 2012 în ceea ce privește biomotorina. Potrivit APPA Biocarburantes, această metodologie era incorectă, deoarece în prețul la pompă înainte de impozitare al combustibililor fosili au fost incluse toate costurile de transport și de distribuție ale combustibililor până când produsul a ajuns la consumatorul final, în timp ce aceste costuri logistice nu sunt incluse în costul biocombustibililor în analiza comparativă sus-menționată. În opinia asociației, ar fi mai oportun să se compare costurile de producție ale biocombustibililor cu prețurile cotate la nivel mondial ale combustibililor fosili. Prin aplicarea acestei metodologii, s-a înregistrat în mod clar o subcompensare sporită pentru biocombustibili pe durata schemei, neidentificându-se însă niciun caz de supracompensare.
(14)
În cele din urmă, APPA Biocarburantes susține că, chiar și în cazul în care costurile biocombustibililor se compară cu prețul la pompă înainte de impozitare al combustibililor fosili, singurele două cazuri punctuale de posibilă supracompensare au avut numai un caracter temporar și au fost cauzate de natura însăși a schemei de ajutoare fiscale pentru biocombustibili (cantități absolute stabilite ex ante și evaluări efectuate ex post) și de prețurile extrem de volatile ale materiilor prime agricole, care reprezintă principala componentă a costurilor de producție ale biocombustibililor. Nu a fost necesară nicio ajustare a schemei, întrucât niciun indiciu al unei posibile supracompensări nu s-a putut constata pentru bioetanol în anii următori (2011 și 2012), iar pentru biomotorină, potențiala supracompensare ar fi avut loc pe parcursul ultimului an, și anume în 2012. În plus, nu ar fi fost posibil să se realizeze vreo ajustare în viitor, întrucât schema a expirat.
IV. OBSERVAȚII DIN PARTEA SPANIEI
(15)
Autoritățile spaniole și-au prezentat observațiile la 20 septembrie 2013. La 6 mai 2014, acestea au indicat că nu doreau să comenteze cu privire la observațiile părților terțe care le-au fost transmise.
(16)
În scrisoarea din 20 septembrie 2013, autoritățile spaniole au prezentat informații privind costurile de producție ale bioetanolului și ale biomotorinei, alături de date privind prețurile combustibililor fosili pe parcursul perioadei cuprinse între 2004 și 2012. În același timp, acestea au furnizat tabele pentru compararea costurilor biocombustibililor cu prețul la pompă înainte de impozitare al combustibililor fosili. Aceste tabele sunt prezentate în anexă.
(17)
Datele și analiza ilustrată în tabelele respective se bazează pe următoarele ipoteze:
(a)
Punctul de plecare îl constituie datele reale aferente costurilor de producție anuale ale uzinelor spaniole, la care se adaugă o marjă de profit asupra producției de 5 %; se efectuează ajustări datorită diferenței dintre conținutul energetic al biocombustibilului și cel al combustibilului fosil cu care se amestecă, folosindu-se datele din anexa III la Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), și anume 1,52 pentru bioetanol și, respectiv, 1,09 pentru biomotorină.
(b)
Aceste costuri sunt comparate cu datele referitoare la prețul combustibilului pe care îl înlocuiesc, și anume benzina și motorina. Prețul reținut este prețul la pompă înainte de impozitare al acestui combustibil și include, prin urmare, marja brută de distribuție comercială. Diferența dintre costul de producție al biocombustibilului și costul combustibilului fosil alternativ reprezintă marja maximă de compensare.
(c)
Compensația reală aplicată este echivalentă cu accizele la hidrocarburi care ar corespunde bioetanolului și biomotorinei. Fără scutirea menționată anterior, rata aplicată produselor în cauză sub formă de accize pentru hidrocarburi ar fi fost rata pentru benzină și, respectiv, pentru motorină (5).
(18)
Pe baza datelor respective, Spania a semnalat că pe parcursul perioadei 2004-2012 s-a putut observa o subcompensare acumulată pentru ambele tipuri de combustibil (455,96 EUR/1 000 l pentru biomotorină și 897,22 EUR/1 000 l pentru bioetanol). Atunci când s-a analizat fiecare an în mod separat, s-a putut constata o subcompensare pentru toți anii vizați, cu doar două excepții: în 2010 pentru bioetanol și în 2012 pentru biomotorină.
