РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 654/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
относно упражняването на правата на Съюза за прилагане и осигуряване на съблюдаването на международните търговски правила и за изменение на Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е сключил редица многостранни, регионални и двустранни международни търговски споразумения, пораждащи права и задължения от взаимна полза за страните по споразуменията.
(2)
От основно значение е Съюзът да разполага с подходящи инструменти, за да гарантира ефективното упражняване на правата си по международните търговски споразумения с цел защита на икономическите си интереси. Това важи особено за случаите, когато трети държави приемат ограничителни търговски мерки, които намаляват ползите за икономическите оператори от Съюза, произтичащи от международните търговски споразумения. Съюзът следва да може да реагира бързо и гъвкаво в рамките на процедурите и сроковете, установени с международните търговски споразумения, които е сключил. По тази причина са необходими правила, определящи рамката за упражняване на правата на Съюза в някои конкретни ситуации.
(3)
Механизмите за уреждане на спорове, предвидени със споразумението за създаване на Световната търговска организация (СТО) и с други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, са насочени към намиране на положително решение на всеки спор, възникнал между Съюза и другата страна или страни по тези споразумения. Въпреки това Съюзът следва да може да спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в съответствие с тези механизми за уреждане на спорове, когато другите средства за намиране на положително решение на спора са се оказали неуспешни. Действията на Съюза в такива случаи следва да са насочени към насърчаване на дадената трета държава да съблюдава съответните международни търговски правила с оглед възстановяване на ситуацията, от която произтичат взаимни ползи.
(4)
Съгласно Споразумението на СТО за защитни мерки, член на СТО, който предлага да въведе защитна мярка или иска продължаване на защитна мярка, трябва да се стреми да запази еквивалентно по същество равнище на отстъпки и други задължения в отношенията си с членовете износители, които биха били засегнати от такава мярка. Подобни правила са установени в други сключени от Съюза международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения. Съюзът следва да предприеме мерки за възстановяване на баланса, като спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения, когато съответната трета държава не предприема подходящи и пропорционални корекции. Действията на Съюза в такива случаи следва да имат за цел насърчаване на третите държави да предприемат мерки за улесняване на търговията с оглед възстановяване на ситуацията, от която произтичат взаимни ползи.
(5)
Член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ГАТТ от 1994 г.) и свързаната Договореност уреждат изменението или отмяната на отстъпки, установени в митническите тарифи на членовете на СТО. Членовете на СТО, които са засегнати от такова изменение, имат право при определени условия да отменят отстъпки, които са еквивалентни по същество. Съюзът следва да приеме мерки за възстановяване на баланса в такива случаи, освен ако са договорени корекции с цел компенсация. Действията на Съюза следва да са насочени към насърчаване на третите държави да прилагат мерки за улесняване на търговията.
(6)
Съюзът следва да има възможност да осигури съблюдаване на правата си в областта на обществените поръчки, когато търговски партньор не спазва ангажиментите си по Споразумението на СТО за държавните поръчки (СДП) или по други международни търговски споразумения. В СДП се предвижда, че всеки произтичащ по него спор не трябва да води до спиране на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения съгласно което и да е друго обхванато споразумение на СТО. Действията на Съюза следва да са насочени към гарантиране на запазването на еквивалентно по същество равнище на отстъпки, съгласно установеното в съответните международни търговски споразумения.
(7)
Държавите членки следва да осигурят прилагането на своя територия на мерките на търговската политика в областта на обществените поръчки по начин, който най-добре съответства на административните им структури и практики, като зачитат правото на Съюза.
(8)
Мерките на търговската политика, приети съгласно настоящия регламент, следва да бъдат подбрани и разработени въз основа на обективни критерии, включително ефективността им по отношение на насърчаването на трети държави да спазват международните търговски правила; техния потенциал за намаляване на последиците за икономическите оператори от Съюза, засегнати от мерки на трети държави; и целта за свеждане до минимум на отрицателните икономически последици за Съюза, в т.ч. във връзка с важни суровини.
(9)
Настоящият регламент следва да се насочи главно към тези мерки, по отношение на разработването и прилагането на които Съюзът е натрупал опит. Възможността за разширяване на обхвата на регламента с цел да се предвиди приемане на мерки в сектора на правата върху интелектуалната собственост и допълнителни мерки в областта на услугите следва да се оценява като част от прегледа на действието на настоящия регламент, при надлежно отчитане на особеностите на всяка област.
