РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1288/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
за създаване на „Еразъм +“ - програма на Съюза в областта на образованието, обучението, младежта и спорта и за отмяна на решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 165, параграф 4 и член 166, параграф 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за Европа 2020“, се призовава за единна програма в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, в която да се включат международните аспекти на висшето образование, да се обединят програмата за действие в областта на ученето през целия живот („Обучение през целия живот“), създадена с Решение № 1720/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), и програмата „Младежта в действие“ („Младежта в действие“), създадена с Решение № 1719/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), програмата за действие „Еразмус Мундус“ („Еразмус Мундус“), създадена с Решение № 1298/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), програмата „ALFA III“, създадена с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (7), и програмите „Темпус“ и „Edulink“, за да се гарантира по-голяма ефективност, по-силна стратегическа насоченост и използването на полезните взаимодействия между различните аспекти на единната програма. Освен това се предлага спортът да бъде част от единната програма (наричана по-долу „програмата“).
(2)
Междинните доклади за оценка на съществуващите програми -„Обучение през целия живот“, „Младежта в действие“ и „Еразмус Мундус“, както и общественото допитване за бъдещето на действията на Съюза в областта на образованието, обучението и младежта, а също и във висшето образование, разкриха голяма, а в някои отношения, и нарастваща необходимост от продължаване на европейско равнище на сътрудничеството и мобилността в тези области. В докладите се подчертава важността на създаването на по-тесни връзки между програмите на Съюза и разработването на политиките в областта на образованието, обучението и младежта, изразява се желанието действията на Съюза да се структурират по начин, който позволява по-добра реакция в рамките на парадигмата за учене през целия живот, и се отправя призив за приемане на по-прост, по-ориентиран към потребителя и по-гъвкав подход за изпълнението на тези действия и за трайно преодоляване на разпокъсаността на международните програми за сътрудничество във висшето образование.
(3)
Програмата следва да се съсредоточи върху достъпността на финансирането и прозрачността на административните и финансови процедури, включително посредством използването на информационните и комуникационни технологии (ИКТ) и цифровизацията. Изключително важни за успеха на програмата са рационализирането и опростяването на организацията и управлението ѝ, както и трайната насоченост към намаляване на административните разходи.
(4)
Допитването до обществеността относно стратегическия избор на Съюза за прилагане на новите правомощия на Съюза в областта на спорта, както и докладът за оценка на Комисията на подготвителните действия в областта на спорта предоставиха полезна информация за приоритетните области на действията на Съюза и показаха ползите, които Съюзът може да извлече, като подпомага дейности, насочени към създаване, споделяне и разпространяване на опит и познания по отношение на различните проблеми на европейско равнище, свързани със спорта, при условие че те са съсредоточени главно върху масовия спорт.
(5)
В стратегията Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж се определя стратегията на Съюза за растеж за следващото десетилетие в подкрепа на такъв растеж и се поставят пет амбициозни цели, които трябва да бъдат постигнати до 2020 г., по-специално в областта на образованието, в която целта е да се намали под 10 % делът на преждевременно напускащите училище и да се достигне дял в размер на най-малко 40 % на завършилите висше или равностойно на него образование сред гражданите на възраст 30-34 години. Това включва и водещите ѝ инициативи и по-специално „Младежта в движение“ и Програмата за нови умения и работни места.
(6)
В заключенията си от 12 май 2009 г. Съветът отправи призив за създаване на стратегическа рамка за европейско сътрудничество в образованието и обучението („ECET 2020“) и за определяне на четири стратегически цели с оглед да се отговори на предизвикателствата, които все още предстои да бъдат преодолени при създаването на Европа на знанието и превръщането на ученето през целия живот в реалност за всички.
(7)
Съгласно членове 8 и 10 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и членове 21 и 23 от Хартата на основните права на Европейския съюз, програмата насърчава наред с другото равенството между жените и мъжете и мерките за борба с дискриминацията, основана на пол, расов или етнически произход, религия или убеждения, увреждания, възраст или сексуална ориентация. Необходимо е при прилагането на програмата да се разшири достъпът за лица от групи в неблагоприятно или уязвимо положение и да се подходи активно към специалните образователни потребности на хората с увреждания.
(8)
Програмата следва да включва силно изразено международно измерение, особено що се отнася до висшето образование, не само за да се подобри качеството на европейското висше образование с оглед на постигането на по-широките цели на „ЕСЕТ 2020“ и привлекателността на Съюза като място за получаване на образование, но също и за да се насърчи разбирателството между хората и да се допринесе за устойчивото развитие на висшето образование в държави партньори, както и за по-широкото им социално-икономическо развитие, наред с другото, посредством насърчаване на „движението на мозъци“ чрез дейности по мобилност с участието на граждани на държави партньори. За тази цел следва да бъде достъпно финансиране от Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП) и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави(ИП). Финансови средства би могло да бъдат предоставени и от Европейския фонд за развитие (ЕФР) в съответствие с приложимите за това процедури. Разпоредбите на настоящия регламент следва да се прилагат за използването на тези финансови средства, като се гарантира спазването на съответните регламенти, с които се създават посочените инструменти и фонд.
(9)
В резолюцията си от 27 ноември 2009 г. относно обновената рамка за европейско сътрудничество по въпросите на младежта (2010-2018 г.) Съветът подчертава необходимостта всички младежи да се разглеждат като ресурс за обществото и да се търсят възможности за улесняване на тяхното участие в разработването на политики, които ги засягат, чрез постоянен структуриран диалог между вземащите решенията и младежите и младежките организации на всички равнища.
(10)
Обединяването на формалното, неформалното и самостоятелното учене в една обща програма следва да създаде полезни взаимодействия и да насърчи междусекторното сътрудничество на различните сектори в областта на образованието, обучението и младежта. При изпълнението на програмата следва да бъдат надлежно взети предвид конкретните потребности на различните сектори и, където е уместно, ролята на местните и регионални органи.
(11)
За да бъде подкрепена мобилността, равнопоставеността и високите постижения в ученето, Съюзът следва да установи пилотно механизъм за гарантиране на студентски заеми, който да позволи на студентите, независимо от социалния им произход, да получат магистърската си степен в друга държава, за която програмата е отворена за участие ("държава по програмата"). Механизмът за гарантиране на студентски заеми следва да е на разположение на финансовите институции, които са съгласни да предоставят на студентите заеми при благоприятни условия за обучение за магистърска степен в други държави по програмата. Този допълнителен и новаторски инструмент за образователна мобилност не следва да замества някоя от настоящите, нито да възпрепятства развитието на бъдещи системи за безвъзмездно финансиране или за заеми в подкрепа на мобилността на студентите на местно и национална равнище, както и на равнището на Съюза. Механизмът за гарантиране на студентски заеми следва да подлежи на строг мониторинг и оценка, по-специално що се отнася до приемането му от пазара в различните държави. В съответствие с член 21, параграфи 2 и 3, най-късно до края на 2017 г. на Европейския парламент и на Съвета следва да бъде представен междинен доклад с оглед получаването на политически насоки относно запазването на Механизма за гарантиране на студентски заеми.
(12)
Държавите членки следва да се стремят да приемат всички подходящи мерки за отстраняване на правните и административни пречки за правилното действие на програмата. Това включва разрешаването, когато е възможно, на административните проблеми, които създават трудности за получаването на визи и разрешителни за пребиваване. В съответствие с Директива 2004/114/ЕО на Съвета (8) държавите членки се насърчават да въведат ускорени процедури за прием.
(13)
Съобщението на Комисията от 20 септември 2011 г., озаглавено „Подкрепа за растеж и работни места - програма за модернизирането на системите за висше образование в Европа“, установява рамка, в която Съюзът, държавите членки и институциите в областта на висшето образование могат да си сътрудничат, за да се увеличи броят на завършилите висше образование, да се подобри качеството на образованието и да се увеличи приносът, който висшето образование и научноизследователската дейност могат да осигурят, за да помогнат на икономиките и обществото в държавите членки да излязат по-силни от световната икономическа криза.
(14)
За по-добро справяне с младежката безработица в Съюза следва да се обърне специално внимание на транснационалното сътрудничество между образователни институции за висше и професионално образование и предприятията, с цел повишаване на пригодността за заетост на студентите и развиване на предприемаческите им умения.
(15)
С декларацията от Болоня, подписана на 19 юни 1999 г., от министрите на образованието на 29 европейски държави бяха установени междуправителствени процедури, насочени към създаване на „Европейско пространство за висше образование“, което изисква постоянна подкрепа на равнището на Съюза.
(16)
Ключовата роля на професионалното образование и обучение при оказването на помощ за постигането на редица цели, заложени в стратегията „Европа 2020“, е широко призната и определена в обновения процес от Копенхаген (2011-2020 г.), като по-специално се има предвид нейният потенциал за справяне с високото равнище на безработица в Европа, особено на младежката и дългосрочната безработица, за насърчаване на културата на учене през целия живот, за преодоляване на социалното изключване и за насърчаване на активното гражданство. Необходими са качествени стажове и периоди на чиракуване, включително в микро- и в малки и средни предприятия, с цел преодоляване на разминаването между знанията, получени в образователния и обучителния процес, и уменията и компетентностите, които се изискват в работната среда, както и укрепване на пригодността на младежите за започване на работа.
(17)
Необходимо е да се увеличат интензивността и степента на европейското сътрудничество между училищата, мобилността на училищния персонал и учащите с цел да се работи за реализиране на приоритетите, определени в плана за европейско сътрудничество по въпросите на училищата на 21-ви век, а именно да се повиши качеството на училищното образование в Съюза в областта на развиването на умения, да се подобри равнопоставеността и включването в училищните системи и институции, а също и да се подкрепи и укрепва учителската професия и ръководството на училищата. В този контекст следва да се даде приоритет на стратегическите цели за намаляване на преждевременното напускане на училище, за подобряване на резултатите в областта на основните умения,и за осигуряване на висококачествено образование и грижи в ранна детска възраст за повече деца, наред с целите за повишаване на професионалната компетентност на учителите и училищните ръководители и подобряване на образователните възможности на децата, произхождащи от семейства на мигранти, както и на тези в неравностойно социално-икономическо положение.
(18)
Обновената европейска програма за учене за възрастни, включена в резолюцията на Съвета от 28 ноември 2011 г., има за цел да създаде възможност за всички възрастни да развиват и подобряват своите умения и способности през целия си живот. Специално внимание следва да се обърне на подобряването на възможностите за учене на големия брой нискоквалифицирани европейски граждани, по-специално чрез повишаване на езиковата и математическа грамотност и чрез насърчаване на гъвкави модели за обучение и мерки за предоставяне на втори шанс.
(19)
Дейността на Европейския форум на младежта, националните информационни центрове за академично признаване (NARIC), мрежите „Евридика“, „Euroguidance“ и EURODESK, както и тази на националните звена за координация на дейността eTwinning, националните „Европас“ центрове и националните информационни бюра в съседните държави е от съществено значение за постигане на целите на програмата, по-специално чрез предоставяне на Комисията на редовна и актуална информация по отношение на различните области на дейността на посочените организации и чрез разпространяване на резултатите от прилагането на програмата в Съюза и в държавите партньори.
(20)
Следва да бъде засилено сътрудничеството по програмата с международните организации в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, и в частност със Съвета на Европа.
(21)
За да се допринесе за развитието в световен мащаб на високи постижения в изследването на европейската интеграция и за да се отговори на нарастващата нужда от познания и от диалог за процеса на европейска интеграция и неговото развитие, е важно да се насърчат високите постижения в преподаването, научните изследвания и проучванията в тази област, като се оказва подкрепа на институциите за висше образование или сдруженията, работещи в областта на европейската интеграция, и преследващи цел в интерес на Европа, чрез програмата „Жан Моне“.
(22)
Сътрудничеството по програмата с организациите на гражданското общество в областта на образованието, обучението, младежта и спорта на национално равнище и на равнището на Съюза е от изключително значение, за да се усвоят в голяма степен стратегиите и политиките за учене през целия живот и да се отчитат идеите и съображенията на заинтересованите лица от всички равнища.
(23)
В съобщението на Комисията от 18 януари 2011 г. озаглавено „Развиване на европейското измерение в спорта“, се излагат идеите на Комисията за действия на равнището на Съюза в областта на спорта след влизането в сила на Договора от Лисабон и се предлага списък с конкретни действия на Комисията и държавите членки за повишаване на европейската спортна идентичност, разделени в три основни глави: обществената роля на спорта, икономическото измерение на спорта и организацията на спорта. Необходимо е да се вземе предвид и добавената стойност на спорта, включително местния спорт, и приносът му към културното и историческото наследство на Съюза.
(24)
Необходимо е съсредоточаване на вниманието по-специално върху масовия спорт и доброволното участие в спортни дейности с оглед на важната им роля за насърчаване на социалното приобщаване, равните възможности и укрепващата здравето физическа дейност.
(25)
По-високата прозрачност и признаване на професионалните квалификации и умения и по-широко използване на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване следва да допринесат за подобряване на качеството на образованието и обучението и да улеснят мобилността за целите както на ученето през целия живот, така и за професионални цели в Европа, както между държавите, така и между различните сектори. Осигуряването на достъп до методи, практики и технологии, използвани в други държави, ще помогне за повишаване на пригодността за заетост.
(26)
За тази цел се препоръчва да се използва в по-голяма степен единната рамка за прозрачност на професионалните квалификации и умения („Европас“), създадена с Решение № 2241/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Европейския регистър за осигуряване на качество във висшето образование (EQAR) и Европейската асоциация за осигуряване на качество във висшето образование (ENQA), създадени съгласно Препоръка 2006/143/ЕО на Европейския парламента и на Съвета (10), Европейската квалификационна рамка (ЕКР), създадена съгласно Препоръка на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. (11), Европейската система за кредити в професионалното образование и обучение (ECVET), създадена съгласно Препоръка на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. (12), Европейската референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (EQAVET), създадена съгласно Препоръка на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. (13), и Европейската система за трансфер и натрупване на кредити (ECTS).
(27)
За да се гарантира по-голяма ефективност на връзките с широката общественост и по-силно взаимодействие между комуникационните дейности, предприети по инициатива на Комисията, ресурсите, отделени за комуникация съгласно настоящия регламент, следва да допринесат и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, при условие че те са свързани с общата цел на настоящия регламент.
(28)
Необходимо е да се осигури европейската добавена стойност на всички действия, провеждани в рамките на програмата, и допълването им с дейностите на държавите членки в съответствие с член 167, параграф 4 ДФЕС, както и с други дейности, по-специално тези в областите на културата и медиите, заетостта, научните изследвания и иновациите, промишлеността и предприятията, политиката на сближаване и развитие, както и политиката на разширяване и инициативите, инструментите и стратегиите в областта на регионалната политика и външните отношения.
(29)
Целта на програмата е да има положително и устойчиво въздействие върху политиките и практиките в областите на образованието, обучението, младежта и спорта. Това системно въздействие следва да бъде постигнато посредством различни действия и дейности, предвидени в програмата, чиято цел е да насърчат промени на институционално равнище и, когато е целесъобразно, да доведат до иновации на системно равнище. Не се изисква наличието на системно въздействие на отделните проекти, за които се иска финансова подкрепа от програмата. Кумулативният ефект от тези проекти следва да допринася за постигането на системно въздействие.
(30)
Ефективното управление на изпълнението, включително оценката и мониторингът, изисква разработването на конкретни, измерими и реалистични показатели за постигнатите резултати, които могат да бъдат измервани с течение на времето и които отразяват логиката на намесата.
(31)
Комисията и държавите членки следва да оптимизират използването на ИКТ и нови технологии с цел да улеснят достъпа до действия, свързани с образованието, обучението, младежта и спорта. Това би могло да включва виртуална мобилност, която следва да допълва, но не и да замества мобилността с учебна цел.
(32)
В настоящия регламент за целия срок на програмата се установява финансов пакет, представляващ основна референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (14) за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(33)
За да се сигури непрекъснатост на финансовата подкрепа, предвидена по програмата, на действието на органи, Комисията следва да е оправомощена по време на първоначалния етап от програмата да счита за допустими за финансиране разходите, пряко свързани с изпълнението на ползващите се от подкрепа дейности, дори когато те са направени от бенефициера преди подаването на заявлението за безвъзмездни средства.
(34)
Необходимо е да се установят критерии за постигнатите резултати, въз основа на които да се извършва разпределението на бюджетни средства между държавите членки за дейностите, управлявани от националните агенции.
(35)
Държавите - кандидатки за присъединяване към Съюза, и държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), могат да участват в програми на Съюза въз основа на рамкови споразумения, решения на Съвети за асоцииране или подобни споразумения.
(36)
Конфедерация Швейцария може да участва в програми на Съюза в съответствие със споразумение, което ще бъде подписано между Съюза и тази държава.
(37)
Физическите лица от отвъдморски страни и територии (ОСТ) и компетентните органи и публични и/или частни институции на ОСТ могат да участват в програмите на Съюза в съответствие с Решение 2001/822/ЕО на Съвета (15). Ограниченията, породени от разстоянието до най-отдалечените региони на Съюза и ОСТ, следва да бъдат вземани предвид при изпълнението на програмата.
(38)
Комисията и върховният представител на Европейския съюз по въпросите на външните работи и политиката на сигурност в съвместното си съобщение от 25 май 2011 г., озаглавено „Нов отговор на промените в съседните държави“, подчертаха, наред с другото, целта за по-нататъшно улесняване на участието на съседните държави в действия на Съюза в областта на мобилността и изграждането на капацитет във висшето образование, както и отварянето на бъдещата програма за образование и за съседните държави.
(39)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки по време на целия цикъл на разходите, включително чрез предотвратяване, откриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и когато е уместно, чрез налагане на санкции. Въпреки че за действията на Съюза по външно подпомагане е налице нарастваща нужда от финансиране, икономическото и бюджетното състояние на Съюза ограничават наличните за това подпомагане ресурси. Следователно е необходимо Комисията да потърси най-ефикасния и устойчив начин за оползотворяване на наличните ресурси, по-специално чрез използването на финансови инструменти, притежаващи „ефект на лоста“.
(40)
С цел насърчаване на достъпа до програмата, безвъзмездните средства, предоставяни в подкрепа на мобилността на физически лица, следва да бъдат съобразени с издръжката за живот в приемащата държава. В съответствие с националното право държавите членки следва също така да бъдат насърчавани да освобождават тези средства от всякакви данъци и социални плащания. Същото освобождаване следва да се прилага за публични или частни органи, които посредничат при предоставяне на посочената финансова подкрепа на съответните лица.
(41)
В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (16) времето на доброволците може да се признава като съфинансиране в натура.
(42)
В своето съобщение от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за Европа 2020“,Комисията подчерта ангажимента си за опростяване на финансирането на Съюза. Създаването на единна програма за образованието, обучението, младежта и спорта следва да доведе до значително опростяване, рационализиране и взаимодействиe при управлението на програмата. Изпълнението на програмата следва да бъде допълнително опростено чрез използването на финансиране с еднократно платими суми, единични цени и фиксирани ставки, както и чрез намаляване на формалните и бюрократични изисквания за бенефициерите и държавите членки.
(43)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да съставляват ръководни принципи за постигането на целите на програмата, като същевременно се гарантира оптимално използване на финансовите ресурси.
(44)
Важно е да се осигури добро финансово управление на програмата и нейното изпълнение по възможно най-ефективния и ориентиран към потребителите начин, като същевременно се гарантира правна сигурност и достъпност на програмата за всички участници.