(19)
În ceea ce privește bioetanolul, Spania a explicat că aparenta supracompensare constatată în 2010 a fost rezultatul unei scăderi punctuale a prețurilor materiilor prime, în special al celor agricole, între lunile ianuarie și iunie 2010. Era vorba, așadar, de o situație cu caracter excepțional, reversibilă și imprevizibilă, care, în plus, urma să se corecteze în mod automat în cursul anului următor prin creșterea prețurilor la materiile prime. Prin urmare, nu exista niciun motiv pentru ca autoritățile spaniole să fi întreprins vreo acțiune. Spania a furnizat informații detaliate cu privire la evoluția prețurilor la materiile prime, precum și un grafic care ilustra traiectoria indicelui prețurilor la zahăr și la cereale (baza 2002-2004 = 100).
Evoluția prețurilor materiilor prime în perioada 2009-2011 (6)
(20)
Spania a explicat că, în ceea ce privește biomotorina, pare să se fi înregistrat o supracompensare în 2012, însă schema a expirat la data de 31 decembrie a anului respectiv.
(21)
Spania a afirmat că prețul utilizat în cadrul acestei metodologii ca referință pentru combustibilii alternativi - prețul la pompă înainte de impozitare - este cea mai riguroasă dintre opțiunile disponibile și că ar fi mai adecvat să se facă o comparație cu o valoare mai apropiată de prețurile mondiale la aceste produse. De asemenea, autoritățile spaniole au furnizat tabele pentru compararea costurilor biocombustibililor cu prețul mondial al combustibililor fosili și au subliniat faptul că, în acest caz, nu s-a constatat nicio supracompensare pentru biomotorină în niciunul dintre anii avuți în vedere, în timp ce eventuala supracompensare pentru bioetanol ar fi fost neglijabilă (2 EUR/1 000 l, comparativ cu 142,13 EUR/1 000 l, utilizând ca referință prețul la pompă înainte de impozitare al combustibilului fosil). În raport cu metodologia precedentă, subcompensarea acumulată ar fi de câteva ori mai mare.
(22)
Autoritățile spaniole au explicat că au transmis informații referitoare la toate întreprinderile care produc, prelucrează, dețin, primesc sau expediază produse accizabile, în conformitate cu Directiva 2008/118/CE a Consiliului (7).
(23)
La articolul 4 alineatul (1) din respectiva directivă, un „antrepozitar autorizat” este definit ca fiind o persoană fizică sau juridică autorizată să producă, să transforme, să dețină, să primească sau să expedieze produse accizabile în cadrul activității sale, în regim suspensiv de accize în cadrul unui antrepozit fiscal. Potrivit dispozițiilor articolului 8 din directivă, antrepozitarul autorizat are obligația de a plăti accizele.
(24)
Autoritățile spaniole au explicat motivul care le-a determinat să furnizeze detalii fiscale numai uneia dintre cele două întreprinderi care au semnat un acord în vederea producerii de esteri metilici ai acizilor grași (EMAG) din uleiul de soia și de palmier în cadrul unui regim de subcontractare. Dat fiind că acest contract vizează produse supuse accizelor în ceea ce privește deținerea, circulația și monitorizarea lor, acesta a fost reglementat prin Directiva 2008/118/CE. Autoritățile spaniole afirmă că proprietarul produsului nu era inclus în definiția referitoare la „antrepozitarul autorizat”, prevăzută la articolul 4 alineatul (1) din directiva sus-menționată.
V. EVALUAREA MĂSURII
(25)
Comisia a concluzionat deja în decizia sa referitoare la cazul NN 61/2004 că măsura vizată presupunea un ajutor în sensul articolului 107 din TFUE. Comisia a evaluat această schemă de ajutoare pe baza Orientărilor comunitare din 2001 privind ajutorul de stat pentru protecția mediului (8) și a concluzionat că aceasta era compatibilă cu piața internă.