(10)
При осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза произходът на стоките следва да се определя в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). При осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза вследствие на уреждане на спор в областта на обществените поръчки, произходът на услугите следва да се определя въз основа на произхода на физическото или юридическото лице, което ги предоставя. Възлагащите органи или образувания следва да вземат обичайни предпазни мерки и да извършват финансов и правен анализ, когато оценяват информацията и гаранциите, предоставени от оферентите по отношение на произхода на стоките и услугите.
(11)
Комисията следва да извърши преглед на обхвата, действието и ефикасността на настоящия регламент, включително евентуални мерки в сектора на правата върху интелектуалната собственост и допълнителни мерки в областта на услугите, до този момент от двата, който настъпи по-рано - не по-късно от три години след първия случай на прилагане на регламента или не по-късно от пет години от датата на влизането му в сила. Комисията следва да докладва за тази оценка на Европейския парламент и на Съвета. Прегледът може да бъде последван евентуално от подходящи законодателни предложения.
(12)
Важно е да се осигури ефективна комуникация и обмен на мнения между Комисията, от една страна, и Европейския парламент и Съвета, от друга страна, по-специално във връзка със спорове по международни търговски споразумения, които могат да доведат до приемането на мерки съгласно настоящия регламент.
(13)
Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета (3), следва да се измени, за да се направи позоваване на настоящия регламент по отношение на прилагането на мерки на търговската политика.
(14)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(15)
Предвид високата степен на сложност, свързана с проучването на многостранното въздействие, което могат да имат приетите съгласно настоящия регламент мерки на търговската политика, и с оглед на предоставянето на достатъчно възможности за постигане на възможно най-широка подкрепа, Комисията не следва да приема актове за изпълнение, ако посоченият в настоящия регламент комитет по изключение не даде становище по проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(16)
За да се защитят интересите на Съюза, Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимостта от адаптиране на мерките на търговската политика към действията на съответната трета страна, наложителни причини за спешност изискват това.
(17)
Настоящият регламент не засяга евентуалното приемане на мерки на търговската политика въз основа на други съответни актове на Съюза в тази област или на разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз, като същевременно се зачитат приложимите разпоредби, залегнали в международните търговски споразумения относно спирането на действието или отмяната на отстъпки или изпълнението на други задължения,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила и процедури за осигуряване на ефективно и навременно упражняване на правата на Съюза с оглед спиране на действието или отмяна на отстъпки или изпълнението на други задължения съгласно международни търговски споразумения, за да:
а)
се отговори на нарушенията от страна на трети държави на международните търговски правила, които засягат интересите на Съюза, с оглед намиране на приемливо решение, което води до възстановяване на ползите за икономическите оператори от Съюза;
б)
се възстанови балансът по отношение на отстъпки или други задължения в търговските отношения с трети държави, когато третирането на стоките от Съюза е изменено по начин, с който се засягат интересите на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„държава“ е всяка държава или отделна митническа територия;
б)
„отстъпки или други задължения“ са тарифни отстъпки или други предимства, които Съюзът се е ангажирал да прилага в търговията си с трети държави по силата на международни търговски споразумения, по които е страна;
в)
„ниво на премахване или намаление на предимствата“ е степента, в която са засегнати ползите за Съюза по международно търговско споразумение. Освен когато е установено друго в съответното споразумение, нивото на премахване или намаление на предимствата включва всички неблагоприятни икономически последици от мярката на третата държава;
г)
„задължително наказателно увеличение на цената“ е задължението на възлагащите органи или образуванията, провеждащи процедури за възлагане на обществена поръчка, да повишат,освен при определени изключения, цената на предложените за поръчката услуги и/или стоки с произход от определени трети държави.
Член 3
Обхват
Настоящият регламент се прилага:
а)
след решение по търговски спорове съгласно Договореността на СТО относно правилата и процедурите за уреждане на спорове ("Договореността на СТО за уреждане на спорове), когато Съюзът е получил разрешение да спре действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в рамките на многостранни и плурилатерални споразумения, обхванати от Договореността на СТО за уреждане на спорове;
б)
след решение по търговски спорове по други международни търговски споразумения, включително регионални и двустранни споразумения, когато Съюзът има право да спре действието на отстъпки или изпълнението на други задължения, произтичащи от тези споразумения;
в)
за възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения, на което прилагането на защитна мярка от трета държава може да даде право съгласно член 8 от Споразумението на СТО за защитни мерки или съгласно разпоредбите за защитните мерки, включени в други международни търговски споразумения, в това число регионални или двустранни споразумения;
г)
в случай на изменение на отстъпки от член на СТО в съответствие с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г., когато не са договорени никакви корекции с цел компенсация.