(45)
С цел да се осигури бърза реакция на променящите се потребности през целия срок на действие на програмата на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на разпоредбите, свързани с допълнителните дейности, управлявани от националните агенции. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(46)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (17).
(47)
Програмата следва да обхваща три различни области и комитетът, създаден съгласно настоящия регламент, следва да разглежда както хоризонтални, така и секторни въпроси. Задължение на държавите членки е да осигурят изпращането на подходящи представители да присъстват на заседанията на комитета съобразно темите от неговия дневен ред, а задължение на председателя на комитета е да гарантира, че дневният ред на заседанията посочва ясно съответния сектор или сектори и темите по сектори, които ще бъдат обсъждани на всяко заседание. Когато е уместно, в съответствие с правилника на комитета и в отделни случаи, следва да бъде възможно външни експерти, включително представители на социалните партньори, да бъдат поканени да участват в заседанията на комитета като наблюдатели.
(48)
Целесъобразно е да се осигури правилното завършване на програмата, по-специално по отношение на продължаването на многогодишните мерки за управлението ѝ, като например финансирането на техническата и административната помощ. Считано от 1 януари 2014 г., посредством техническата и административната помощ следва да се гарантира, ако е необходимо, управлението на дейности, които към края на 2013 г. още не са завършени в рамките на предходните програми,
(49)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаването на програма, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, a поради своя мащаб и ефект, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(50)
Следователно Решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО следва да бъдат отменени,
(51)
За да се осигури непрекъснатост на финансовата подкрепа, предвидена по програмата, настоящият регламент следва да се прилага считано от 1 януари 2014 г. Поради спешност настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-бързо след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Обхват на програмата
1. С настоящия регламент се създава програма за действие на Съюза в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, наречена „Еразъм+“ (наричана по-долу „програмата“).
2. Програмата се изпълнява през периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Програмата обхваща следните области, като отчита структурите и конкретни потребности на различните сектори в държавите членки:
а)
образованието и обучението на всички равнища в перспективата на ученето през целия живот, включително училищното образование („Коменски“), висшето образование („Еразъм“), международното сътрудничество във висшето образование („Еразмус Мундус“), професионалното образование и обучение („Леонардо да Винчи“) и ученето за възрастни („Грюндвиг“);
б)
младежта („Младежта в действие“), най-вече в контекста неформалното и самостоятелното учене;
в)
спорта, и по-специално масовия спорт.
4. Програмата включва международно измерение с цел да се подкрепя външната дейност на Съюза, включително неговите цели за развитие, чрез сътрудничество между Съюза и държави партньори.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„учене през целия живот“ означава всякакъв вид общо образование, професионално образование и обучение, неформално учене и самостоятелно учене, предприето в течение на живота, което води до подобряване на знанията, уменията и компетентностите или участието в обществото в личен, граждански, културен, социален и/или свързан със заетостта дейност план, включително предоставянето на консултации и услуги по ориентиране;
2)
„неформално учене“ означава учене, което се осъществява посредством планирани дейности (по отношение на учебните цели и учебното време) и при наличие на някаква форма на подпомагане на учебния процес (например връзка между учащ и преподавател), но което не е част от официалната система за образование и обучение.
3)
„самостоятелно учене“ означава учене, което е резултат от ежедневни дейности, свързани с работата, семейството или свободното време, и което не е организирано или структурирано по отношение на целите, учебното време или подпомагането на учебния процес; то може да е непреднамерено от гледна точка на учащия;
4)
„структуриран диалог“ означава диалогът с младежите и младежките организации, който служи като средище за непрекъснато съвместно обмисляне на приоритетите, изпълнението и следващите стъпки в европейското сътрудничество по въпросите на младежта;
5)
„транснационален“ се отнася, освен ако не е посочено друго, за всяко действие, което включва най-малко две държави по програмата, както е посочено в член 24, параграф 1;
6)
„международен“ се отнася за всяко действие, което включва най-малко една държава по програмата и най-малко една трета държава („държава партньор“);
7)
„образователна мобилност“ означава физическо преместване в държава, различна от държавата на пребиваване, с цел учебна дейност, обучение или неформално или самостоятелно учене; тя може да бъде под формата на стажове, периоди на чиракуване, младежки обмен, доброволчество, преподаване или участие в дейност за професионално развитие и може да включва подготвителни дейности, като курс за обучение по езика на приемащата държава, както и дейности по изпращане и приемане и последващи дейности;
8)
„сътрудничество за иновации и обмен на добри практики“ означава проекти за транснационално и международно сътрудничество, в които участват организации, работещи в областта на образованието, обучението и/или младежта, като те могат да включват и други организации;
9)
„подкрепа за реформиране на политиката“ означава всеки вид дейност, която има за цел подкрепа и улесняване на модернизацията на системите за образование и обучение, както и подкрепа за разработване на европейска политика за младежта, чрез процес на политическо сътрудничество между държавите членки, по-специално в рамките на отворения метод на координация и структурирания диалог с младежите;
10)
„виртуална мобилност“ означава организирани на институционално ниво дейности, подкрепяни чрез информационните и комуникационните технологии, включително електронното обучение, чрез които се осъществят или улесняват транснационални и/или международни прояви на сътрудничество в контекста на преподаване и/или обучение;
11)
„персонал“ означава лицата, които на професионални или доброволни начала участват в образованието, обучението или неформалното учене за младежи, като може да включва университетски преподаватели, учители, инструктори, училищни ръководители, специалисти, работещи с младежи, както и непреподавателски състав;
12)
„специалист, работещ с младежи“ е лице, което на професионални или доброволни начала работи в областта на неформалното учене и което подкрепя младежите в личното им социално-икономическо и професионално развитие;
13)
„младежи“ са лицата на възраст между 13 и 30 години;
14)
„висша учебна институция“ означава:
a)
всеки вид висша учебна институция, която в съответствие с националното право или практика предлага признати степени или други признати квалификации за висше образование, без значение как се наричат тази институция;
б)
всяка институция, която в съответствие с националното право или практика предлага професионално образование или обучение на ниво висше образование;
15)
„съвместна степен“ означава интегрирана учебна програма, предлагана от най-малко две висши учебни институции, след преминаването на която се получава едно свидетелство за степен, издадено и подписано съвместно от всички участващи институции, което се признава официално в държавите, в които са разположени участващите институции;
16)
„двустранна степен/многостранна степен“ означава учебна програма, предлагана от най-малко две (двустранна) или повече (многостранна) висши учебни институции, при която учащият при приключване на учебната програма получава отделно свидетелство за степен от всяка участваща институция;
17)
„младежка дейност“ означава извънучилищна дейност (като например младежки обмен, доброволческа дейност или обучение на младежи), извършвана от младеж, самостоятелно или в група, по-специално чрез младежки организации, която се характеризира с неформален подход при учене;
18)
„партньорство“ означава споразумение между група институции и/или организации от различни държави по програмата за провеждане на съвместни европейски дейности в областите на образованието, обучението, младежта и спорта или споразумение за създаване на формална или неформална мрежа в съответната област, като съвместни учебни проекти за ученици и техните учители под формата на обмен на класове и индивидуална дългосрочна мобилност, интензивни програми в областта на висшето образование и сътрудничество между регионалните и местни органи за насърчаване на междурегионалното, включително трансгранично, сътрудничество; то може да бъде разширено до институции и/или организации от държави партньори с оглед подобряване на качеството на партньорството;
19)
„ключови компетентности“ означава основният набор от познания, умения и нагласи, необходим. на всички лица за личностна реализация и развитие, активно гражданско участие, социално приобщаване и трудова заетост, описан в Препоръка 2006/962/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18);
20)
„отворен метод на координация (ОМК)“ означава метод на междуправителствено сътрудничество, който осигурява рамка за сътрудничество между държавите членки, чиито национални политики по този начин могат да бъдат насочени към някои общи цели; в рамките на настоящата програма ОМК се прилага по отношение на образованието, обучението и младежта;
21)
„инструменти на Съюза за прозрачност и признаване“ означава инструментите, които помагат на заинтересованите страни да разберат, оценят и, когато е целесъобразно, признаят резултатите от ученето и квалификациите в целия Съюз;
22)
„съседни държави“ означава държавите и териториите, обхванати от Европейската политика на съседство;
23)
„двойна кариера“ означава съчетаването на високо спортно майсторство с общо образование или работа;
24)
„масов спорт“ означава организиран спорт, практикуван на местно равнище от непрофесионални спортисти, и спорт за всички.
Член 3
Европейска добавена стойност
1. С програмата се подкрепят само действията и дейностите, които съставляват европейска добавена стойност и да допринесат за постигането на общата цел, посочена в член 4.
2. Европейската добавена стойност на действията и дейностите по програмата се осигурява по-специално чрез техните:
а)
транснационален характер, по-специално по отношение на мобилността и сътрудничеството, насочени към постигането на устойчиво системно въздействие;
б)
взаимно допълване и взаимодействие с други програми и политики на национално и международно равнище и на равнището на Съюза;
в)
принос към ефективното използване на европейските инструменти за прозрачност и признаване.
Член 4
Обща цел на програмата
Програмата допринася за постигането на:
а)
целите на стратегията „Европа 2020“, включително водещата цел в областта на образованието;
б)
целите на стратегическата рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението („ЕСЕТ 2020“), включително съответните критерии;
в)
устойчивото развитие на държави партньори в областта на висшето образование,
г)
общите цели на обновената рамка за европейско сътрудничество по въпросите на младежта (2010-2018 г.),
д)
целта за развиването на европейско измерение в спорта, по-специално масовия спорт, в съответствие с работния план на Съюза за спорта, както и
е)
популяризирането на европейските ценности в съответствие с член 2 от Договора за Европейския съюз.
ГЛАВА II
Образование и обучение
Член 5
Специфични цели
1. В съответствие с общата цел на програмата, установена в член 4, и по-специално с целите на ЕСЕТ 2020, както и в подкрепа на устойчивото развитие на държави партньори в областта на висшето образование програмата има следните специфични цели:
а)
да се подобри равнището на ключовите компетентности и умения, особено по отношение на тяхната адекватност на пазара на труда и приноса им за сплотено общество, по-специално чрез по-големи възможности за образователна мобилност, както и чрез засилено сътрудничество между сектора на образованието и обучението и пазара на труда;
б)
на равнището на образователните и обучителните институции да се насърчи подобряването на качеството, иновациите, високите постижения и интернационализацията, по-специално чрез засилено транснационално сътрудничество между доставчиците на услуги в сферата на образованието и обучението и други заинтересовани страни;
в)
да се насърчи развитието на европейско пространство за учене през целия живот и да се повиши информираността във връзка с това с цел да се допълнят реформите на политиките на национално равнище и да се подкрепи модернизацията на системите на образование и обучение, по-специално чрез засилено сътрудничество в областта на политиките, по-добро използване на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване и разпространението на добри практики;
г)
да се засили международното измерение на образованието и обучението, по-специално чрез сътрудничество между Съюза и институции на държави партньори в областта на професионалното образование и обучение и във висшето образование, чрез увеличаване на привлекателността на европейските институции за висше образование и подкрепа на външните действия на Съюза, включително неговите цели за развитие, посредством насърчаване на мобилността и сътрудничеството между Съюза и институциите за висше образование на държави партньори и целенасочено изграждане на капацитет в държави партньори;
д)
да се подобри преподаването и изучаването на езици и да се насърчава широкото езиково многообразие в Съюза и междукултурната осведоменост;
е)
да се насърчат високите постижения в преподаването и научноизследователската дейност в областта на европейската интеграция чрез дейности по инициативата „Жан Моне“ по целия свят, както е посочено в член 10.
2. За целите на извършването на оценка на програмата, в приложение I се определят измерими и относими ключови показатели за специфичните цели, посочени в параграф 1.
Член 6
Действия по програмата
1. В областта на образованието и обучението програмата е насочена към изпълнение на своите цели чрез следните видове действия:
а)
образователна мобилност за граждани;
б)
сътрудничество за иновации и обмен на добри практики; и
в)
подкрепа за реформиране на политиката.
2. Специфичните за инициативата „Жан Моне“ дейности са описани в член 10.
Член 7
Образователна мобилност за граждани
1. Действието за образователна мобилност за граждани подкрепя следните дейности в рамките на държавите по програмата, посочени в член 24, параграф 1:
а)
мобилността на студенти от всички етапи на висшето образование, на студенти, чираци и ученици в професионалното образование и обучение. Посочената мобилност може да се осъществи под формата на обучение в институция партньор или трупането на опит като чирак, асистент или стажант в чужбина. Мобилността за завършване на магистърска степен може да се подкрепя чрез механизма за гарантиране на студентски заеми, посочен в член 20;
б)
мобилността на персонала в рамките на държавите по програмата, както е посочено в член 24, параграф 1. Посочената мобилност може да се осъществи под формата на преподаване или асистентски стажове, или участие в дейности за професионално развитие в чужбина.
2. Това действие подкрепя и международната мобилност към държави партньори и от тях на студенти и персонал във връзка с висшето образование, включително мобилността, организирана въз основа на съвместни, двустранни или многостранни степени с високо качество или въз основа на съвместни покани.
Член 8
Сътрудничество за иновации и обмен на добри практики
1. Сътрудничеството за иновации и обмен на добри практики подкрепя:
а)
стратегически партньорства между организации и/или институции, работещи в областта на образованието и обучението или други съответни сектори с цел да се разработват и изпълняват съвместни инициативи и да се насърчава ученето и обменът на опит сред равнопоставени партньори;
б)
партньорства между пазара на труда и образователни и обучителни институции под формата на:
-
„алианси на познанията“, по-специално между институциите за висше образование и пазара на труда, които имат за цел да насърчават творчеството, иновациите, ученето в процеса на работа и предприемаческия дух чрез предлагане на съответни възможности за учене, включително за разработване на нови учебни планове и педагогически подходи;
-
секторни „алианси на уменията“ между доставчиците на услуги в областта на образованието и обучението и пазара на труда, които имат за цел да се насърчава пригодността за трудова заетост, да се спомага за създаването на нови специфични за дадения сектор или междусекторни учебни планове, да се разработват иновативни методи за професионално образование и обучение и да се прилагат на практика инструментите на Съюза за прозрачност и признаване;
в)
реализирани с помощта на информационните технологии платформи за поддръжка, които обхващат всички сектори на образованието и обучението, включително по-специално e-Twinning („електронно побратимяване“), които дават възможност за учене от равнопоставени партньори, виртуална мобилност и обмен на най-добри практики, както и предоставят достъп на участници от съседните държави.
2. Това действие подкрепя също така развитието, изграждането на капацитет, регионалната интеграция, обмена на знания и процесите на модернизация чрез международни партньорства между висши учебни институции в Съюза и в държави партньори, по-специално за учене от равнопоставени партньори и съвместни образователни проекти, както и чрез насърчаване на регионалното сътрудничество и националните информационни бюра, по-специално със съседните държави.
Член 9
Подкрепа за реформиране на политиката
1. Подкрепата за реформиране на политиката включва предприети на равнището на Съюза дейности, свързани с:
а)
изпълнението на програмата за политиката на Съюза в областта на образованието и обучението в контекста на ОМК, както и на процесите от Болоня и Копенхаген;
б)
прилагането в държавите по програмата на инструментите за прозрачност и признаване на Съюза, по-специално единната рамка на Съюза за прозрачност на професионалните квалификации и умения („Европас“),европейската квалификационна рамка (ЕКР), Европейската система за трансфер и натрупване на кредити (ECTS), Европейската система за трансфер на кредити в професионалното образование и обучение (ECVET), Европейската референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (EQAVET), Европейския регистър за осигуряване на качеството (EQAR) и Европейската асоциация за осигуряване на качеството на висшето образование (ENQA), както и предоставянето на подкрепа на общите за Съюза мрежи и европейските неправителствени организации (НПО) в областта на образованието и обучението;
в)
политическия диалог със съответните заинтересовани страни в Европа в областта на образованието и обучението;
г)
NARIC, мрежите „Евридика“ и „Euroguidance“, както и националните центрове „Европас“.
2. Действието подкрепя и политическия диалог с държави партньори и международни организации.
Член 10
Дейности по инициативата „Жан Моне“
Дейностите по инициативата „Жан Моне“ имат за цел:
a)
да насърчават в световен мащаб преподаването и научните изследвания в областта на европейската интеграция сред академичната общност, учащите и гражданите, по-специално чрез създаването на катедри „Жан Моне“ и други академични дейности, както и чрез предоставяне на помощ за други дейности за натрупване на знания във висшите учебни институции;
б)
подкрепа на дейностите на академичните институции или сдружения, работещи в областта на европейската интеграция и подкрепа за знака за високи постижения „Жан Моне“;
в)
подкрепа на следните институции, преследващи цел от европейски интерес:
i)
Европейския университетски институт във Флоренция;
ii)
Колежа на Европа (университетските градчета в Брюж и Натолин);
iii)
Европейския институт по публична администрация (EIPA), Маастрихт;
iv)
Академията по европейско право, Трир;
v)
Европейската агенция за развитие на образованието за хора със специални потребности, Одензе;
vi)
Международния център за европейско обучение (CIFE), Ница;
г)
насърчаване на дебатите в областта на политиката и на размяната на мнения за политически приоритети на Съюза между академичния свят и определящите политиката лица.
ГЛАВА III
Младеж
Член 11
Специфични цели
1. В съответствие с общата цел на програмата, посочена в член 4, и по-специално в съответствие с целите на обновената рамка за европейско сътрудничество по въпросите на младежта (2010-2018 г.), програмата е насочена към изпълнение на следните специфични цели:
а)
да се подобри равнището на ключовите компетентности и умения на младежите, включително на тези с по-малко възможности, както и да се насърчи участието им в демократичния живот на Европа и участието им на пазара на труда, тяхното активно гражданство, междукултурен диалог, социално приобщаване и солидарност, по-специално чрез по-големи възможности за образователна мобилност за младежите, лицата, участващи в работа, свързана с младежи, или младежките организации и лидери, както и чрез укрепване на връзките между областта на младежта и пазара на труда;
б)
да се насърчи подобряването на качеството в работата, свързана с младежи, по-специално чрез засилено сътрудничество между организации в областта на младежта и/или други заинтересовани страни;
в)
да се допълват реформите на политиката на местно, регионално и национално равнище и да се подкрепя разработването на основана на знания и доказателства политика за младежта и признаването на неформалното и самостоятелното учене, по-специално чрез засилено сътрудничество в областта на политиката, по-добро използване на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване и разпространението на добри практики;
г)
да се засили международното измерение на младежките дейности и ролята на специалистите и организациите, работещи с младежи, като структури за подкрепа за младежите, в допълнение към външната дейност на Съюза, по-специално чрез насърчаване на мобилността и сътрудничеството между Съюза и заинтересованите страни от държави партньори и международни организации, както и чрез насочено изграждане на капацитет в държави партньори.
2. За целите на извършването на оценка на програмата в приложение I се определят измерими и относими ключови показатели за специфичните цели, посочени в параграф 1.
Член 12
Действия по програмата
Програмата е насочена към изпълнение на своите цели чрез следните видове действия:
а)
образователна мобилност за граждани;
б)
сътрудничество за иновации и обмен на добри практики;
в)
подкрепа за реформиране на политиката.