(26)
Autoritățile spaniole au furnizat acum Direcției Generale Concurență informații detaliate, inclusiv datele relevante privind costurile de producție ale bioetanolului și ale biomotorinei pentru întreaga durată de aplicare a schemei. Atunci când se compară costurile de producție ale biocombustibililor cu prețul la pompă înainte de impozitare al combustibililor fosili, ilustrate în tabelele incluse în anexa la prezenta decizie, se pot observa două cazuri de supracompensare: pentru bioetanol în 2010 și pentru biomotorină în 2012.
(27)
În ceea ce privește metodologia alternativă propusă de Spania, care utilizează ca referință prețurile mondiale ale combustibililor fosili, Comisia observă că această metodologie este diferită de cea propusă de Spania și utilizată de Comisie pentru evaluarea măsurii NN 61/2004. Întrucât Comisia verifică în prezent dacă Spania a aplicat schema de ajutoare în mod corect, în conformitate cu decizia prin care aceasta a fost aprobată în cazul NN 61/2004, metodologia alternativă propusă nu poate fi acceptată.
(28)
Cu toate acestea, Comisia observă că nu se constată nicio tendință de supracompensare persistentă. De asemenea, atunci când ajutoarele sunt avute în vedere pentru întreaga durată de aplicare a schemei, nu există indicii ale unei supracompensări globale. Comisia ia notă de explicațiile furnizate de autoritățile spaniole (a se vedea considerentele 18, 19, 20 și 22).
(29)
În cazul bioetanolului, Comisia consideră că nu era necesar să se facă ajustări pentru a remedia supracompensarea. În acest caz, Spania a fost în măsură să demonstreze că supracompensarea a fost remediată, în principal datorită faptului că prețurile materiilor prime au înregistrat o creștere semnificativă începând din iunie 2010. Într-adevăr, în 2011 și 2012 nu se constată nicio supracompensare pentru bioetanol.
(30)
În ceea ce privește biomotorina, Comisia semnalează că se poate observa o ușoară supracompensare de 41,85 EUR/1 000 l în anul 2012. Această supracompensare s-a produs fără ca măsura și, în special, nivelul sprijinului acordat să fi făcut obiectul unor modificări. Această situație a fost cauzată de factori externi schemei, mai precis de creșterea considerabilă a prețului la motorină fosilă în Spania. Comisia observă că prețul motorinei a fost cu 8 % mai mare în 2012 decât în 2011, cu 36 % mai mare decât prețul înregistrat în 2010 și cu 71 % mai mare decât cel înregistrat în 2009. Prin comparație, costurile de producție ale biomotorinei se situau în 2012 la același nivel ca în 2011, cu 16 % mai mari decât cele înregistrate în 2010 și cu 25 % mai mari decât cele din 2009. Comisia observă că schema a expirat la sfârșitul anului 2012, astfel încât nu a fost posibil să se adapteze scutirea de plata accizelor pentru a evita o supracompensare în viitor, în conformitate cu considerentul 19 din decizia Comisiei în cazul NN 61/2004. De asemenea, Comisia constată că nici în 2013 și nici în anii următori nu s-a acordat vreun ajutor în temeiul schemei. În sfârșit, astfel cum s-a explicat la considerentul 28, chiar dacă se ține seama și de datele pentru 2012, nu se constată nicio supracompensare pentru întreaga durată de aplicare a schemei. Prin urmare, acesta poate fi considerat un indiciu că Spania putea să se bazeze pe metodologia de calcul ex ante prevăzută în cadrul schemei.
(31)
Ținând seama de informațiile suplimentare furnizate de autoritățile spaniole, Comisia consideră că Spania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin, astfel cum se prevede la considerentul 19 din decizia Comisiei în cazul NN 61/2004.
(32)
Pe baza explicațiilor oferite de autoritățile spaniole cu privire la aplicarea Directivei 2008/118/CE, Comisia acceptă faptul că autoritățile spaniole au prezentat informații cu privire la toate întreprinderile vizate.
VI. CONCLUZIE
(33)
Comisia constată că Spania a pus în aplicare în mod corect schema de ajutoare NN 61/2004, în conformitate cu decizia Comisiei de aprobare a acesteia,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Schema de ajutoare de stat NN 61/2004 pusă în aplicare de către Spania este compatibilă cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE și a fost pusă în aplicare în mod corect, în conformitate cu Decizia NN 61/2004 a Comisiei.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Regatului Spaniei.
Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2014.