Член 4
Упражняване на правата на Съюза
1. Когато е необходимо действие, за да се защитят интересите на Съюза в случаите по член 3, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подходящите мерки на търговската политика. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
2. Актове за изпълнение, приети в съответствие с параграф 1, трябва да отговарят на следните условия:
а)
когато се спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения след решение по търговски спор съгласно Договореността на СТО за уреждане на спорове, тяхното ниво не превишава нивото, разрешено от Органа на СТО за уреждане на спорове;
б)
когато действието на отстъпки или изпълнението на други задължения е спряно след провеждане на международна процедура за уреждане на спорове по други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, тяхното ниво не надвишава нивото на премахване или намаление на предимствата, в резултат на съответната мярка на засегнатата трета държава, определено от Комисията или чрез арбитраж, според случая;
в)
при възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения съгласно разпоредбите за защитните мерки в международни търговски споразумения, действията на Съюза са еквивалентни по същество на нивото на отстъпки или други задължения, засегнати от защитната мярка, в съответствие с условията на Споразумението на СТО за защитните мерки или с разпоредбите за защитните мерки в други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, съгласно които се прилага защитната мярка;
г)
когато отстъпките са отменени в търговията с трета държава във връзка с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. и свързаната Договореност (5), те са еквивалентни по същество на отстъпките, изменени или отменени от тази трета държава, в съответствие с условията по член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. и свързаната Договореност.
3. Мерките на търговската политика, посочени в параграф 1 се определят въз основа на следните критерии, като се вземат предвид наличната информация и общият интерес на Съюза:
а)
ефективност на мерките за насърчаване на третите държави да съблюдават международните търговски правила;
б)
потенциал на мерките за намаляване на последиците за икономическите оператори от Съюза, които са засегнати от мерките на трети държави;
в)
съществуване на алтернативни източници за доставка на съответните стоки и услуги, за да се избегне или сведе до минимум евентуалното отрицателно въздействие върху секторите надолу по веригата, възлагащите органи или образувания или крайните потребители в Съюза;
г)
избягване на непропорционална административна сложност и непропорционални разходи при прилагането на мерките;
д)
всеки друг специфичен критерий, който може да бъде определен в международните търговски споразумения във връзка със случаите, посочени в член 3.
Член 5
Мерки на търговската политика
1. Без да се засяга което и да е международно споразумение, по което Съюзът е страна, мерките на търговската политика, които могат да бъдат въведени с акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1, се състоят от:
а)
спиране на действието на тарифни отстъпки и налагане на нови или увеличени мита, включително възстановяване на мита на нивото „най-облагодетелствана нация“ или налагане на мита над нивото „най-облагодетелствана нация“, или въвеждане на каквито и да е допълнителни такси върху вноса или износа на стоки;
б)
въвеждане или увеличение на количествените ограничения върху вноса или износа на стоки независимо дали се прилагат под формата на квоти, лицензи за внос или износ или други мерки;
в)
спиране на действието на отстъпки по отношение на стоки, услуги или доставчици в областта на обществените поръчки чрез:
i)
изключване от обществените поръчки на доставчици на стоки или услуги, установени в съответната трета държава или извършващи дейност от нея, и/или на офертите, при които повече от 50 % от общата стойност произтича от стоки или услуги с произход от съответната трета държава, и/или
ii)
налагане на задължително наказателно увеличение на цената за офертите или доставчиците на стоки или услуги, установени в съответната трета държава или извършващи дейност от нея, и/или за онази част от офертата, състояща се от стоки или услуги с произход от съответната трета държава.