Член 13
Образователна мобилност за граждани
1. Мобилността с учебна цел на физически лица подкрепя:
а)
мобилността на младежите, включени в дейностите по неформално и самостоятелно обучение между държавите по програмата; подобна мобилност може да бъде под формата на младежки обмен и доброволчески дейности под егидата на Европейската доброволческа служба, както и на иновационни дейности въз основа на съществуващите разпоредби за мобилността;
б)
мобилността на лицата, участващи в младежка дейност или младежките организации, и лидери; тази мобилност може да бъде под формата на дейности по обучение и работа в мрежи.
2. Това действие подкрепя също така мобилността към и от държави партньори, по-специално съседни страни, на младежи, лица, участващи в младежка дейност или младежки организации, и младежки лидери.
Член 14
Сътрудничество за иновации и обмен на добри практики
1. Сътрудничеството за иновации и обмен на добри практики подкрепя:
а)
стратегическите партньорства, насочени към разработване и изпълнение на съвместни инициативи, включително младежки инициативи и граждански проекти, насърчаващи активната гражданска позиция, обществените иновации, участието в демократичния живот и предприемачеството, чрез учене и обмен на опит сред равнопоставени партньори;
б)
информационни платформи за поддръжка, даващи възможност за учене от равнопоставени партньори, основана на знания работа с младежи, виртуална мобилност и обмен на добри практики.
2. Действието подкрепя също така развитието, изграждането на капацитет и обмена на знания посредством партньорства между организации от държавите по програмата и държави партньори, по-специално чрез учене от равнопоставени партньори.
Член 15
Подкрепа за реформиране на политиката
1. Подкрепата за реформиране на политиката включва дейности, свързани със:
а)
изпълнението на програмата на политиката на Съюза в областта на младежта чрез ОМК;
б)
прилагането в държавите по програмата на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване, по-специално Youthpass, и подкрепата за общите за Съюза мрежи и европейските НПО в областта на младежта;
в)
политическия диалог със съответните заинтересовани страни в Европа и структуриран диалог с младежите;
г)
Европейския форум на младежта, центровете за ресурси за развитието на работата, свързана с младежи, и мрежата „Eurodesk“.
2. Действието подкрепя и политическия диалог с държави партньори и международни организации.
ГЛАВА IV
Спорт
Член 16
Специфични цели
1. В съответствие с общата цел на програмата, посочена в член 4, и работния план на Съюза за спорта, програмата е насочена по-специално към масовия спорт и към изпълнение на следните специфични цели в областта на спорта:
а)
справяне с трансграничните заплахи за почтеността в спорта, като допинга, уговарянето на мачове и насилието, както и всички видове прояви на нетърпимост и дискриминация;
б)
насърчаване и подкрепа за доброто управление в спорта и двойната кариера на спортистите;
в)
насърчаване на доброволческите дейности в спорта, заедно със социалното приобщаване, равните възможности и информираността за значението на укрепващата здравето физическа активност чрез засилено участие и равен достъп до спортни дейности за всички.
2. За целите на извършването на оценка на програмата в приложение I се определят измерими и относими ключови показатели за специфичните цели, посочени в параграф 1.
Член 17
Дейности
1. Целите на сътрудничеството се постигат посредством следните транснационални дейности, които следва да са насочени по-специално към масовия спорт:
а)
подкрепа за партньорства за сътрудничество;
б)
подкрепа за европейски спортни събития с нестопанска цел, които обхващат няколко държави по програмата и които допринасят за постигане на целите, посочени в член 16, параграф 1, буква в);
в)
подкрепа за подобряване на доказателствената база, необходима за разработването на политиките;
г)
диалог със съответните заинтересовани лица в Европа.
2. За дейности, посочени в параграф 1, може да се използва допълнително финансиране от трети лица, като например частни предприятия.
ГЛАВА V
Финансови разпоредби
Член 18
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на програмата, считано от 1 януари 2014 г., се определя в размер на 14 774 524 000 EUR по текущи цени.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на Многогодишната финансова рамка.
2. Сумата, посочена в параграф 1, се разпределя за дейностите по програмата, както следва, с допустимо отклонение до 5 % от всяка от разпределените суми:
а)
77,5 % за образование и обучение, от които се разпределят следните минимални суми:
i)
43 % за висшето образование, които съставляват 33,3 % от общия бюджет;
ii)
22 % за професионалното образование и обучение, които съставляват 17 % от общия бюджет;
iii)
15 % за училищното образование, които съставляват 11,6 % от общия бюджет;
iv)
5 % за ученето за възрастни, които съставляват 3,9 % от общия бюджет;
б)
10 % за младежта;
в)
3,5 % за Механизма за гарантиране на студентски заеми;
г)
1,9 % за инициативата „Жан Моне“;
д)
1,8 % за спорта, от които до 10 % за дейността, посочена в член17, параграф 1, буква б);
е)
3,4 % като безвъзмездни средства за оперативни разходи за националните агенции; както и
ж)
1,9 % за покриване на административни разходи.
3. От разпределените суми по параграф 2, букви a) и б) най-малко 63 % се предоставят за образователна мобилност за граждани, най-малко 28 % - за сътрудничество в областта на иновациите и обмен на добри практики, и 4,2 % - за подкрепа за реформиране на политиките.
4. В допълнение към посочения в параграф 1 финансов пакет, с цел да се насърчи международното измерение на висшето образование се разпределя допълнително финансиране, предвидено в различните външни инструменти - Инструмента за сътрудничество и развитие (ИСР), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави (ИП) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП)за действия по мобилността с учебна цел към или от държави партньори, и за действия по сътрудничеството и политическия диалог с органи, институции и организации от тези държави. Настоящият регламент се прилага за използването на посочените финансови средства, като същевременно се гарантира съответствие със съответните регламенти, уреждащи посочените външни инструменти, а за ИСР - и изпълнението на критериите за официална помощ за развитие, установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие.
Финансирането се предоставя под формата на две многогодишни разпределения, обхващащи съответно първите четири и оставащите три години. Разпределението на това финансиране се определя в многогодишните индикативни програми за външните инструменти, посочени в първа алинея, в съответствие с набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Сътрудничеството с държави партньори може да се основава, когато е целесъобразно, на допълнителни бюджетни кредити към тези държави, които ще бъдат предоставени в съответствие с процедурите, договорени с тях.
Дейността във връзка с мобилността на студенти и персонал между държави по програмата и държави партньори, финансирани чрез разпределените средства от ИСР, е насочена към области, свързани с приобщаващото и устойчиво развитие на развиващите се държави.
5. Разпределените за програмата финансови средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, мониторинг, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на програмата и постигането на нейните цели, и по-специално проучвания, срещи на експерти и дейности по комуникация и предоставяне на информация, включително институционална комуникация за политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел на настоящия регламент, разходи, свързани с ИТ, насочени към обработката и обмена на информация, и всички други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията за управлението на програмата.
6. Разпределените финансови средства могат да покриват и разходите за техническата и административна помощ, необходима за осигуряване на прехода между програмата и мерките, приети съгласно решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО. Ако е необходимо, за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити и в бюджета за периода след 2020 г., за да се позволи управлението на действия и дейности, които не са приключили към 31 декември 2020 г.
7. Финансовите средства за образователна мобилност за граждани, посочена в член 6, параграф 1, буква а) и член 12, буква а), които се управляват от национална агенция или агенции („националната агенция), се разпределят въз основа на броя на населението и на издръжката за живот в държавата членка, разстоянието между столиците на държавите членки и постигнатите резултати. Показателят за постигнати резултати има тежест от 25 % от общите финансови средства в съответствие с критериите, посочени в параграфи 8 и 9. За посочените в член 8, параграф 1, буква а) и в член 14, параграф 1, буква а) стратегически партньорства, които се подбират и управляват от национална агенция, финансовите средства се разпределят въз основа на критерии, които се определят от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3. Тези формули, доколкото е възможно, са неутрални по отношение на различните системи на образование и обучение на държавите членки, избягват значителни намаления на годишния бюджет, разпределян на държавите членки в две последователни години, и намаляват прекомерните неравновесия в размера на разпределените безвъзмездни средства.
8. Финансовите средства се разпределят въз основа на постигнатите резултати с цел да се насърчи ефикасното и ефективно използване на ресурсите. Критериите, използвани за измерване на постигнатите резултати, се основават на последните налични данни и са насочени по-специално към:
a)
равнището на получените през годината крайни продукти; и
б)
равнището на извършените през годината плащания.
9. Разпределянето на финансови средства за 2014 г. се основава на последните налични данни за проведените действия и на равнището на усвоените бюджетни средства по линия на програмата за обучение през целия живот и програмите „Младежта в действие“ и „Еразмус Мундус“ до 31 декември 2013 г. включително.
10. Програмата може да осигури подкрепа чрез специфични иновативни методи на финансиране, и по-специално посочените в член 20.
Член 19
Специфични методи на финансиране
1. Комисията предоставя финансовата подкрепа от страна на Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Комисията може да отправи покани заедно с държави партньори или техни организации и агенции за финансиране на проекти чрез съфинансиране. Проектите могат да се оценяват и подбират чрез съвместни процедури по оценка и подбор, които ще се договорят от участващите финансиращи агенции в съответствие с принципите, изложени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. Счита се, че публични органи, както и училища, висши учебни институции и организации в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, които са получили над 50 % от годишните си приходи през последните две години от публични източници, имат необходимия финансов, професионален и административен капацитет, за да изпълняват дейности по програмата. От тях не се изисква да предоставят допълнителни документи, за да докажат такъв капацитет.
4. Чрез дерогация от член 130, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в надлежно обосновани случаи Комисията може да приеме разходи, които са пряко свързани с изпълнението на ползващите се от подкрепа действия и направени през първите шест месеца на 2014г., за допустими за финансиране, считано от 1 януари 2014 г., дори когато те са направени от бенефициера преди подаването на заявлението за финансиране.
5. Сумата, посочена в член 137, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, не се прилага за финансова подкрепа за образователна мобилност, отпусната на граждани.
Член 20
Механизъм за гарантиране на студентски заеми
1. Механизмът за гарантиране на студентски заеми осигурява частични гаранции на финансовите посредници за заеми, отпускани при възможно най-благоприятни условия на студенти, започващи втори цикъл на обучение, като например магистратура, в призната висша учебна институция в държава по програмата, посочена в член 24, параграф 1, която не е нито тяхната държава на пребиваване, нито държавата, в която са придобили квалификацията, предоставяща им достъп до магистърската програма.
2. Гаранциите, учредени по Механизма за гарантиране на студентски заеми, покриват нови допустими студентски заеми до максимум 12 000 EUR за едногодишна програма и до 18 000 EUR за двегодишна програма, или тяхната равностойност в местна валута.
3. Управлението на Механизма за гарантиране на студентски заеми на равнището на Съюза се възлага на Европейския инвестиционен фонд (ЕИФ) в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 въз основа на споразумение за делегиране с Комисията, в което се определят подробните правила и изисквания, уреждащи прилагането на Механизма за гарантиране на студентски заеми и съответните задължения на страните. На тази основа ЕИФ сключва споразумения с финансови посредници, като банки, национални и/или регионални институции за отпускане на заеми за студенти или други признати финансови институции, и се стреми да избере финансов посредник от всяка държава по програмата, така че да се гарантира, че студентите от всички държави по програмата имат съпоставим и недискриминационен достъп до Механизма за гарантиране на студентски заеми.
4. Техническа информация относно действието на Механизма за гарантиране на студентски заеми е изложена в приложение II.
ГЛАВА VI
Изпълнение, постигнати резултати и разпространение на информация
Член 21
Мониторинг и оценка на изпълнението и постигнатите резултати
1. В сътрудничество с държавите членки Комисията осъществява редовен мониторинг на програмата и докладва за нейното изпълнение и постигнатите резултати, съпоставени с нейните цели, по-специално във връзка със:
а)
европейската добавена стойност, посочена в член 3;
б)
разпределението на финансовите средства във връзка със секторите на образованието, обучението и младежта, с оглед на това до края на програмата да се осигури такова разпределение на финансирането, което да гарантира устойчиво системно въздействие;
в)
използването на финансовите средства от външни инструменти, както е посочено в член 18, параграф 4, и техния принос за съответните цели и принципи на тези инструменти.
2. В допълнение към осъществяването на непрекъснат мониторинг до 31 декември 2017 г. Комисията представя междинен доклад за оценка относно ефективността на мерките, предприети за постигането на целите на програмата, и относно ефикасността на програмата и нейната европейска добавена стойност, като по целесъобразност този доклад се придружава от законодателно предложение за изменение на настоящия регламент. В посочения междинен доклад за оценка се разглеждат възможностите за опростяване на програмата, нейната вътрешна и външна съгласуваност, доколко продължават да са актуални всички нейни цели, както приносът на мерките, предприети за изпълнението на стратегия Европа 2020. В него се вземат предвид и резултатите от оценката на въздействието в дългосрочен план на предходните програми (Програмата за обучение през целия живот, програмите „Младежта в действие“, „Еразмус Мундус“ и други международни програми за висше образование).
3. Комисията представя междинен доклад за оценка, посочен параграф 2, на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
4. Без да се засягат изискванията, посочени в глава VIII, и задълженията на националните агенции, посочени в член 28, до 30 юни 2017 г. държавите членки предават на Комисията доклад за изпълнението и въздействието на програмата на териториите им.
5. До 30 юни 2022 г. Комисията представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите окончателна оценка на програмата.
Член 22
Комуникация и разпространение на информация
1. В сътрудничество с държавите членки Комисията осигурява разпространението на информация, публичността и последващите дейности във връзка с всички действия и дейности, подкрепяни от програмата, както и с разпространението на резултатите от предходните програми - програмата за обучение през целия живот, „Младежта в действие“ и „Еразмус Мундус“.
2. Бенефициерите по проектите, подкрепяни чрез действията и дейностите, посочени в членове 6, 10, 12, 17 и 20, осигуряват подходяща комуникация и разпространение на постигнатите резултати и оказаното въздействие. Това може да включва предоставянето на информация между партньори относно възможностите за мобилност.
3. Националните агенции, посочени в член 28, разработват последователна политика с оглед на ефективното разпространение и използване на резултатите от дейностите, подкрепяни в рамките на действията, управлявани по програмата от посочените национални агенции, подпомагат Комисията в изпълнението на общата задача за разпространение на информация относно програмата, включително информация за действията и дейностите, управлявани на национално равнище и на равнището на Съюза, и резултатите от нея, и информират съответните целеви групи относно действията, предприети в тяхната държава.
4. Публичните и частни органи в рамките на секторите, обхванати от програмата, използват наименованието „Еразъм+“ за целите на комуникацията и разпространението на информация във връзка с програмата. За различните сектори на програмата се използват следните наименования:
-
„Коменски“, свързано с училищното образование;
-
„Еразъм“, свързано с всички видове висше образование в рамките на държавите по програмата;
-
„Еразмус Мундус“, свързано с всички видове дейности в рамките на висшето образование между държавите по програмата и държави партньори;
-
„Леонардо да Винчи“, свързано с професионалното образование и обучение;
-
„Грюндвиг“, свързано с ученето за възрастни;
-
„Младежта в действие“, свързано с неформалното и самостоятелното учене в областта на младежта;
-
„Спорт“, свързано с дейности в областта на спорта.
5. Дейностите по комуникация трябва да допринасят и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, при условие че тези приоритети са свързани с общата цел на настоящия регламент.
ГЛАВА VII
Достъп до програмата
Член 23
Достъп
1. Всички публични или частни органи, които развиват дейност в областта на образованието, обучението, младежта и масовия спорт, могат да кандидатстват за финансиране по програмата. По отношение на дейностите, посочени в член 13, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1, буква а), програмата подкрепя участието на групи от младежи, осъществяващи работа, свързана с младежта, но не непременно в рамките на младежка организация.
2. При изпълнението на програмата, наред с другото, по отношение на подбора на участниците и отпускането на стипендиите Комисията и държавите членки гарантират, че се полагат специални усилия за насърчаване на социалното приобщаване и участието на хора със специални потребности или с по-малко възможности.
Член 24
Участие на държавите
1. Програмата е отворена за участие на следните държави (наричани по-долу „държавите по програмата“):
а)
държавите членки;
б)
държавите в процес на присъединяване, държавите кандидатки и потенциалните държави кандидатки, за които има предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и условия за участие на такива държави в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решения на съвети за асоцииране или подобни споразумения;
в)
държавите - членки на ЕАСТ, които са страни по Споразумението за ЕИП, в съответствие с разпоредбите на това споразумение;
г)
Конфедерация Швейцария, въз основа на двустранно споразумение, сключено с тази държава;
д)
държавите в рамките на Европейската политика за съседство, които са сключили със Съюза споразумения, предвиждащи възможност за участието им в програмите на Съюза, при условие че със Съюза бъде сключено двустранно споразумение относно условията за участието им в програмата.
2. Държавите по програмата имат всички задължения и изпълняват всички задачи, предвидени в настоящия регламент по отношение на държавите членки.
3. Програмата подпомага сътрудничеството с държави партньори, по-специално съседните държави, по действия и дейности, посочени в членове 6, 10 и 12.
ГЛАВА VIII
Система за управление и одит
Член 25
Взаимно допълване
В сътрудничество с държавите членки Комисията гарантира цялостната съгласуваност и взаимното допълване на програмата със:
а)
съответните политики и програми, по-специално свързаните с културата и медиите, заетостта, научните изследвания и иновациите, промишлеността и предприятията, сближаването и политиката за развитие, както и политиката на разширяване и инициативите, инструментите и стратегиите в областта на регионалната политика и външните отношения;
б)
другите значими източници на финансиране от Съюза за образованието, обучението, младежта и спорта, по-специално Европейския социален фонд и другите финансови инструменти, свързани с трудовата заетост и социалното приобщаване, Европейския фонд за регионално развитие, Рамковата програма за научни изследвания и иновации "Хоризонт 2020", както и финансовите инструменти, свързани с правосъдието и гражданството, здравеопазването, програмите за външно сътрудничество и предприсъединителната помощ.
Член 26
Изпълнителни органи
Програмата се изпълнява по последователен начин от следните органи:
а)
на равнището на Съюза - от Комисията;
б)
на национално равнище - от националните агенции в държавите по програмата.
Член 27
Национален орган
1. Понятието „национален орган“ се отнася до един или повече национални органи в съответствие с националното право и практики.
2. В срок до 22 януари 2014 г. всяка държава членка уведомява Комисията с официално уведомление, предадено чрез постоянното ѝ представителство, относно лицето (лицата), законно оправомощено(и) да действа(т) от нейно име в качеството на „национален орган“ за целите на настоящия регламент. В случай на замяна на националния орган по време на изпълнението на програмата съответната държава членка уведомява незабавно Комисията за това в съответствие със същата процедура.
3. Държавите членки предприемат всички подходящи мерки за премахване на правните и административните пречки пред правилното действие на програмата, включително, когато е възможно, мерки с цел решаване на проблеми, които създават затруднения за получаването на визи.
4. В срок до 22 март 2014 г. националният орган определя национална агенция или национални агенции. В случай че има повече от една национална агенция, държавите членки установяват подходящ механизъм за координирано управление на изпълнението на програмата на национално равнище, по-специално с цел осигуряване на съгласувано и икономически ефективно изпълнение на програмата и ефективни контакти с Комисията във връзка с това, и с цел улесняванена възможното прехвърляне на финансови средства между агенциите, с което да се осигури гъвкавост и по-добро оползотворяване на средствата, разпределени на държавите членки. Без да се засягат разпоредбите на член 29, параграф 3, всяка държава членка решава как да организира взаимоотношенията между своя национален орган и своята национална агенция, включително за задачи като изготвянето на годишната работна програма на националната агенция.
Националният орган предоставя на Комисията подходяща предварителна оценка на съответствието, в уверение на това, че националната агенция спазва член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) и член 60, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и член 38 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (19), както и на изискванията на Съюза по отношение на стандартите за вътрешен контрол за националните агенции и на правилата за управлението на финансовите средства по програмата, предназначени за отпускане на безвъзмездни средства.
5. Националният орган определя независим одитен орган, както е посочено в член 30.
6. Националният орган изготвя своята предварителна оценка на съответствието въз основа на резултатите от собствените си проверки и одити и/или въз основа на проверките и одитите, предприети от независимия одитен орган, посочен в член 30.
7. Когато националната агенция, определена за програмата, е агенцията, която е била определена за национална агенция за предходната програма за обучение през целия живот или програмата „Младежта в действие“, обхватът на проверките и одитите за изготвяне на предварителна оценка на съответствието може да бъде ограничен до изискванията, които са нови и специфични за програмата.
8. Националният орган извършва мониторинг и следи управлението на програмата на национално равнище. Той своевременно информира Комисията и провежда консултации с нея преди вземането на каквото и да било решение, което може да окаже значително въздействие върху управлението на програмата, по-специално във връзка със своята национална агенция.
9. Националният орган осигурява подходящо съфинансиране на операциите на своята национална агенция, за да се гарантира, че програмата се управлява при спазване на приложимите правила на Съюза.
10. В случай че Комисията отхвърли определената национална агенция въз основа на своята преценка на предварителната оценка на съответствието, националният орган гарантира, че са предприети необходимите коригиращи действия по отношение на националната агенция, за да бъде тя приведена в съответствие с минималните изисквания, определени от Комисията, или определя друг орган за национална агенция.
11. Въз основа на годишната декларация за управлението на националната агенция, независимото одитно становище по нея и анализа на Комисията на съответствието и дейността на националната агенция до 31 октомври всяка година националният орган предоставя на Комисията информация за дейностите по мониторинг и надзор по програмата.
12. Националният орган носи отговорност за правилното управление на финансовите средства на Съюза, преведени от Комисията на националната агенция под формата на безвъзмездни средства, които се отпускат в рамките на програмата.
13. При нередност, небрежност или измама, дължащи се на националната агенция, както и в случай на сериозни пропуски или незадоволителни резултати от страна на националната агенция, когато това води до претенции към нея от страна на Комисията, националният орган отговаря за възстановяването на несъбраните средства на Комисията.
14. В случаите, описани в параграф 13, националният орган може да оттегли мандата на националната агенция по своя собствена инициатива или по искане на Комисията. В случай че националният орган желае да оттегли този мандат по други основателни причини, той уведомява Комисията за оттеглянето най-малко шест месеца преди предвидената дата на приключване на мандата на националната агенция. В такъв случай националният орган и Комисията официално договарят конкретни и определени във времето преходни мерки.
15. В случай на оттегляне националният орган провежда необходимите проверки по отношение на финансовите средства на Съюза, поверени на националната агенция, чийто мандат е оттеглен, и осигурява безпрепятственото прехвърляне на тези финансови средства на новата национална агенция, както и на всички документи и управленски инструменти, необходими за управление на програмата. Националният орган предоставя на националната агенция, чийто мандат е оттеглен, финансова подкрепа, необходима, за да продължи да изпълнява договорните си задължения към бенефициерите по програмата и към Комисията до момента на прехвърляне на тези задължения на нова национална агенция.
16. По искане на Комисията националният орган определя институциите или организациите или видовете институции и организации, които да се считат за допустими за участие в конкретни действия по програмата на съответните им територии.
Член 28
Национална агенция
1. Понятието „национална агенция“ се отнася до един или повече национални органи в съответствие с националното право и практика.
2. Националната агенция:
а)
има правосубектност или е част от образувание, което има правосубектност, и се урежда от законодателството на съответната държава членка; за национална агенция не може да бъде определено министерство;
б)
разполага с подходящ персонал, инфраструктура и капацитет за управление, така че да изпълнява задачите си по задоволителен начин, като осигурява ефикасно и ефективно управление на програмата и добро финансово управление на финансовите средства на Съюза;
в)
разполага с оперативни и правни средства за прилагане на правилата за административното, договорното и финансовото управление, определени на равнището на Съюза;
г)
предлага подходящи финансови гаранции, учердени за предпочитане от орган от публичния сектор, съответстващи на размера на финансовите средства на Съюза, които ще трябва да управлява;
д)
се определя за времетраенето на програмата.
3. Националната агенция отговаря за управлението на всички етапи от жизнения цикъл на проектите по следните действия по програмата в съответствие с член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и с член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012:
a)
образователна мобилност за граждани, с изключение на мобилността, организирана въз основа на съвместни или двустранни/многостранни степени, широкомащабни доброволчески проекти и Механизма за гарантиране на студентски заеми;
б)
стратегически партньорства в рамките на действието за сътрудничество за иновации и обмен на добри практики;
в)
управлението на дейности с ограничен мащаб в подкрепа на структурирания диалог в областта на младежта в рамките на действието за подкрепа за реформиране на политиката.
4. Чрез дерогация от параграф 3 вземането на решенията за подбор и отпускане на финансови средства за стратегическите партньорства, посочени в параграф 3, буква б), може да бъде управлявано на равнище на Съюза, ако за тази цел бъде взето решение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3, и само в конкретни случаи, когато са налице ясни основания за такава централизация.
5. Националната агенция отпуска безвъзмездни средства на бенефициерите посредством споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, в съответствие с посоченото от Комисията за съответното действие по програмата.
6. Националната агенция докладва ежегодно на Комисията и на своя национален орган в съответствие с член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Националната агенция отговаря за изпълнението на бележките, направени от Комисията след осъществения от нея анализ на годишната декларация за управлението и на независимото одитно становище по декларацията.
7. Националната агенция не може да делегира на трето лице каквато и да било възложена й задача по програмата или по изпълнението на бюджета, без предварително писмено разрешение от националния орган и Комисията. Националната агенция носи цялата отговорност за задачите, делегирани на трето лице.
8. В случай на оттегляне на мандата на национална агенция тя продължава да носи юридическа отговорност за изпълнението на договорните си задължения към бенефициерите по програмата и към Комисията до прехвърлянето на тези задължения на нова национална агенция.
9. Националната агенция отговаря за управлението и приключването на финансовите споразумения, свързани с предходните програми - програмата за обучение през целия живот и програмата „Младежта в действие“, които все още действат към момента на започване изпълнението на програмата.
Член 29
Европейска комисия
1. В срок от два месеца след получаване от националния орган на предварителната оценка на съответствието, посочена в член 27, параграф 4, Комисията приема, приема условно или отхвърля определената национална агенция. Комисията не влиза в договорни отношения с националната агенция, докато не приеме предварителната оценка на съответствието. При условно приемане Комисията може да приложи пропорционални предпазни мерки в договорните си отношения с националната агенция.
2. При приемане на предварителната оценка на съответствието на националната агенция, определена за програмата, Комисията признава официално правните отговорности по отношение на финансовите споразумения, свързани с предходните програми - програмата за обучение през целия живот и програмата „Младежта в действие“, които са все още съществуват към момента на започване изпълнението на програмата.
3. В съответствие с член 27, параграф 4 в документа, уреждащ договорните взаимоотношения между Комисията и националната агенция:
а)
се установяват стандартите за вътрешен контрол за националните агенции, както и правилата за управление на финансовите средства на Съюза за отпускане на безвъзмездни средства от националните агенции;
б)
се съдържа работната програма на националната агенция, в която са включени управленските задачи на националната агенция, за които се предоставя подкрепа от Съюза;
в)
се посочват изискванията за докладване за националната агенция.
4. Комисията предоставя ежегодно на националната агенция следните финансови средства по програмата:
а)
финансови средства за отпускане на безвъзмездни средства в съответната държава членка за действията по програмата, чието управление е поверено на националната агенция;
б)
финансово участие в подкрепа на управленските задачи на програмата, изпълнявани от националната агенция. То се предоставя под формата на участие с единна ставка към оперативните разходи на националната агенция и се определя в зависимост от размера на финансовите средства на Съюза за отпускане на безвъзмездни средства, поверени на националната агенция.
5. Комисията определя изискванията за работната програма на националната агенция. Комисията не предоставя на националната агенция финансови средства, докато не одобри официално работната програма на националната агенция.
6. Въз основа на изискванията за съответствие на националните агенции, посочени в член 27, параграф 4, Комисията прави преглед на националните системи за управление и контрол, по-специално въз основа на предварителната оценка на съответствието, която й е представена от националния орган, годишната декларация за управлението на националната агенция и на становището на независим одитен орган по нея, като надлежно отчита ежегодната информация, предоставена от националния орган за извършените от него дейности по мониторинг и надзор по програмата.
7. След като направи оценка на годишната декларация за управлението и на становището на независимия одитен орган по нея, Комисията изпраща своето становище и бележките си по посочените документи на националната агенция и на националния орган.
8. В случай че Комисията не може да приеме годишната декларация за управлението или независимото одитно становище по нея или в случай на незадоволително изпълнение от националната агенция на бележките на Комисията, последната може да приложи всякакви предпазни и корективни мерки, необходими за защита на финансовите интереси на Съюза, в съответствие с член 60, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) №°996/2012.
9. Комисията организира редовни срещи с мрежата от национални агенции с цел да гарантира съгласувано прилагане на програмата във всички държави по програмата.
Член 30
Независим одитен орган
1. Независимият одитен орган изготвя одитно становище относно годишната декларация за управлението, посочена в член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 996/2012.
2. Независимият одитен орган трябва да:
a)
притежава необходимата професионална компетентност за извършване на одити в публичния сектор;
б)
гарантира, че при своите одити взема предвид международно признатите одитни стандарти;
в)
не е в положение на конфликт на интереси по отношение на правното образувание, в чиято структура е националната агенция. По-специално, той трябва да е функционално независим по отношение на правното образувание, в чиято структура е националната агенция.
3. Независимият одитен орган предоставя на Комисията и на нейните представители, както и на Сметната палата, пълен достъп до всички документи и доклади, подкрепящи одитното становище, което той изготвя относно годишната декларация за управлението на националната агенция.
ГЛАВА IX
Система за контрол
Член 31
Принципи на системата за контрол
1. Комисията предприема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват дейности, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на мерки за предотвратяване на измами, корупция и всякакви други незаконни действия, чрез ефективни мерки за контрол, а ако се открият нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми, и, когато е целесъобразно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията отговаря за надзорните проверки по отношение на действията и дейностите по програмата, които се управляват от националните агенции. Тя определя минималните изисквания за проверките, извършвани от националната агенция и от независимия одитен орган.
3. Националната агенция отговаря за първичните проверки на бенефициерите на безвъзмездни средства за действия и дейности по програмата, както е посочено в член 28, параграф 3. Тези проверки трябва да осигуряват достатъчно гаранции, че отпуснатите безвъзмездни средства са използвани по предназначение и в съответствие с приложимите правила на Съюза.
4. По отношение на финансовите средства по програмата, преведени на националните агенции, Комисията гарантира подходяща координация на своите проверки с националните органи и националните агенции въз основа на принципа на единния одит и на анализ на риска. Настоящата разпоредба не се прилага за разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
Член 32
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място по отношение на всички бенефициери, изпълнители, подизпълнители и други трети лица, които са получили финансови средства от Съюза. Те могат също така да провеждат одити и проверки по отношение на националните агенции.
2. OLAF може да извършва контрол и проверки на място на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (20), с оглед да установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране от страна на Съюза.
3. Без да се засягат параграфи 1 и 2, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, както и споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят правомощия да извършват такива одити, контрол и проверки на място.
ГЛАВА X
Делегиране на правомощия и разпоредби за прилагане
Член 33
Делегиране на правомощия на Комисията
За да бъде управлението на задачите на най-подходящото равнище, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 34 за изменение на член 28, параграф 3, но само по отношение на осигуряването на допълнителни действия, които да се управляват от националните агенции.
Член 34
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 33, се предоставя на Комисията за целия срок на програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 33 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 33, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 35
Изпълнение на програмата
С цел изпълнението на програмата Комисията приема чрез актове за изпълнение годишни работни програми в съответствие с процедурата за разглеждане, посочена в член 36, параграф 3. Всяка годишна работна програма гарантира, че общите и специфичните цели, определени в членове 4, 5, 11 и 16, се изпълняват ежегодно по последователен начин и очертава очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на разходите. В годишните работни програми се съдържа също така описание на действията, които ще се финансират, информация за разпределената за всяко действие сума и за разпределението на финансовите средства между държавите членки за дейности, управлявани чрез националните агенции, както и примерен график за тяхното изпълнение. При отпуснати безвъзмездни средства в тях се включват максималният процент на съфинансиране, който е съобразен с особеностите на целевите групи, и по-специално техния капацитет за съфинансиране и възможностите за привличане на финансиране от трети лица. По-специално, за действия, насочени към организации с ограничени финансови възможности, процентът на съфинансиране се определя най-малко на 50 %.
Член 36
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕО) № 182/2011.
2. Комитетът може да заседава в специални състави, за да разглежда секторни въпроси. Когато е целесъобразно, в съответствие с неговия процедурен правилник и в специални случаи, на заседанията му могат да бъдат поканени да участват като наблюдатели външни експерти, включително представители на социалните партньори.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА XI
Заключителни разпоредби
Член 37
Отмяна и преходни разпоредби
1. Решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
2. Действията, започнати до 31 декември 2013 г., включително въз основа на решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО, се управляват, когато е приложимо, в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
3. Държавите членки гарантират на национално равнище безпрепятствения преход между действията, провеждани в рамките на предходните програми в областта на ученето през целия живот, младежта и международното сътрудничество във висшето образование, и действията, които се изпълняват по програмата.
Член 38
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година
REGULAMENTUL (UE) NR. 1288/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 11 decembrie 2013
de instituire a acțiunii „Erasmus +”: Programul Uniunii pentru educație, formare, tineret și sport și de abrogare a Deciziilor nr. 1719/2006/CE, nr. 1720/2006/CE și nr. 1298/2008/CE
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 165 alineatul (4) și articolul 166 alineatul (4),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2011 intitulată „Un buget pentru Europa 2020” solicită crearea unui program unic în domeniul educației, formării, tineretului și sportului, inclusiv aspectele internaționale din învățământul superior, reunind programul de acțiune din domeniul învățării pe tot parcursul vieții (denumit în continuare „Învățarea pe tot parcursul vieții”), instituit prin Decizia nr. 1720/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), programul „Tineret în acțiune” (denumit în continuare „Tineret în acțiune”), instituit prin Decizia nr. 1719/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), programul de acțiune „Erasmus Mundus” (denumit în continuare „Erasmus Mundus”), instituit prin Decizia nr. 1298/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), programul „ALFA III”, instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1905/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (7) și programele „Tempus” și „Edulink” pentru a asigura o mai mare eficiență, o concentrare strategică mai solidă și sinergii care să fie exploatate între diferitele aspecte ale programului unic. În plus, sportul este propus ca parte a acestui program unic (denumit în continuare „programul”).
(2)
Rapoartele intermediare de evaluare a programelor existente „Învățarea pe tot parcursul vieții”, „Tineret în acțiune” și „Erasmus Mundus” și consultarea publică privind viitorul acțiunii Uniunii în domeniul educației, formării și tineretului, precum și în domeniul învățământului superior au arătat o necesitate puternică și în anumite privințe în creștere pentru continuarea cooperării și a mobilității în aceste domenii la nivel european. Rapoartele de evaluare au subliniat importanța creării unor legături mai strânse între programele Uniunii și evoluțiile politicilor în domeniul educației, formării și tineretului, au exprimat dorința ca acțiunea Uniunii să fie structurată în așa fel încât să răspundă mai bine paradigmei învățării pe tot parcursul vieții și au solicitat o abordare mai simplă, mai ușor de utilizat și mai flexibilă pentru punerea în aplicare a unei astfel de acțiuni și încetarea fragmentării programelor de cooperare internațională în domeniul învățământului superior.
(3)
Programul ar trebui să se axeze pe accesibilitatea finanțării și pe transparența procedurilor administrative și financiare, inclusiv prin utilizarea tehnologiilor informației și comunicațiilor (TIC) și a digitalizării. Raționalizarea și simplificarea organizării și a gestionării programului și acordarea unei atenții deosebite reducerii cheltuielilor administrative sunt, de asemenea, esențiale pentru succesul acestuia.
(4)
Consultarea publică privind alegerile strategice ale Uniunii pentru punerea în aplicare a noii competențe a Uniunii în domeniul sportului și raportul de evaluare al Comisiei privind acțiunile pregătitoare din domeniul sportului au furnizat indicații utile cu privire la domeniile prioritare de acțiune ale Uniunii, și au ilustrat valoarea adăugată pe care o poate aduce Uniunea în sprijinirea activităților care au drept scop generarea, împărtășirea și diseminarea experiențelor și cunoștințelor legate de diferite aspecte care afectează sportul la nivel european, cu condiția să vizeze în special sportul de masă.
(5)
Strategia Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii definește strategia de creștere a Uniunii pentru următorii zece ani pentru a sprijini o asemenea creștere, stabilind cinci obiective ambițioase ce urmează a fi atinse până în 2020, în special în domeniul educației, unde obiectivul este de a reduce nivelurile de părăsire timpurie a școlii la un nivel sub 10 % și de a permite ca cel puțin 40 % din populația în vârstă de 30-34 de ani să fi finalizat învățământul terțiar sau unul echivalent. Acest lucru include, de asemenea, inițiativele sale emblematice, în special „Tineretul în mișcare” și „Agenda pentru noi competențe și locuri de muncă”.
(6)
În concluziile sale din 12 mai 2009, Consiliul a făcut apel la un cadru strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării (ET 2020), stabilind patru obiective strategice pentru a răspunde la provocările care rămân în ceea ce privește crearea unei Europe bazate pe cunoaștere și transformarea învățării pe tot parcursul vieții într-o realitate pentru toți.
(7)
În conformitate cu articolele 8 și 10 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), precum și articolele 21 și 23 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, programul promovează inter alia egalitatea între femei și bărbați și măsuri de combatere a discriminării bazate pe sex, origine etnică sau rasială, religie sau convingere, handicap, vârstă sau orientare sexuală. Este necesară extinderea accesului pentru a include membrii grupurilor dezavantajate și a celor vulnerabile, precum și luarea în considerare în mod activ a nevoilor de învățare speciale ale persoanelor cu handicap în punerea în aplicare a programului.
(8)
Programul ar trebui să includă o puternică dimensiune internațională, în special în ceea ce privește învățământul superior, nu numai pentru a spori calitatea învățământului superior european în urmărirea obiectivelor ET 2020 mai largi și atractivitatea Uniunii ca destinație de studiu, dar, de asemenea, pentru a promova înțelegerea între oameni și pentru a contribui la dezvoltarea durabilă a învățământului superior în țările partenere, precum și la dezvoltarea lor socioeconomică mai largă, stimulând inter alia „circulația creierelor”, prin acțiuni de mobilitate cu resortisanți ai țărilor partenere. În acest sens, finanțarea ar trebui pusă la dispoziție prin Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD), Instrumentul european de vecinătate (IEV), Instrumentul de asistență pentru preaderare (IAP) și Instrumentul de parteneriat pentru cooperarea cu țări terțe(IP). Fonduri ar putea fi puse la dispoziție și prin Fondul european de dezvoltare (FED), în conformitate cu procedurile aplicabile. Prevederile prezentului regulament ar trebui să se aplice în cazul utilizării acestor fonduri, asigurându-se totodată conformitatea cu regulamentele care instituie respectivele instrumente și respectivul fond.
(9)
În rezoluția sa din 27 noiembrie 2009 privind cadrul reînnoit pentru cooperare europeană în domeniul tineretului (2010-2018), Consiliul a subliniat necesitatea de a considera toți tinerii ca resursă în cadrul societății și a căutat să faciliteze participarea lor la elaborarea de politici care îi afectează prin intermediul unui dialog structurat continuu între factorii de decizie și tineri și organizațiile de tineret la toate nivelurile.
(10)
Reunirea învățării formale, non-formale și informale într-un program unic ar trebui să creeze sinergii și să încurajeze cooperarea transsectorială între diferitele sectoare ale educației, formării și tineretului. În timpul punerii în aplicare a programului, nevoile specifice ale diferitelor sectoare și, dacă este cazul, rolul autorităților locale și regionale ar trebui luate în considerare în mod corespunzător.
(11)
Pentru a promova mobilitatea, echitatea și excelența studiilor, Uniunea ar trebui să instituie, ca un proiect-pilot, un mecanism de garantare a împrumuturilor pentru studenți, pentru a le permite acestora, indiferent de mediul lor social, să își obțină diploma de masterat într-o altă țară către care este deschisă participarea în program (denumită în continuare „țara din program”). Mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți ar trebui să fie pus la dispoziția instituțiilor financiare care sunt de acord să ofere împrumuturi pentru studii de masterat în alte țări din program în condiții avantajoase pentru studenți. Acest instrument suplimentar și inovator pentru mobilitatea educațională nu ar trebui nici să înlocuiască vreun sistem actual de granturi sau împrumuturi care sprijină mobilitatea studenților la nivel local, național și la nivelul Uniunii, nici să împiedice dezvoltarea unui viitor sistem de acest fel. Mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți ar trebui să facă obiectul unei monitorizări și evaluări atente, în special în ceea ce privește accesul său pe piață în diferite țări. În conformitate cu articolul 21 alineatele (2) și (3), ar trebui prezentat un raport interimar de evaluare Parlamentului European și Consiliului până cel târziu la sfârșitul lui 2017, în vederea obținerii de orientări politice cu privire la funcționarea în continuare a mecanismului de garantare a împrumuturilor pentru studenți.
(12)
Statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a adopta toate măsurile corespunzătoare pentru a înlătura obstacolele juridice și administrative din calea bunei funcționări a programului. Aceasta include soluționarea, dacă este posibil, a chestiunilor administrative care creează dificultăți în ceea ce privește obținerea vizelor și a permiselor de ședere. În conformitate cu Directiva 2004/114/CE a Consiliului (8), statele membre sunt încurajate să stabilească proceduri de admisie accelerată.
(13)
Comunicarea Comisiei din 20 septembrie 2011 intitulată „Sprijinirea creșterii și a ocupării forței de muncă - un proiect pentru modernizarea sistemelor de învățământ superior din Europa” stabilește un cadru în care Uniunea, statele membre și instituțiile de învățământ superior pot coopera pentru mărirea numărului de absolvenți, îmbunătățirea calității educației și maximizarea contribuției pe care învățământul superior și cercetarea o pot aduce la sprijinirea economiilor și societăților statelor membre ca să iasă mai puternice din criza economică mondială.
(14)
Pentru a aborda mai eficient șomajul în rândul tinerilor în cadrul Uniunii, ar trebui acordată o atenție deosebită cooperării transnaționale între instituțiile de învățământ superior și profesional și întreprinderi, cu scopul de a îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a studenților și de a dezvolta competențele antreprenoriale.
(15)
Declarația de la Bologna, semnată de miniștrii educației din 29 de țări europene la 19 iunie 1999, a stabilit un proces interguvernamental care are ca scop să creeze un spațiu european al învățământului superior, care necesită un sprijin constant la nivelul Uniunii.
(16)
Rolul esențial pe care îl joacă educația și formarea profesională (EFP), prin contribuția pe care și-o aduc la realizarea mai multor obiective stabilite în cadrul Strategiei Europa 2020 este larg recunoscut și definit în procesul reînnoit de la Copenhaga (2011-2020), având în vedere, în special, potențialul EFP în abordarea nivelului ridicat al șomajului din Europa, îndeosebi al șomajului în rândul tinerilor și al șomajului de lungă durată, prin promovarea unei culturi a învățării pe tot parcursul vieții, prin combaterea excluziunii sociale și prin încurajarea cetățeniei active. Stagiile și uceniciile de calitate, inclusiv cele efectuate în cadrul microîntreprinderilor și al întreprinderilor mici și mijlocii, sunt necesare pentru a reduce discrepanța dintre cunoștințele dobândite prin educație și formare și aptitudinile și competențele necesare pe piața muncii, precum și pentru a spori capacitatea de inserție profesională a tinerilor.
(17)
Este necesar să se consolideze intensitatea și volumul cooperării europene între școli și al mobilității cadrelor didactice și cursanților, pentru a aborda prioritățile stabilite în Agenda de cooperare europeană pe plan școlar pentru secolul XXI, și anume, pentru a ameliora calitatea educației școlare în Uniune în domeniile de dezvoltare a competențelor și pentru a îmbunătăți echitatea și includerea în cadrul sistemelor și instituțiilor școlare, precum și pentru a consolida și oferi sprijin pentru meseria de profesor și conducerea instituțiilor școlare. În acest context, obiectivele strategice privind reducerea gradului de părăsire timpurie a școlii, îmbunătățirea performanței calificărilor de bază, și îmbunătățirea participării la educația și îngrijirea preșcolară și a calității acestora ar trebui să devină prioritare, la fel ca obiectivele care consolidează competențele profesionale ale cadrelor didactice și ale directorilor unităților de învățământ și care îmbunătățesc oportunitățile educaționale ale copiilor proveniți din familii de migranți și a celor cu un dezavantaj socioeconomic.
(18)
Agenda europeană reînnoită pentru învățământul pentru adulți inclusă în rezoluția Consiliului din 28 noiembrie 2011 are drept scop să permită tuturor adulților să își dezvolte și să își îmbunătățească aptitudinile și competențele pe tot parcursul vieții. Ar trebui acordată o atenție specială îmbunătățirii oportunităților de învățare ale unui număr mare de europeni slab calificați, în special îmbunătățind rata de alfabetizare și cea a competențelor numerice și promovând parcursuri de învățare flexibile și măsuri de acordare a unei a doua șanse la educație.
(19)
Acțiunea Forumului european al tineretului, a centrelor naționale de informare pentru recunoașterea academică (NARIC), a rețelelor Eurydice, Euroguidance și Eurodesk, a serviciilor de sprijin înființate la nivel național pentru acțiunea eTwinning, a centrelor naționale Europass și a birourilor naționale de informare din țările din vecinătate este esențială pentru atingerea obiectivelor programului, în special furnizând Comisiei informații regulate și actualizate referitoare la diversele domenii ale activității lor și prin intermediul diseminării rezultatelor programului în Uniune și în țările partenere.
(20)
Cooperarea în cadrul programului cu organizațiile internaționale în domeniul educației, formării, tineretului și sportului, în special cu Consiliul Europei, ar trebui consolidată.
(21)
Pentru a contribui la dezvoltarea excelenței în studiile de integrare europeană la nivel mondial și pentru a răspunde nevoii din ce în ce mai mari de cunoaștere a procesului de integrare europeană și a evoluției sale, precum și de dialog pe această temă, este importantă promovarea, în acest domeniu, a excelenței în predare, cercetare și reflecție, sprijinind instituțiile academice, asociațiile active în domeniul integrării europene,și asociațiile care urmăresc îndeplinirea unui obiectiv de interes european prin intermediul Acțiunii Jean Monnet.
(22)
Cooperarea în cadrul programului cu organizațiile societății civile în domeniul educației, formării, tineretului și sportului, la nivel național și al Uniunii, este deosebit de importantă pentru a crea un sentiment de apartenență în legătură cu adoptarea la scară largă a strategiilor și politicilor privind educația pe tot parcursul vieții și pentru a ține seama, la toate nivelurile, de ideile și preocupările părților interesate.
(23)
Comunicarea Comisiei din 18 ianuarie 2011 intitulată „Dezvoltarea dimensiunii europene a sportului” stabilește ideile Comisiei pentru o acțiune la nivelul Uniunii în domeniul sportului, ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona și propune o listă de acțiuni concrete pentru Comisie și statele membre în scopul de a consolida identitatea europeană a sportului în trei mari capitole: rolul sportului în societate, dimensiunea economică a sportului și organizarea sportului. Este necesar, de asemenea, să se ia în considerare valoarea adăugată a sportului, inclusiv a sportului autohton, și contribuția sa la patrimoniul cultural și istoric al Uniunii.
(24)
Este necesar să se pună accentul în special pe sportul de masă și pe voluntariatul în sport, având în vedere rolul important pe care acestea îl joacă în promovarea incluziunii sociale, a egalității de șanse și a activității fizice benefice pentru sănătate.
(25)
Mai buna transparență a calificărilor și competențelor și recunoașterea acestora și acceptarea extinsă a instrumentelor de asigurare a transparenței și de recunoaștere ale Uniunii ar trebui să contribuie la dezvoltarea educației și formării de calitate și să faciliteze mobilitatea în scopul formării pe tot parcursul vieții și în scopuri profesionale în întreaga Europă, atât între țări, cât și între sectoare. Deschiderea accesului la metode, practici și tehnologii utilizate în alte țări va contribui la îmbunătățirea capacității lor de inserție profesională.
(26)
În acest scop, este recomandată utilizarea extinsă a cadrului unic al Uniunii pentru transparența calificărilor și competențelor (Europass), instituit prin Decizia nr. 2241/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9), a Registrului European pentru Asigurarea Calității în Învățământul Superior (EQAR) și a Asociației Europene pentru Asigurarea Calității în Învățământul Superior (ENQA), instituită prin Recomandarea 2006/143/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10), a Cadrului european al calificărilor (CEC), instituit prin Recomandarea Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 (11), a Sistemului european de credite pentru educație și formare profesională (SECEFP) instituit prin Recomandarea Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 (12), a Cadrului European de Referință pentru Asigurarea Calității în Educație și Formare Profesională (EQAVET), instituit prin Recomandarea Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 (13) și a Sistemului european de credite transferabile (ECTS).
(27)
Pentru a asigura o mai mare eficiență a comunicării către public și o sinergie mai amplă și mai puternică între activitățile de comunicare întreprinse la inițiativa Comisiei, resursele alocate acțiunilor de comunicare în temeiul prezentului regulament ar trebui să contribuie, de asemenea, la acoperirea comunicării instituționale a priorităților politice ale Uniunii, dacă acestea sunt legate de obiectivele generale ale prezentului regulament.
(28)
Este necesar să se garanteze valoarea adăugată europeană a tuturor acțiunilor efectuate în cadrul programului și complementaritatea lor cu activitățile statelor membre, în conformitate cu articolul 167 alineatul (4) din TFUE și cu alte activități, în special cele în domeniul culturii și mass-mediei, ocupării forței de muncă, cercetării și inovării, industriei și întreprinderilor, politicii de coeziune și de dezvoltare, precum și al politicii de extindere și al inițiativelor, instrumentelor și strategiilor din domeniul politicii regionale și al relațiilor externe.
(29)
Programul este conceput pentru a avea un impact pozitiv și durabil asupra politicilor și practicilor din domeniul educației, formării, tineretului și sportului. Respectivul impact sistemic ar trebui să se realizeze prin diferite acțiuni și activități prevăzute în program, care vizează încurajarea schimbărilor la nivel instituțional și, dacă este cazul, inovarea la nivel de sistem. Proiectele individuale care urmăresc obținerea unui sprijin financiar din partea programului nu trebuie să aibă un impact sistemic, ca atare. Rezultatul cumulativ al acestor proiecte ar trebui să contribuie la realizarea acestui impact sistemic.
(30)
Gestionarea eficace a performanței, inclusiv evaluarea și monitorizarea, presupune elaborarea unor indicatori de performanță specifici, măsurabili și realiști, care pot fi măsurați în timp și care reflectă logica intervenției.
(31)
Comisia și statele membre ar trebui să optimizeze utilizarea TIC și a noilor tehnologii pentru a facilita accesul la acțiunile din domeniul educației, formării, tineretului și sportului. Acestea ar putea include mobilitatea virtuală, care ar trebui să completeze, dar nu să înlocuiască, mobilitatea în scopul învățării.
(32)
Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru întreaga durată a programului, care urmează să constituie principala valoare de referință pentru Parlamentul European și pentru Consiliu în cursul procedurii bugetare anuale, în sensul punctului 17 din Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în domeniul bugetar și buna gestiune financiară (14).
(33)
Pentru a asigura continuitatea furnizării sprijinului acordat în temeiul programului pentru funcționarea organismelor, Comisia ar trebui, în cursul fazei inițiale a programului, să poată considera ca fiind eligibile pentru finanțare costurile legate în mod direct de punerea în aplicare a acțiunilor care beneficiază de sprijin, chiar dacă acestea au fost suportate de către beneficiar înainte de depunerea cererii de finanțare.
(34)
Este necesară stabilirea unor criterii de performanță pe care ar trebui să se bazeze alocarea fondurilor bugetare între statele membre pentru acțiunile gestionate de agențiile naționale.
(35)
Țările candidate pentru aderare la Uniune și acele țări din Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) care fac parte din Spațiul Economic European (SEE) pot participa la programele Uniunii pe baza acordurilor-cadru, a deciziilor de asociere ale Consiliului sau a unor acorduri similare.
(36)
Confederația Elvețiană poate participa la programele Uniunii în conformitate cu acordul care urmează să fie semnat între Uniune și țara respectivă.
(37)
Persoanele fizice din țările și teritoriile de peste mări (TTPM) și organismele și instituțiile publice și/sau private competente ale unei TTPM pot participa la programe în conformitate cu Decizia Consiliului 2001/822/CE (15). Constrângerile impuse de îndepărtarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii și a TTPM ar trebui luate în considerare la punerea în aplicare a programului.
(38)
Comisia și Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, în comunicarea lor comună din 25 mai 2011 intitulată „Un nou răspuns la o vecinătate în schimbare”, au subliniat, printre altele, scopul de a facilita și mai mult participarea țărilor din vecinătate la acțiunile Uniunii de mobilitate și dezvoltare a capacităților în învățământul superior și deschiderea viitorului program de educație către țările învecinate.
(39)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale pe tot parcursul ciclului cheltuielilor, care să includă prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate în mod incorect și, dacă este cazul, sancțiuni. În timp ce nevoile de finanțare privind asistența externă ale Uniunii cresc, situația economică și bugetară a Uniunii limitează resursele disponibile pentru astfel de asistență. Prin urmare, Comisia ar trebui să caute cea mai eficientă și sustenabilă utilizare a resurselor disponibile, în special prin utilizarea unor instrumente financiare cu efect de levier.
(40)
Pentru a spori accesul la program, granturile acordate pentru sprijinirea mobilității persoanelor ar trebui adaptate în funcție de costul vieții și subzistenței din țara gazdă. În conformitate cu legislația națională, statele membre ar trebui încurajate, de asemenea, să scutească aceste granturi de orice taxe sau contribuții sociale. Aceeași scutire ar trebui să se aplice organismelor publice sau private care acordă un astfel de sprijin financiar persoanelor în cauză.
(41)
În conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (16), timpul acordat activităților de voluntariat poate fi considerat cofinanțare sub forma unor contribuții în natură.
(42)
În comunicarea sa din 29 iunie 2011 intitulată „Un buget pentru Europa 2020”, Comisia a subliniat angajamentul său de a simplifica finanțarea din partea Uniunii. Crearea unui program unic privind educația, formarea, tineretul și sportul ar trebui să determine o simplificare semnificativă, raționalizare și sinergii în gestionarea programului. Punerea în aplicare ar trebui să fie simplificată în continuare prin utilizarea sumei forfetare, a costului unitar sau a finanțării forfetare, precum și prin reducerea cerințelor formale și birocratice pentru beneficiari și statele membre.
(43)
Îmbunătățirea punerii în aplicare și a eficienței cheltuielilor ar trebui să constituie principii directoare pentru atingerea obiectivelor programului, asigurându-se totodată utilizarea optimă a resurselor financiare.
(44)
Este important să se asigure buna gestiune financiară a programului, precum și punerea sa în aplicare într-un mod cât mai eficient și mai accesibil, garantându-se, în același timp, securitatea juridică și accesibilitatea programului pentru toți participanții.
(45)
Pentru a asigura o reacție rapidă la evoluția necesităților pe întreaga durată a programului, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește dispozițiile referitoare la acțiunile suplimentare gestionate de agențiile naționale. Este deosebit de importantă realizarea de către Comisie a unor consultări adecvate în timpul lucrărilor sale pregătitoare, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și în mod adecvat a documentelor pertinente către Parlamentul European și Consiliu.
(46)
Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, Comisiei ar trebui să i se acorde competențe de executare. Competențele de executare respective ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (17).
(47)
Programul ar trebui să acopere trei domenii diferite, iar comitetul instituit în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie responsabil atât de chestiunile orizontale, cât și de cele sectoriale. Statele membre sunt competente să se asigure că trimit reprezentanții potriviți pentru a participa la reuniunile comitetului, în funcție de subiectele de pe ordinea sa de zi, iar președintele comitetului se asigură că ordinile de zi ale reuniunilor indică în mod clar sectorul sau sectoarele implicate și subiectele pentru fiecare sector care urmează să fie discutate în cadrul fiecărei reuniuni. Dacă este cazul, în conformitate cu regulamentul intern al comitetului și în mod ad hoc, experți externi, inclusiv reprezentanți ai partenerilor sociali, ar trebui să poată fi invitați să participe la reuniunile comitetului ca observatori.
(48)
Este oportun să se asigure o închidere corectă a programului, în special în ceea ce privește continuarea modalităților multianuale pentru gestionarea sa, cum ar fi finanțarea asistenței tehnice și administrative. Începând de la 1 ianuarie 2014, asistența tehnică și administrativă ar trebui să asigure, în cazul în care este necesar, gestionarea acțiunilor care nu sunt încă finalizate în cadrul programelor precedente până la sfârșitul anului 2013.
(49)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume instituirea programului, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, datorită amplorii și efectelor sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
(50)
Deciziile nr. 1719/2006/CE, nr. 1720/2006/CE și nr. 1298/2008/CE ar trebui prin urmare abrogate.
(51)
Pentru a asigura continuitatea furnizării sprijinului acordat în temeiul programului, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2014. Din motive de urgență, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare cât mai curând posibil după publicarea sa în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
Dispoziții generale
Articolul 1
Domeniul de aplicare a programului
(1) Prezentul regulament instituie un program pentru acțiunea Uniunii în domeniul educației, formării, tineretului și sportului numit „Erasmus+” (denumit în continuare „programul”).
(2) Programul este pus în aplicare pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020.
(3) Programul acoperă următoarele domenii, respectând, în același timp, structurile și nevoile specifice ale diferitelor sectoare din statele membre:
(a)
educația și formarea la toate nivelurile, într-o perspectivă de învățare pe tot parcursul vieții, inclusiv învățământul preuniversitar (Comenius), învățământul superior (Erasmus), învățământul superior internațional (Erasmus Mundus), educația și formarea profesională (Leonardo da Vinci) și învățarea în rândul adulților (Grundtvig);
(b)
tineretul (Tineret în acțiune), în special în contextul învățării non-formale și informale;
(c)
sportul, în special sportul de masă.
(4) Programul include o dimensiune internațională menită să sprijine acțiunea externă a Uniunii, inclusiv obiectivele sale în materie de dezvoltare, prin cooperarea dintre Uniune și țările partenere.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„învățare pe tot parcursul vieții” înseamnă toate tipurile de învățământ general, educație și formare profesională, învățare non-formală și învățare informală întreprinse pe toată durata vieții, având ca rezultat o îmbunătățire a cunoștințelor, abilităților și competențelor sau a participării în societate dintr-o perspectivă personală, civică, culturală, socială și/sau legată de ocuparea forței de muncă, inclusiv furnizarea de servicii de consiliere și de orientare;
2.
„învățare non-formală” înseamnă învățarea care se desfășoară prin intermediul unor activități planificate (în materie de obiective de învățare și de timp de învățare) și în cazul căreia există un anumit sprijin pentru învățare (de exemplu, relația student-profesor), dar care nu face parte din sistemul formal de educație și formare;
3.
„învățare informală” înseamnă învățarea care rezultă din activitățile zilnice legate de muncă, familie sau activitățile recreative care nu este organizată sau structurată din punctul de vedere al obiectivelor, al timpului sau al sprijinului pentru învățare; ea poate fi involuntară din punctul de vedere al persoanei care învață;
4.
„dialog structurat” înseamnă dialogul cu tinerii și cu organizațiile de tineret, care servește drept forum pentru o reflecție comună permanentă asupra priorităților, punerii în aplicare și monitorizării cooperării europene în domeniul tineretului;
5.
„transnațional” se referă, cu excepția cazului în care se prevede altfel, la orice acțiune care implică cel puțin două țări din program, astfel cum sunt definite la articolul 24 alineatul (1);
6.
„internațional” se referă la orice acțiune care implică cel puțin o țară din program și cel puțin o țară terță (denumită în continuare „țară parteneră”);
7.
„mobilitate în scopul învățării” înseamnă acțiunea de a se deplasa fizic în altă țară decât țara de reședință, în vederea efectuării de studii, formare sau alt tip de învățare non-formală sau informală; ea se poate realiza sub formă de stagii de formare, ucenicii, schimburi între tineri, voluntariat, predare sau participare la o activitate de dezvoltare profesională, și poate include activități pregătitoare, cum ar fi formare în limba țării gazdă, precum și activități de trimitere, de găzduire și de monitorizare;
8.
„cooperare pentru inovare și schimb de bune practici” înseamnă proiecte de cooperare transnațională și internațională care implică organizații active în domeniul educației, formării și/sau al tineretului și pot include alte organizații;
9.
„sprijin pentru reformarea politicilor” înseamnă orice tip de activitate care are drept obiectiv sprijinirea și facilitarea modernizării sistemelor de educație și formare, precum și sprijinirea dezvoltării politicii europene în domeniul tineretului, prin intermediul procesului de cooperare politică între statele membre, în special metoda deschisă de coordonare și dialogul structurat cu tinerii;
10.
„mobilitate virtuală” înseamnă un set de activități sprijinite de tehnologia informației și comunicațiilor, inclusiv e-learning, organizate la nivel instituțional, care realizează sau facilitează experiențe transnaționale și/sau internaționale de colaborare într-un context de predare și/sau învățare;
11.
„personal” se referă la persoanele care, pe bază voluntară sau profesională, sunt implicate în educație, formare sau învățarea non-formală în rândul tinerilor și poate include cadre didactice universitare, profesori, formatori, directori pentru unități de învățământ, lucrători de tineret și personal nedidactic;
12.
„lucrător de tineret” înseamnă un profesionist sau un voluntar implicat în învățarea non-formală care îi sprijină pe tineri în dezvoltarea lor socioeducativă și profesională personală;
13.
„tineri” înseamnă persoane cu vârsta cuprinsă între 13 și 30 de ani;
14.
„instituție de învățământ superior” înseamnă:
(a)
orice tip de instituție de învățământ superior care, în conformitate cu legislația sau practica națională, eliberează diplome recunoscute sau alte calificări recunoscute de nivel terțiar, oricare ar fi denumirea acestor instituții;
(b)
orice instituție care, în conformitate cu legislația sau practica națională, oferă educație sau formare profesională la nivel terțiar;
15.
„diplomă comună” înseamnă un program de studii integrat, oferit de cel puțin două instituții de învățământ superior, care are drept rezultat o diplomă unică eliberată și semnată în comun de către toate instituțiile participante și recunoscută oficial în țările în care sunt situate instituțiile participante;
16.
„diplomă dublă/diplomă multiplă” înseamnă un program de studii oferit de cel puțin două (dublă) sau mai multe (multiplă) instituții de învățământ superior prin care studentul primește, după terminarea programului de studii, câte o diplomă separată de la fiecare dintre instituțiile participante;
17.
„activitate de tineret” înseamnă o activitate extrașcolară (cum ar fi schimburile de tineri, voluntariatul sau formarea tinerilor) efectuată de către un tânăr, fie individual, fie în grup, în special prin intermediul organizațiilor de tineret, și caracterizată printr-o abordare de învățare non-formală;
18.
„parteneriat” înseamnă un acord între un grup de instituții și/sau organizații din diferite țări din program pentru a desfășura activități europene comune în domeniul educației, formării, tineretului și sportului sau pentru a institui o rețea formală sau informală într-un domeniu relevant, cum ar fi proiectele comune de învățare pentru elevi și profesorii lor sub formă de schimburi între clase și mobilitate individuală pe termen lung, programele intensive din învățământul superior și cooperarea dintre autoritățile regionale și locale pentru încurajarea cooperării interregionale, inclusiv transfrontaliere; acesta poate fi extins la instituțiile și/sau organizațiile din țările partenere în vederea consolidării calității parteneriatului;
19.
„competențe-cheie” înseamnă setul fundamental de cunoștințe, aptitudini și atitudini de care au nevoie toate persoanele pentru realizarea și dezvoltarea personală, cetățenia activă, incluziunea socială și ocuparea forței de muncă, astfel cum este prevăzut în Recomandarea 2006/962/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18);
20.
„metoda deschisă de coordonare” (MDC) înseamnă o metodă interguvernamentală care oferă un cadru de cooperare între statele membre, ale căror politici naționale pot fi astfel direcționate spre anumite obiective comune; în domeniul de aplicare al prezentului program, MDC se aplică educației, formării și tineretului;
21.
„instrumente de transparență și recunoaștere ale Uniunii” înseamnă instrumente care ajută părțile interesate să înțeleagă, să aprecieze și, dacă este cazul, să recunoască rezultatele învățării și calificările în întreaga Uniune;
22.
„țări din vecinătate” înseamnă țările și teritoriile acoperite de politica europeană de vecinătate;
23.
„carieră dublă” înseamnă combinarea antrenamentelor sportive la nivel înalt cu învățământul general sau cu munca;
24.
„sport de masă” înseamnă sportul organizat, practicat la nivel local de sportivi amatori, precum și sportul pentru toți.
Articolul 3
Valoare adăugată europeană
(1) Programul sprijină numai acele acțiuni și activități care prezintă o valoare adăugată europeană potențială și care contribuie la realizarea obiectivului general, astfel cum se menționează la articolul 4.
(2) Valoarea adăugată europeană a acțiunilor și activităților programului se asigură, în special, prin:
(a)
caracterul lor transnațional, în special cu privire la mobilitate și la cooperarea care vizează realizarea unui impact sistemic sustenabil;
(b)
complementaritatea și sinergia lor cu alte programe și politici la nivel național, internațional și la nivelul Uniunii;
(c)
contribuția acestora la utilizarea efectivă a instrumentelor de transparență și recunoaștere ale Uniunii.
Articolul 4
Obiectivul general al programului
Programul contribuie la realizarea:
(a)
obiectivelor Strategiei Europa 2020, inclusiv a obiectivului principal din domeniul educației;
(b)
obiectivelor cadrului strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării (ET 2020), incluzând criteriile de referință corespunzătoare;
(c)
unei dezvoltări sustenabile a țărilor partenere în domeniul învățământului superior;
(d)
obiectivelor generale ale cadrului reînnoit pentru cooperarea europeană în domeniul tineretului (2010 - 2018);
(e)
obiectivului dezvoltării dimensiunii europene în domeniul sportului, în special a sportului de masă, în conformitate cu planul de acțiune al Uniunii pentru sport; și
(f)
promovării valorilor europene în conformitate cu articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
CAPITOLUL II
Educația și formarea
Articolul 5
Obiective specifice
(1) În conformitate cu obiectivul general al programului stabilit la articolul 4, în special cu obiectivele ET 2020, precum și pentru sprijinirea dezvoltării durabile a țărilor partenere în domeniul învățământului superior, programul urmărește următoarele obiective specifice:
(a)
să îmbunătățească nivelul competențelor și aptitudinilor cheie în ceea ce privește, în special, relevanța acestora pentru piața forței de muncă și contribuția la o societate coezivă, în special prin multiplicarea oportunităților de mobilitate în scopul învățării și prin cooperarea consolidată dintre sectorul educației și formării și sectorul ocupațional;
(b)
să favorizeze îmbunătățiri calitative, inovarea, excelența și internaționalizarea la nivelul instituțiilor de educație și formare, în special prin intensificarea cooperării transnaționale între furnizorii de educație și formare și alte părți interesate;
(c)
să promoveze apariția unui spațiu european al învățării pe tot parcursul vieții și să crească nivelul de conștientizare cu privire la acesta, să completeze reforma politicilor la nivel național și să sprijine modernizarea sistemelor de educație și de formare, în special prin intensificarea cooperării la nivelul politicilor, printr-o mai bună utilizare a instrumentelor de transparență și de recunoaștere ale Uniunii și prin diseminarea de bune practici;
(d)
să consolideze dimensiunea internațională a educației și a formării, în special prin cooperarea dintre instituțiile din Uniune și cele din țările partenere în domeniul EFP și în cel al învățământului superior, prin creșterea atractivității instituțiilor de învățământ superior europene și susținerea acțiunii externe a Uniunii, inclusiv obiectivele sale de dezvoltare, prin promovarea mobilității și a cooperării între instituțiile de învățământ superior din Uniune și cele din țări partenere și prin acțiuni dedicate de consolidare a capacităților în țările partenere;
(e)
să îmbunătățească predarea și învățarea limbilor și să promoveze larga diversitate lingvistică a Uniunii și conștientizarea dimensiunii interculturale;
(f)
să promoveze excelența privind activitățile de predare și cercetare în domeniul integrării europene, prin activitățile Jean Monnet la nivel mondial, astfel cum se menționează la articolul 10.
(2) Pentru evaluarea programului, în anexa I se stabilesc indicatori măsurabili și relevanți pentru fiecare obiectiv specific stabilit la alineatul (1).
Articolul 6
Acțiuni ale programului
(1) În domeniul educației și formării, programul își urmărește obiectivele prin următoarele tipuri de acțiuni:
(a)
mobilitatea persoanelor în scopul învățării;
(b)
cooperarea pentru inovare și schimbul de bune practici; și
(c)
sprijin pentru reformarea politicilor.
(2) Activitățile specifice Jean Monnet sunt descrise la articolul 10.
Articolul 7
Mobilitatea persoanelor în scopul învățării
(1) Acțiunea de mobilitate a persoanelor sprijină următoarele activități în țările din program menționate la articolul 24 alineatul (1).
(a)
mobilitatea studenților din toate ciclurile învățământului superior și a cursanților, ucenicilor și elevilor din învățământul și formarea profesionale. Această mobilitate poate lua forma studiilor în cadrul unei instituții partenere sau a stagiilor, precum și a dobândirii unei experiențe ca ucenic, asistent sau stagiar în străinătate. Mobilitatea în vederea obținerii diplomei la nivel de masterat poate fi sprijinit prin intermediul mecanismului de garantare a împrumuturilor pentru studenți, astfel cum se menționează la articolul 20;
(b)
mobilitatea personalului, în țările din program, astfel cum se menționează la articolul 24 alineatul (1). Această mobilitate poate lua forma predării, a unei activități de asistent sau a participării la activități de dezvoltare profesională în străinătate.
(2) Această acțiune va sprijini, de asemenea, mobilitatea internațională a studenților și personalului spre și dinspre țări partenere în ceea ce privește învățământul superior, inclusiv mobilitatea organizată pe baza unor programe de înaltă calitate care conduc la diplome comune, duble sau multiple sau a apelurilor comune.
Articolul 8
Cooperare pentru inovare și schimb de bune practici
(1) Cooperarea pentru inovare și schimbul de bune practici sprijină:
(a)
parteneriatele strategice între organizațiile și/sau instituțiile implicate în educație și formare sau în alte sectoare relevante, care au drept scop elaborarea și transpunerea în practică a inițiative comune și promovarea învățării reciproce și a schimburilor de experiență;
(b)
parteneriatele între sectorul ocupațional și instituțiile de educație și formare, sub formă de:
-
alianțe ale cunoașterii, în special între instituții de învățământ superior și sectorul ocupațional, care urmăresc promovarea creativității, a inovării, învățării prin muncă și a spiritului antreprenorial prin oferirea de oportunități de învățare relevante, inclusiv elaborarea unor programe de învățământ și abordări pedagogice noi;
-
alianțe ale competențelor sectoriale între furnizorii de educație și formare și sectorul ocupațional, care urmăresc promovarea capacității de inserție profesională, contribuind la crearea de noi programe educaționale specifice unor sectoare sau transsectoriale, la elaborarea de modalități inovatoare de predare și formare profesională și la punerea în practică a instrumentelor de transparență și de recunoaștere ale Uniunii;
(c)
platformele informatice de sprijin din toate sectoarele educației și formării, inclusiv, în special, eTwinning, care permit învățarea reciprocă, mobilitatea virtuală, schimbul de bune practici și deschiderea accesului pentru participanții din țările din vecinătate.
(2) Această acțiune sprijină, de asemenea, dezvoltarea, consolidarea capacităților, integrarea regională, schimburile de cunoștințe și procesele de modernizare prin intermediul parteneriatelor internaționale între instituțiile de învățământ superior din Uniune și din țări partenere, în special pentru învățarea reciprocă și proiectele de educație comune, precum și prin promovarea cooperării regionale și a birourilor naționale de informare, în special cu țările din vecinătate.
Articolul 9
Sprijin pentru reformarea politicilor
(1) Sprijinul pentru reforma politicilor include activitățile inițiate la nivelul Uniunii legate de:
(a)
punerea în aplicare a agendei politice a Uniunii privind educația și formarea în contextul MDC, precum și cele legate de procesele de la Bologna și Copenhaga;
(b)
punerea în aplicare, în țările din program, a instrumentelor de transparență și recunoaștere ale Uniunii, în special cadrul unic al Uniunii pentru transparența calificărilor și competențelor (Europass), Cadrul european al calificărilor (CEC), Sistemul european de credite transferabile (ECTS), Sistemul european de credite pentru educație și formare profesională (ECVET), Cadrul european de referință pentru asigurarea calității în educație și formare profesională (EQAVET), Registrul European pentru Asigurarea Calității în Învățământul Superior (EQAR) și Asociația europeană pentru asigurarea calității în învățământul superior (ENQA), precum și acordarea de sprijin rețelelor de la nivelul Uniunii și organizațiilor neguvernamentale (ONG) europene active în domeniul educației și formării;
(c)
dialogul politic cu părți interesate relevante din Europa în domeniul educației și formării;
(d)
NARIC, rețelele Eurydice și Eurodesk, și centrele naționale Europass.
(2) Această acțiune sprijină, de asemenea, dialogul politic cu țări partenere și organizații internaționale.
Articolul 10
Activitățile Jean Monnet
Activitățile Jean Monnet au drept scop:
(a)
să promoveze predarea și cercetarea privind integrarea europeană la nivel mondial în rândul specialiștilor universitari, al cursanților și al cetățenilor, în special prin crearea de catedre Jean Monnet și alte activități academice, precum și prin furnizarea de ajutor pentru alte activități de consolidare a cunoștințelor la nivelul instituțiilor de învățământ superior;
(b)
să sprijine activitățile instituțiilor academice sau ale asociațiilor active în domeniul studiilor de integrarea europeană și să sprijine eticheta Jean Monnet pentru excelență;
(c)
să sprijine următoarele instituții care urmăresc un obiectiv de interes european:
(i)
Institutul Universitar European de la Florența;
(ii)
Colegiul Europei (campusurile din Bruges și Natolin)
(iii)
Institutul European de Administrație Publică (IEAP), Maastricht;
(iv)
Academia de Drept European, Trier;
(v)
Agenția Europeană pentru Dezvoltarea Educației Speciale, Odense;
(vi)
Centrul Internațional de Formare Europeană (CIFE), Nisa.
(d)
să promoveze dezbaterea politică și schimburile între lumea academică și factorii de decizie privind prioritățile politice ale Uniunii.
CAPITOLUL III
Tineret
Articolul 11
Obiective specifice
(1) În conformitate cu obiectivul general al programului așa cum este stabilit la articolul 4, în special cu obiectivele cadrului reînnoit pentru cooperarea europeană în domeniul tineretului (2010-2018), programul vizează următoarele obiective specifice:
(a)
să îmbunătățească nivelul competențelor și aptitudinilor-cheie ale tinerilor, inclusiv ale celor care beneficiază de mai puține oportunități, precum și să promoveze participarea acestora la viața democratică din Europa și pe piața forței de muncă, cetățenia activă, dialogul intercultural, incluziunea socială și solidaritatea, în special prin multiplicarea oportunităților de mobilitate în scopul învățării pentru tineri, pentru cei implicați în activități sau în organizații de tineret și pentru liderii de tineret, precum și prin legături mai puternice între domeniul tineretului și piața forței de muncă;
(b)
să favorizeze îmbunătățiri calitative în activitățile de tineret, în special prin intensificarea cooperării dintre organizațiile din domeniul tineretului și/sau alte părți interesate;
(c)
să completeze reforma politicilor la nivel local, regional și național și să susțină dezvoltarea unei politici pentru tineret bazate pe cunoaștere și pe dovezi, precum și recunoașterea învățării non-formale și informale, în special prin intensificarea cooperării la nivelul politicilor, printr-o mai bună utilizare a instrumentelor de transparență și recunoaștere ale Uniunii și prin răspândirea de bune practici;
(d)
să consolideze dimensiunea internațională a activităților din domeniul tineretului și rolul lucrătorilor și organizațiilor de tineret ca structuri de sprijin pentru tineri, în complementaritate cu acțiunea externă a Uniunii, în special prin promovarea mobilității și a cooperării dintre Uniune și părțile interesate din țările partenere și organizațiile internaționale, precum și printr-o consolidare precis orientată a capacităților în țările partenere.
(2) Pentru evaluarea programului, în anexa I se stabilesc indicatori măsurabili și relevanți pentru fiecare obiectiv specific stabilit la alineatul (1).
Articolul 12
Acțiuni ale programului
Obiectivele programului se urmăresc prin următoarele tipuri de acțiuni:
(a)
mobilitatea persoanelor în scopul învățării;
(b)
cooperarea pentru inovare și schimbul de bune practici;
(c)
sprijinul pentru reforma politicilor.
Articolul 13
Mobilitatea persoanelor în scopul învățării
(1) Mobilitatea persoanelor în scopul învățării susține:
(a)
mobilitatea tinerilor care participă la activități de învățare non-formală și informală între țările din program; această mobilitate poate lua forma schimburilor de tineri și a voluntariatului prin intermediul Serviciului european de voluntariat, precum și a activitățile inovatoare bazate pe dispozițiile actuale privind mobilitatea;
(b)
mobilitatea persoanelor implicate în activități de tineret sau în organizații de tineret, precum și a liderilor de tineret; această mobilitate poate lua forma activităților de formare și de colaborare în rețea.
(2) Această acțiune sprijină totodată mobilitatea tinerilor, a persoanelor implicate în activități sau în organizații de tineret și a liderilor de tineret dinspre și înspre țări partenere, în special țările învecinate.
Articolul 14
Cooperarea pentru inovare și schimbul de bune practici
(1) Cooperarea pentru inovare și schimbul de bune practici susțin:
(a)
parteneriate strategice vizând elaborarea și punerea în aplicare a unor inițiative comune, inclusiv inițiative ale tineretului și proiecte pe tema cetățeniei care promovează cetățenia activă, inovarea socială, participarea la viața democratică și spiritul antreprenorial, prin învățarea reciprocă și prin schimburi de experiență;
(b)
platforme informatice de sprijin care să permită învățarea reciprocă, activități de tineret bazate pe cunoaștere, mobilitatea virtuală și schimburile de bune practici.
(2) Această acțiune sprijină, de asemenea, dezvoltarea, consolidarea capacităților și schimburile de cunoștințe prin intermediul parteneriatelor dintre organizațiile din țările din program și țările partenere, în special prin învățare reciprocă.
Articolul 15
Sprijin pentru reforma politicilor
(1) Sprijinul pentru reforma politicilor include activități legate de:
(a)
implementarea agendei politice a Uniunii privind tineretul, prin MDC;
(b)
implementarea, în țările din program, a instrumentelor de transparență și recunoaștere ale Uniunii, în special Youthpass, și sprijinirea rețelelor la nivelul Uniunii și a ONG-urilor europene pentru tineret;
(c)
dialogul politic cu părțile interesate europene relevante și dialogul structurat cu tinerii;
(d)
Forumul European al Tineretului, centrele de resurse pentru dezvoltarea activităților de tineret și rețeaua Eurodesk.
(2) Această acțiune sprijină, de asemenea, dialogul politic cu țările partenere și organizațiile internaționale.
CAPITOLUL IV
Sport
Articolul 16
Obiective specifice
(1) În conformitate cu obiectivul general al programului, astfel cum este stabilit la articolul 4, și cu planul de acțiune al Uniunii pentru sport, programul se axează în principal pe sportul de masă și are următoarele obiective specifice:
(a)
contracararea amenințărilor transfrontaliere la adresa integrității sportului, cum ar fi dopajul, meciurile aranjate și violența, precum și toate formele de intoleranță și discriminare;
(b)
promovarea și susținerea bunei guvernanțe în domeniul sportului, precum și a carierelor duble ale sportivilor;
(c)
promovarea activităților de voluntariat în sport, precum și a incluziunii sociale, a oportunităților egale și a conștientizării importanței activității fizice pentru întărirea sănătății, prin creșterea participării și un acces egal la activități sportive pentru toți.
(2) Pentru evaluarea programului, în anexa I se stabilesc indicatori măsurabili și relevanți pentru fiecare obiectiv specific stabilit la alineatul (1).
Articolul 17
Activități
(1) Obiectivele cooperării se urmăresc prin activitățile transnaționale menționate mai jos, axate în special pe sportul de masă:
(a)
sprijin pentru parteneriatele de colaborare;
(b)
sprijin pentru evenimente sportive europene nonprofit la care participă mai multe țări din program și care contribuie la realizarea obiectivelor stabilite la articolul 16 alineatul (1) litera (c);
(c)
sprijin pentru consolidarea bazei de informații faptice în vederea elaborării politicilor;
(d)
dialog cu părți interesate relevante din Europa.
(2) Activitățile menționate la alineatul (1) pot mobiliza o finanțare suplimentară de la părți terțe, cum ar fi întreprinderile private.
CAPITOLUL V
Dispoziții financiare
Articolul 18
Buget
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului începând cu 1 ianuarie 2014 este de 14 774 524 000 EUR în prețuri curente.
Creditele anuale se autorizează de către Parlamentul European și Consiliu în cadrul limitelor cadrului financiar multianual.
(2) Suma menționată la alineatul (1) se alocă pentru acțiunile programului după cum urmează, cu o marjă de flexibilitate care nu depășește 5 % din fiecare sumă alocată:
(a)
77,5 % pentru educație și formare, din care se alocă minimum:
(i)
43 % învățământului superior, reprezentând 33,3 % din bugetul total;
(ii)
22 % formării profesionale, reprezentând 17 % din bugetul total;
(iii)
15 % învățământului preuniversitar, reprezentând 11,6 % din bugetul total;
(iv)
5 % învățării în rândul adulților, reprezentând 3,9 % din bugetul total;
(b)
10 % pentru tineret;
(c)
3,5 % pentru mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți;
(d)
1,9 % pentru „Jean Monnet”;
(e)
1,8 % pentru sport, din care maximum 10 % pentru activitățile menționate la articolul 17 alineatul (1) litera (b);
(f)
3,4 % ca granturi de funcționare pentru agențiile naționale; și
(g)
1,9 % pentru acoperirea cheltuielilor administrative.
(3) În ceea ce privește alocările menționate la alineatul (2) literele (a) și (b), cel puțin 63 % se alocă pentru mobilitatea persoanelor în scopul învățării, cel puțin 28 % pentru cooperarea pentru inovare și schimbul de bune practici și 4,2 % ca sprijin pentru reforma politicilor.
(4) În plus față de pachetul financiar indicat la alineatul (1) și în scopul promovării dimensiunii internaționale a învățământului superior, finanțări suplimentare așa cum se prevede în diferitele instrumente externe (Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare ICD, Instrumentul european de vecinătate IEV, Instrumentul de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe IP și Instrumentul de asistență pentru preaderare IAP) se alocă pentru acțiuni de mobilitate în scopul învățării către sau din țări partenere, precum și pentru cooperare și dialog politic cu autorități, instituții și organizații din respectivele țări. Prezentul regulament se aplică utilizării fondurilor respective, asigurând totodată conformitatea cu regulamentele care reglementează respectivele instrumente externe și, în cazul ICD, îndeplinirea criteriilor pentru asistența publică pentru dezvoltare, stabilite de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică.
Finanțarea este pusă la dispoziție prin intermediul a două alocări multianuale care acoperă primii patru ani și, respectiv, cei trei ani care mai rămân. Alocarea finanțării respective se stabilește în programarea estimativă multianuală a instrumentelor externe menționate la primul paragraf, în conformitate cu nevoile și prioritățile identificate ale țărilor în cauză. Cooperarea cu țările partenere se poate baza, după caz, pe credite suplimentare de la țările respective care urmează să fie puse la dispoziție în conformitate cu procedurile care urmează să fie convenite cu acestea.
Acțiunile de mobilitate a studenților și a personalului între țările din program și țările partenere, finanțate prin alocări de la ICD se axează pe domenii relevante pentru o dezvoltarea sustenabilă și favorabilă incluziunii a țărilor în curs de dezvoltare.
(5) Alocația financiară pentru program poate acoperi, de asemenea, cheltuielile legate de activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare, care sunt necesare pentru gestionarea programului și îndeplinirea obiectivelor acestuia, în special studiile, reuniunile experților, acțiunile de informare și comunicare, inclusiv comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele generale ale prezentului regulament, cheltuielile legate de domeniul informatic care se concentrează pe prelucrarea și schimbul de informații, împreună cu toate celelalte cheltuieli de asistență tehnică și administrativă suportate de Comisie pentru gestionarea programului.
(6) Alocația financiară poate acoperi, de asemenea, cheltuielile de asistență tehnică și administrativă necesare pentru asigurarea tranziției între program și măsurile adoptate în temeiul Deciziilor nr. 1719/2006/CE, nr. 1720/2006/CE și nr. 1298/2008/CE. Dacă este necesar, în bugetul pentru perioada de după 2020 ar putea fi introduse credite pentru acoperirea unor cheltuieli similare, permițându-se astfel gestionarea acțiunilor și activităților nefinalizate până la 31 decembrie 2020.
(7) Fondurile pentru mobilitatea persoanelor în scopul învățării menționate la articolul 6 alineatul (1) litera (a) și articolul 12 litera (a) care urmează să fie gestionate de o agenție națională sau de agenții naționale (denumite în continuare „agenție națională”) se alocă în funcție de populație și de costul vieții în statul membru, de distanța dintre capitalele statelor membre și de performanță. Parametrul de performanță reprezintă 25 % din totalul fondurilor în conformitate cu criteriile menționate la alineatele (8) și (9). În ceea ce privește fondurile pentru parteneriatele strategice menționate la articolul 8 alineatul (1) litera (a) și la articolul 10d alineatul (1) litera (a), care urmează să fie selectate și gestionate de o agenție națională, fondurile se alocă pe baza criteriilor ce urmează a fi stabilite de Comisie, în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 36 alineatul (3). În măsura posibilului, respectivele formule sunt neutre în raport cu diferitele sisteme de educație și formare din statele membre, evită reduceri substanțiale în bugetul anual alocat statelor membre de la un an la altul și reduc la maximum dezechilibrele excesive la nivelul granturilor alocate.
(8) Alocarea fondurilor pe baza performanței se aplică pentru a promova o utilizare eficientă și eficace a resurselor. Criteriile utilizate pentru măsurarea performanței se bazează pe cele mai recente date disponibile și se axează în special pe:
(a)
nivelul rezultatelor anuale obținute; și
(b)
nivelul plăților anuale realizate.
(9) Alocarea de fonduri pentru anul 2014 se bazează pe cele mai recente date disponibile privind acțiunile desfășurate și rata de absorbție a bugetului pentru programele „Învățarea pe tot parcursul vieții”, „Tineret în acțiune” și „Erasmus Mundus” până la 31 decembrie 2013 inclusiv.
(10) Programul poate oferi sprijin prin modalități inovatoare de finanțare specifice, în special cele stabilite la articolul 20.
Articolul 19
Modalități de finanțare specifice
(1) Comisia pune în aplicare sprijinul financiar al Uniunii în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Comisia poate lansa apeluri comune cu țările partenere sau organizațiile și agențiile acestora pentru a finanța proiecte pe baza complementarității fondurilor. Proiectele pot fi evaluate și selectate prin proceduri comune de evaluare și selecție, care sunt convenite de către agențiile de finanțare implicate, în conformitate cu principiile stabilite în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(3) Organismele publice, precum și școlile, instituțiile de învățământ superior și organizațiile din domeniul educației, formării, tineretului și sportului care au primit peste 50 % din veniturile lor anuale de la surse publice în ultimii doi ani sunt considerate ca având capacitatea financiară, profesională și administrativă necesară pentru a desfășura activități în cadrul programului. Ele nu au obligația să prezinte documentație suplimentară pentru a demonstra această capacitate.
(4) Prin derogare de la articolul 130 alineatul (2) al Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 și în cazuri justificate în mod corespunzător, Comisia poate considera ca fiind eligibile pentru finanțare începând cu 1 ianuarie 2014 costurile legate în mod direct de punerea în aplicare a acțiunilor care beneficiază de sprijin și care au fost suportate în primele șase luni ale anului 2014, chiar dacă acestea au fost suportate de către beneficiar înainte de depunerea cererii de finanțare.
(5) Suma menționată la articolul 137 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 nu se aplică sprijinului financiar pentru mobilitatea în scopul învățării acordat persoanelor.
Articolul 20
Mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți
(1) Mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți oferă garanții parțiale intermediarilor financiari pentru împrumuturile acordate, în cele mai favorabile condiții posibile, studenților înscriși pentru obținerea unei diplome de ciclul al doilea, cum ar fi cea de master, într-o o instituție recunoscută de învățământ superior dintr-o țară din program, astfel cum se menționează la articolul 24 alineatul (1), care nu este nici țara lor de reședință, nici țara în care au obținut calificarea necesară pentru accesul la programul de master.
(2) Garanțiile oferite prin mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți acoperă împrumuturile eligibile noi ale studenților în limita a maximum 12 000 EUR pentru un program de un an și în limita a maximum 18 000 EUR pentru un program care durează până la doi ani, sau echivalentul în moneda locală.
(3) Managementul mecanismului de garantare a împrumuturilor pentru studenți la nivelul Uniunii este încredințat Fondului european de investiții (FEI), în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 966/2012, pe baza unui acord de delegare cu Comisia, care stabilește în detaliu normele și cerințele implementării mecanismului de garantare a împrumuturilor pentru studenți, și obligațiile respective ale părților. Pe această bază, FEI încheie acorduri cu intermediari financiari, precum băncile, instituțiile naționale și/sau regionale de credite pentru studenți sau alte instituții financiare recunoscute, și face tot posibilul pentru a selecta un intermediar financiar din fiecare țară din program, pentru a se asigura că studenți din toate țările din program au acces la mecanismul de garantare a împrumuturilor pentru studenți într-un mod coerent și nediscriminatoriu.
(4) Anexa II precizează informațiile tehnice referitoare la funcționarea mecanismului de garantare a împrumuturilor pentru studenți.
CAPITOLUL VI
Performanță, rezultate și diseminarea lor
Articolul 21
Monitorizarea și evaluarea performanței și rezultatelor
(1) Comisia, în cooperare cu statele membre, monitorizează și prezintă periodic rapoarte privind performanța și rezultatele programului măsurate în raport cu obiectivele acestuia, în special în ceea ce privește:
(a)
valoarea adăugată europeană, menționată la articolul 3;
(b)
distribuirea fondurilor asociate cu sectoarele educației, formării și tineretului, pentru a asigura, până la sfârșitul programului, o alocare a finanțării care să garanteze un impact sistemic sustenabil;
(c)
utilizarea fondurilor provenite din instrumentele externe, conform dispozițiilor articolului 18 alineatul (4), precum și contribuția lor la obiectivele și principiile instrumentelor respective.
(2) În plus față de desfășurarea activităților continue de monitorizare, Comisia întocmește un raport intermediar de evaluare până la 31 decembrie 2017, pentru a evalua eficacitatea măsurilor luate pentru atingerea obiectivelor programului, și pentru a evalua eficiența programului și valoarea adăugată europeană a acestuia, însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă de modificare a prezentului regulament. Raportul intermediar de evaluare abordează domeniul de aplicare al simplificării programului, coerența internă și externă a acestuia, continuarea relevanței tuturor obiectivelor sale, și contribuția măsurilor luate la realizarea Strategiei Europa 2020. Acesta ia, de asemenea, în considerare rezultatele unei evaluări privind impactul pe termen lung al programelor precedente („Învățarea pe tot parcursul vieții”, „Tineret în acțiune”, „Erasmus Mundus” și alte programe internaționale în domeniul învățământului superior).
(3) Comisia transmite raportul intermediar de evaluare menționat la alineatul (2) către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor.
(4) Fără a aduce atingere cerințelor prevăzute în capitolul VIII și obligațiilor agențiilor naționale, astfel cum se menționează la articolul 28, statele membre prezintă Comisiei, până la 30 iunie 2017, un raport cu privire la implementarea și impactul programului pe teritoriile lor respective.
(5) Comisia transmite o evaluare finală a programului către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, până la 30 iunie 2022.
Articolul 22
Comunicare și diseminare
(1) Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură diseminarea informațiilor, publicitatea și monitorizarea cu privire la toate acțiunile și activitățile sprijinite în cadrul programului, precum și diseminarea rezultatelor programelor anterioare „Învățarea pe tot parcursul vieții”, „Tineret în acțiune” și „Erasmus Mundus”.
(2) Beneficiarii proiectelor care beneficiază de sprijin prin acțiunile și activitățile menționate la articolele 6, 10, 12 17 și articolul 20 ar trebui să asigure o bună comunicare și diseminare a rezultatelor și impactului obținute. Aceasta poate include oferirea reciprocă de informații privind oportunitățile de mobilitate.
(3) Agențiile naționale menționate la articolul 28 elaborează o politică coerentă în privința diseminării și exploatării eficace a rezultatelor activităților sprijinite în cadrul acțiunilor pe care le gestionează în cadrul programului, sprijină Comisia în sarcina generală de a disemina informații cu privire la program, inclusiv informații cu privire la acțiuni și activități gestionate la nivel național și la nivelul Uniunii, și rezultatele sale, și informează grupurile țintă relevante cu privire la acțiunile întreprinse în țara lor.
(4) Organismele publice și private din cadrul sectoarelor care fac obiectul programului utilizează marca „Erasmus+” în acțiunile de comunicare și de diseminare a informațiilor referitoare la program. Pentru diferitele sectoare ale programului se utilizează următoarele mărci sectoriale:
-
„Comenius”, pentru învățământul preuniversitar;
-
„Erasmus”, pentru toate tipurile de învățământ superior din țările din program;
-
„Erasmus Mundus”, pentru toate tipurile de activități de învățământ superior dintre țările din program și țările partenere;
-
„Leonardo da Vinci”, pentru formarea profesională;
-
„Grundtvig”, pentru învățarea în rândul adulților;
-
„Tineret în acțiune”, pentru învățarea non-formală și informală în domeniul tineretului;
-
„Sport”, pentru activitățile din domeniul sportului.
(5) Activitățile de comunicare contribuie, de asemenea, la comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii, dacă acestea sunt legate de obiectivele generale ale prezentului regulament.
CAPITOLUL VII
Accesul la program
Articolul 23
Acces
(1) Orice organism public sau privat activ în domenii precum educația, formarea, tineretul și sportul de masă poate solicita finanțare în cadrul programului. În cazul activităților menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (a) și la articolul 14 alineatul (1) litera (a), programul vizează, de asemenea, susținerea participării grupurilor de tineri implicate în activități de tineret, dar nu neapărat în cadrul unei organizații de tineret.
(2) La punerea în aplicare a programului, inclusiv în privința selectării participanților și a atribuirii burselor, Comisia și statele membre se asigură că sunt depuse eforturi deosebite pentru a promova incluziunea socială și participarea persoanelor cu nevoi speciale sau care beneficiază de mai puține oportunități.
Articolul 24
Participarea țărilor
(1) Programul este deschis participării următoarelor țări (denumite în continuare „țările din program”):
(a)
statele membre;
(b)
țările în curs de aderare, țările candidate și potențial candidate care beneficiază de o strategie de preaderare, în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale de participare a acestor țări la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru, în deciziile consiliilor de asociere sau în alte acorduri similare;
(c)
țările AELS care sunt părți la Acordul SEE, în conformitate cu dispozițiile acordului respectiv;
(d)
Confederația Elvețiană, pe baza unui acord bilateral care urmează a fi încheiat cu țara respectivă;
(e)
țările care fac obiectul politicii europene de vecinătate, care au încheiat acorduri cu Uniunea în care se prevede posibilitatea participării lor la programele Uniunii, cu condiția încheierii unui acord bilateral cu Uniunea privind condițiile participării lor la program.
(2) Țările din program se supun tuturor obligațiilor și își îndeplinesc toate atribuțiile prevăzute în prezentul regulament cu privire la statele membre.
(3) Programul sprijină cooperarea cu țările partenere, în special țările din vecinătate, cu privire la acțiunile și activitățile menționate la articolele 6, 10 și 12.
CAPITOLUL VIII
Sistemul de gestionare și audit
Articolul 25
Complementaritate
Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură coerența și complementaritatea globală a programului cu:
(a)
politicile și programele relevante, în special cele legate de cultură și mass-media, ocuparea forței de muncă, cercetare și inovare, industrie și întreprinderi, politica de coeziune și dezvoltare, precum și cu politicile și inițiativele de extindere, instrumentele și strategiile din domeniul politicii regionale și al relațiilor externe.
(b)
celelalte surse de finanțare relevante ale Uniunii pentru politicile privind educația, formarea, tineretul și sportul, în special Fondul social european și celelalte instrumente financiare referitoare la ocuparea forței de muncă și incluziunea socială, Fondul european de dezvoltare regională și „Orizont 2020” - programul cadru pentru cercetare și inovare, precum și instrumentele financiare referitoare la justiție și cetățenie, sănătate, programele de cooperare externă și asistența de preaderare.
Articolul 26
Organismele de implementare
Programul este implementat în mod coerent de următoarele organisme:
(a)
Comisia, la nivelul Uniunii;
(b)
agențiile naționale, la nivel național în țările din program.
Articolul 27
Autoritatea națională
(1) Termenul „autoritate națională” se referă la una sau mai multe autorități naționale, în conformitate cu legislația și practicile de la nivel național.
(2) Până la 22 ianuarie 2014, statele membre notifică Comisiei, prin intermediul unei notificări formale transmise de către reprezentanța lor permanentă, cu privire la persoana (persoanele) autorizată (autorizate) legal să acționeze în numele lor în calitate de „autoritate națională”, în sensul prezentului regulament. În cazul înlocuirii autorității naționale în decursul programului, statul membru în cauză notifică aceasta imediat Comisiei în conformitate cu aceeași procedură.
(3) Statele membre iau toate măsurile corespunzătoare pentru a înlătura obstacolele juridice și administrative din calea bunei funcționări a programului, inclusiv, atunci când este posibil, măsuri vizând rezolvarea problemelor care creează dificultăți la obținerea vizelor.
(4) Până la 22 martie 2014, autoritatea națională desemnează una sau mai multe agenții naționale. În cazul în care există mai mult de o agenție națională, statele membre instituie un mecanism adecvat pentru gestionarea coordonată a implementării programului la nivel național, în special în scopul de a asigura o implementare coerentă și eficientă din punctul de vedere al costurilor și de a stabili contacte eficiente cu Comisia în această privință, precum și de a facilita un posibil transfer al fondurilor între agenții, asigurând astfel flexibilitate și o mai bună utilizare a fondurilor alocate statelor membre. Fără a aduce atingere articolului 29 alineatul (3), fiecare stat membru decide modul în care organizează relația dintre autoritatea sa națională și agenția națională, inclusiv sarcinile precum stabilirea programului anual de activitate al agenției naționale.
Autoritatea națională transmite Comisiei o evaluare ex ante corespunzătoare a conformității care arată dacă agenția națională respectă articolul 58 alineatul (1) litera (c), punctele (v) și (vi), ale articolului 60 alineatele (1), (2) și (3) din Regulamentul (UE, Euratom) nr 966/2012 și ale articolului 38 din Regulamentul delegat (UE) nr 1268/2012 al Comisiei (19), precum și cerințele Uniunii pentru standardele de control intern pentru agențiile naționale și normele de gestionare a fondurilor programului pentru sprijinul sub formă de granturi.
(5) Autoritatea națională desemnează un organism independent de audit, astfel cum se menționează la articolul 30.
(6) Autoritatea națională își fundamentează evaluarea ex ante a conformității pe propriile controale și audituri și/sau pe controalele și auditurile efectuate de organismul independent de audit menționat la articolul 30.
(7) În cazul în care agenția națională desemnată pentru program este aceeași cu agenția națională desemnată pentru programul precedent „Învățarea pe tot parcursul vieții” sau „Tineret în acțiune”, domeniul de aplicare a controalelor și a auditurilor pentru evaluarea ex ante a conformității poate fi limitat la cerințele care sunt noi și specifice pentru program.
(8) Autoritatea națională monitorizează și supervizează gestionarea programului la nivel național. Aceasta informează și consultă Comisia în timp util înainte de luarea oricărei decizii care poate avea un impact semnificativ asupra gestionării programului, în special în ceea ce privește propria agenție națională.
(9) Autoritatea națională oferă cofinanțare adecvată pentru funcționarea agenției sale naționale pentru a se asigura că programul este gestionat cu respectarea normelor aplicabile ale Uniunii.
(10) În cazul în care Comisia respinge desemnarea agenției naționale în urma efectuării unei examinări a evaluării ex ante a conformității, autoritatea națională se asigură că sunt întreprinse măsuri de remediere necesare pentru ca agenția națională să respecte cerințele minime stabilite de Comisie sau desemnează un alt organism ca agenție națională.
(11) Pe baza declarației anuale privind gestionarea a agenției naționale, a avizului de audit independent cu privire la acest subiect și a analizei Comisiei privind conformitatea și performanța agenției naționale, autoritatea națională informează Comisia până la data de 31 octombrie a fiecărui an cu privire la activitățile sale de monitorizare și supervizare privind programul.
(12) Autoritatea națională își asumă responsabilitatea pentru gestionarea corectă a fondurilor Uniunii transferate de Comisie către agenția națională pentru sprijinul sub formă de granturi care urmează să fie acordat în cadrul programului.
(13) În caz de nereguli, neglijență sau fraudă care pot fi imputate agenției naționale, sau în cazul unor lacune grave sau a unor rezultate insuficiente din partea agenției naționale, atunci când această situație duce la reclamații depuse de Comisie împotriva agenției naționale, autoritatea națională este răspunzătoare să ramburseze Comisiei fondurile nerecuperate.
(14) În circumstanțele menționate la alineatul (13), autoritatea națională poate revoca mandatul agenției naționale, fie din proprie inițiativă, fie la solicitarea Comisiei. În cazul în care autoritatea națională dorește să revoce acel mandat pentru alte motive justificate, aceasta notifică revocarea Comisiei cel puțin șase luni înaintea datei prevăzute pentru încetarea mandatului agenției naționale. În acest caz, autoritatea națională și Comisia ajung la un acord în mod formal cu privire la măsuri de tranziție specifice și termenele corespunzătoare.
(15) În caz de revocare, autoritatea națională desfășoară controalele necesare privind fondurile Uniunii încredințate agenției naționale al cărei mandat a fost revocat și asigură un transfer fără probleme, către noua agenție națională, al acestor fonduri, precum și al tuturor documentelor și instrumentelor de gestionare necesare pentru gestionarea programului. Autoritatea națională furnizează agenției naționale al cărei mandat a fost revocat sprijinul financiar necesar pentru a continua îndeplinirea obligațiilor sale contractuale față de beneficiarii programului și Comisie până la transferul acestor obligații către o nouă agenție națională.
(16) În cazul în care Comisia solicită acest lucru, autoritatea națională desemnează instituțiile sau organizațiile sau tipurile de instituții și organizații care sunt considerate eligibile pentru participarea la acțiuni specifice ale programului în teritoriile lor respective.
Articolul 28
Agenția națională
(1) Termenul „agenție națională” se referă la una sau mai multe agenții naționale, în conformitate cu legislația și practicile la nivel național.
(2) Agenția națională:
(a)
are personalitate juridică sau este parte a unei entități care are personalitate juridică și este reglementată de legislația statului membru în cauză; un minister nu poate fi desemnat ca agenție națională;
(b)
dispune de capacitate adecvată de gestionare, personal și infrastructură ca să își îndeplinească sarcinile în mod satisfăcător, asigurând o gestionare eficientă și eficace a programului și buna gestionare financiară a fondurilor Uniunii;
(c)
dispune de mijloacele juridice și operaționale pentru a aplica normele privind gestionarea administrativă, contractuală și financiară stabilite la nivelul Uniunii;
(d)
oferă garanții financiare adecvate, emise de preferință de către o autoritate publică, care corespund nivelului fondurilor Uniunii pe care va fi solicitată să le gestioneze;
(e)
este desemnată pentru durata programului.
(3) Agenția națională este responsabilă de gestionarea tuturor etapelor ciclului de viață al proiectului ale următoarelor acțiuni ale programului, în conformitate cu articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctul (v) și punctul (vi) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 și cu articolul 44 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012:
(a)
„mobilitatea persoanelor în scopul învățării”, cu excepția mobilității organizate pe baza diplomelor comune sau duble/multiple, a proiectelor de voluntariat de mare anvergură și a mecanismului de garantare a împrumuturilor pentru studenți;
(b)
„parteneriate strategice” din cadrul acțiunii „cooperare pentru inovare și schimbul de bune practici”;
(c)
gestionarea activităților de mică anvergură care sprijină dialogul structurat în domeniul tineretului, în cadrul acțiunii „sprijin pentru reformarea politicilor”.
(4) Prin derogare de la alineatul (3), deciziile de selecție și de atribuire pentru parteneriatele strategice menționate la alineatul (3) litera (b) pot fi luate la nivelul Uniunii, dacă se ia o decizie în acest sens în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 36 alineatul (3), și numai în cazurile specifice în care există motive clare pentru această centralizare.
(5) Agenția națională acordă beneficiarilor sprijin sub formă de granturi, fie prin intermediul unui acord de grant, fie prin intermediul unei decizii de grant, astfel cum este specificat de către Comisie pentru acțiunea programului în cauză.
(6) Agenția națională prezintă, în fiecare an, un raport Comisiei și propriei autorități naționale, în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012. Agenția națională este responsabilă de punerea în aplicare a observațiilor emise de Comisie în urma analizei declarației anuale privind gestionarea,și a avizului de audit independent cu privire la acest subiect.
(7) Agenția națională nu poate delega unui terț nicio sarcină care îi este conferită privind implementarea programului sau bugetului, fără autorizare scrisă prealabilă din partea autorității naționale și a Comisiei. Agenția națională își păstrează răspunderea exclusivă pentru orice sarcină delegată către un terț.
(8) În cazul în care mandatul unei agenții naționale este revocat, agenția națională respectivă rămâne responsabilă din punct de vedere juridic pentru îndeplinirea obligațiilor sale contractuale față de beneficiarii programului și Comisie până la transferul acestor obligații către o nouă agenție națională.
(9) Agenția națională este responsabilă de gestionarea și încheierea acordurilor financiare cu privire la programele precedente „Învățarea pe tot parcursul vieții” și „Tineret în acțiune” care vor fi încă deschise la începutul programului.
Articolul 29
Comisia Europeană
(1) În termen de două luni de la primirea evaluării ex ante a conformității din partea autorității naționale, astfel cum se menționează la articolul 27 alineatul (4), Comisia acceptă, acceptă condiționat sau respinge desemnarea agenției naționale. Comisia nu se angajează într-o relație contractuală cu agenția națională înainte de acceptarea evaluării ex ante a conformității. În cazul unei acceptări condiționate, Comisia poate aplica măsuri de precauție proporționale în raportului său contractual cu agenția națională.
(2) În momentul în care acceptă evaluarea ex ante a conformității de către agenția națională desemnată pentru program, Comisia formalizează responsabilitățile juridice cu privire la acordurile financiare referitoare la programele precedente „Învățarea pe tot parcursul vieții” și „Tineret în acțiune” și care sunt încă deschise la începutul programului.
(3) În conformitate cu articolul 27 alineatul (4), documentul care reglementează relația contractuală între Comisie și agenția națională:
(a)
stipulează standardele de control intern pentru agențiile naționale și normele pentru gestionarea fondurilor Uniunii pentru sprijinul sub formă de granturi de către agențiile naționale;
(b)
include programul de lucru al agenției naționale, care cuprinde sarcinile de gestionare ale agenției naționale pentru care se furnizează sprijin din partea Uniunii;
(c)
precizează cerințele de raportare pentru agenția națională.
(4) Comisia pune la dispoziția agenției naționale, în fiecare an, următoarele fonduri ale programului:
(a)
fonduri pentru sprijin sub formă de granturi în statul membru, pentru acțiunile programului, a căror gestionare este încredințată agenției naționale;
(b)
o contribuție financiară în sprijinul sarcinilor agenției naționale privind gestionarea programului. Aceasta este acordată sub forma unei contribuții forfetare la costurile operaționale ale agenției naționale. Ea este stabilită pe baza cuantumului fondurilor Uniunii pentru sprijinul sub formă de granturi încredințat agenției naționale.
(5) Comisia stabilește cerințele pentru programul de lucru al agenției naționale. Comisia nu pune la dispoziția agenției naționale fonduri ale programului decât după aprobarea oficială a programului de lucru al agenției naționale relevante de către Comisie.
(6) Pe baza cerințelor privind conformitatea pentru agențiile naționale menționate la articolul 27 alineatul (4), Comisia revizuiește sistemele naționale de gestionare și control, în special pe baza evaluării ex ante a conformității furnizate acesteia de către autoritatea națională, a declarației anuale privind gestionarea a agenției naționale și a avizului organismului independent de audit cu privire la acest subiect, ținând seama în mod corespunzător de informațiile anuale din partea autorității naționale privind activitățile sale de monitorizare și supervizare privind programul.
(7) După evaluarea declarației anuale privind gestionarea și a avizului organismului independent de audit cu privire la acest subiect, Comisia adresează avizul și observațiile sale cu privire la acest subiect agenției naționale și autorității naționale.
(8) În cazul în care Comisia nu poate accepta declarația anuală privind gestionarea sau avizul de audit independent cu privire la acest subiect sau în cazul unei implementări nesatisfăcătoare a observațiilor Comisiei de către agenția națională, Comisia poate pune în aplicare orice măsuri de precauție și corective necesare pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii în conformitate cu articolul 60 alineatul (4) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(9) Comisia organizează reuniuni periodice cu rețeaua agențiilor naționale pentru a asigura o implementare coerentă a programului în toate țările din program.
Articolul 30
Organismul independent de audit
(1) Organismul independent de audit emite un aviz de audit referitor la declarația anuală privind gestionarea menționată la articolul 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Organismul independent de audit:
(a)
are competențele profesionale necesare pentru desfășurarea auditurilor din sectorul public;
(b)
garantează că auditurile sale iau în considerare standardele de audit acceptate pe plan internațional;
(c)
nu este în situația unui conflict de interese cu privire la entitatea juridică din care face parte agenția națională. În special, organismul este independent din punct de vedere al funcționării, în raport cu entitatea juridică din care face parte agenția națională.
(3) Organismul independent de audit furnizează Comisiei și reprezentanților săi, precum și Curții de Conturi acces deplin la toate documentele și rapoartele în sprijinul avizului de audit pe care îl emite referitor la declarația anuală privind gestionarea a agenției naționale.
CAPITOLUL IX
Sistemul de control
Articolul 31
Principiile sistemului de control
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin controale eficace și, dacă sunt detectate nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare.
(2) Comisia este responsabilă de controalele de supervizare cu privire la acțiunile și activitățile programului gestionate de agențiile naționale. Ea stabilește cerințele minime pentru controalele agenției naționale și ale organismului independent de audit.
(3) Agenția națională este responsabilă de controalele primare ale beneficiarilor de granturi pentru acțiunile și activitățile programului, astfel cum se menționează la articolul 28 alineatul (3). Aceste controale oferă o asigurare rezonabilă că granturile acordate sunt utilizate în conformitate cu destinația lor și cu normele aplicabile ale Uniunii.
(4) În ceea ce privește fondurile programului transferate către agențiile naționale, Comisia va asigura coordonarea adecvată a controalelor sale cu autoritățile naționale și cu agențiile naționale, pe baza principiului auditului unic și în urma unei analize bazate pe riscuri. Prezenta dispoziție nu se aplică investigațiilor efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF).
Articolul 32
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia sau reprezentanții săi și Curtea de Conturi au competența de a audita, pe baza documentelor și la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții, subcontractanții și alți terți care au primit fonduri din partea Uniunii. Ele pot, de asemenea, să efectueze audituri și controale ale agențiilor naționale.
(2) OLAF poate efectua controale și inspecții la fața locului asupra operatorilor economici vizați direct sau indirect de astfel de finanțări în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul Consiliului (Euratom, CE) nr. 2185/96 (20) în vederea stabilirii posibilelor cazuri de fraudă, corupție sau altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de subvenționare sau un contract privind finanțarea din partea Uniunii.
(3) Fără a se aduce atingere alineatelor (1) și (2), acordurile de cooperare cu țări terțe și organizații internaționale, precum și acordurile de grant, deciziile de grant și contractele care rezultă din aplicarea prezentului regulament împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri și controale și inspecții la fața locului.
CAPITOLUL X
Delegarea de competențe și dispozițiile de punere în aplicare
Articolul 33
Delegarea de competențe Comisiei
Pentru ca gestionarea sarcinilor să aibă loc la nivelul cel mai adecvat, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 34 în ceea ce privește modificarea articolului 28 alineatul (3), numai în scopul de a dispune acțiuni suplimentare care urmează a fi gestionate de agențiile naționale.
Articolul 34
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate îi este conferită Comisiei sub rezerva condițiilor prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta actele delegate menționată la articolul 33 este conferită Comisiei pe durata programului.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 33 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în respectiva decizie. Decizia intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Ea nu aduce atingere validității actelor delegate deja în vigoare.
(4) Imediat ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 33 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Acest termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 35
Implementarea programului
Pentru a implementa programul, Comisia adoptă programele de lucru anuale prin acte de punere în aplicare, în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 36 alineatul (3). Fiecare program de lucru anual asigură că obiectivele generale și specifice stabilite la articolele 4, 5, 11 și 16 sunt puse în aplicare anual, în mod coerent și evidențiază rezultatele așteptate, metoda de punere în aplicare și suma sa totală. programele de lucru anuale conțin, de asemenea, o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate, o indicare a sumei alocate fiecărei acțiuni, precum și distribuirea fondurilor între statele membre pentru acțiunile gestionate prin intermediul agențiilor naționale, și un calendar indicativ de implementare. Acestea includ, pentru granturi, rata maximă de cofinanțare, care ia în considerare caracteristicile specifice ale grupurilor-țintă, în special capacitatea lor de cofinanțare și posibilitățile lor de a atrage finanțare din partea terților. În mod special, pentru acțiuni care privesc organizațiile cu capacități financiare limitate, rata de cofinanțare se stabilește la minimum 50 %.
Articolul 36
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Comitetul se poate reuni în configurații specifice pentru a se ocupa de aspecte sectoriale. Dacă este cazul, în conformitate cu regulamentul său de procedură, pe bază ad hoc, experți externi, inclusiv reprezentanți ai partenerilor sociali, pot fi invitați să participe la reuniunile sale ca observatori;
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL XI
Dispoziții finale
Articolul 37
Abrogare și dispoziții tranzitorii
(1) Deciziile nr. 1719/2006/CE, nr. 1720/2006/CE și nr. 1298/2008/CE se abrogă începând cu 1 ianuarie 2014.
(2) Acțiunile inițiate la sau înainte de 31 decembrie 2013 pe baza Deciziilor nr. 1719/2006/CE, nr. 1720/2006/CE și nr. 1298/2008/CE sunt gestionate, acolo unde este cazul, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
(3) Statele membre asigură la nivel național tranziția fără probleme între acțiunile derulate în contextul programelor anterioare în domeniul învățării pe tot parcursul vieții, al tineretului și al cooperării internaționale în cadrul învățământului superior și acelea care urmează să fie implementate în cadrul programului.
Articolul 38
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 11 decembrie 2013