2. Приетите съгласно параграф 1, буква в) мерки:
а)
включват прагове, според характеристиките на съответните стоки и услуги, над които трябва да се прилага изключването и/или задължителното наказателно увеличение на цената, като се вземат предвид разпоредбите на съответното търговско споразумение и нивото на премахване или намаление на предимствата;
б)
определят секторите или категориите стоки и услуги, за които се прилагат, както и евентуални приложими изключения;
в)
определят възлагащите органи и образувания или категориите възлагащи органи и образувания, изброени по държави членки, чието възлагане на поръчки е обхванато. За да осигурят база за това определяне, държавите членки представят списък на съответните възлагащи органи или образувания или категории възлагащи органи и образувания. Мерките гарантират постигането на подходящо ниво на спирането на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения и справедливо разпределение сред държавите членки.
Член 6
Правила за произход
1. Произходът на стоките се определя в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Произходът на дадена услуга се определя въз основа на произхода на физическото или юридическото лице, което я предоставя. Смята се, че произходът на изпълнителя на услугата е:
а)
при физическите лица - от държавата, чийто гражданин е лицето или в която има право на постоянно пребиваване;
б)
при юридическите лица - някой от по-долу изброените случаи:
i)
ако услугата се предоставя по начин, различен от търговско присъствие в Съюза - от държавата, в която юридическото лице е учредено или е организирано по друг начин съгласно законодателството на тази държава и на чиято територия юридическото лице извършва значима стопанска дейност;
ii)
ако услугата се предоставя чрез търговско присъствие в Съюза - от държавата членка, в която е установено юридическото лице и на чиято територия извършва значима стопанска дейност, създаваща действителна пряка връзка с икономиката на съответната държава членка.
За целите на първа алинея, буква б), подточка ii), ако юридическото лице, предоставящо услугата, не извършва значима стопанска дейност, създаваща действителна пряка връзка с икономиката на държавата членка, в която е установено, се смята, че произходът на изпълнителя на услугата е произходът на физическото или юридическото лице, което притежава или контролира юридическото лице, предоставящо услугата.
Юридическото лице, предоставящо услугата, се счита за „притежавано“ от лица от дадена държава, ако над 50 % от собствения му капитал е действително притежаван от лица от тази държава, и се счита за „контролирано“ от лица от дадена държава, ако тези лица имат правата да назначават мнозинството от членовете на управителния му орган или законно да ръководят дейността му по друг начин.
Член 7
Спиране, изменение и прекратяване на мерките
1. Когато след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1 съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза в случаите по член 3, параграф 1, букви а) и б), Комисията може да спре прилагането на акта за изпълнение за периода на предоставяне на компенсацията. Решението за спирането се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
2. Комисията отменя акт за изпълнение, приет в съответствие с член 4, параграф 1, при настъпване на някое от следните обстоятелства:
а)
когато третата държава, чиито мерки са счетени за нарушаващи международните търговски правила в процедура по уреждане на спорове, направи необходимото за привеждането на мерките си в съответствие, или когато по друг начин е постигнато взаимно приемливо решение;
б)
в случаи на възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения след приемане от трета държава на защитна мярка, когато се отмени или изтече срокът на действие на защитната мярка или когато съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1;
в)
в случай на изменение на отстъпки от член на СТО в съответствие с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г., когато съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1.
Решението за отмяна, посочено в първата алинея, се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
3. Когато е необходимо да се внесат корекции в мерки на търговската политика, приети съгласно настоящия регламент, при условията по член 4, параграфи 2 и 3, Комисията може да направи необходимите изменения в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
4. В надлежно обосновани случаи, когато това се налага по спешност от императивни съображения във връзка с прекратяването или изменението на съответната мярка на трета държава, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение за спиране, изменение или отмяна на актове за изпълнение, приети съгласно член 4, параграф 1, съгласно предвиденото в настоящия член и в съответствие с процедурата по член 8, параграф 3.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с Регламент (ЕО) № 3286/94. Този комитет е комитет по смисъла на член 3 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 9
Събиране на информация
1. При прилагането на настоящия регламент Комисията събира информация и становища за икономическите интереси на Съюза за конкретни стоки или услуги или за конкретни сектори чрез публикуване на известия в Официален вестник на Европейския съюз или чрез други подходящи обществени средства за комуникация, като посочва в какъв срок трябва да се подаде информацията. Комисията взема под внимание получените реакции.
2. Получената в съответствие с настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
3. Нито Европейският парламент, нито Съветът, нито Комисията, нито държавите членки, нито техните съответни служители имат право да разкриват поверителна информация, получена съгласно настоящия регламент, без изрично разрешение от лицето, което е предоставило информацията.
4. Лицето, което предоставя информацията, може да поиска тя да се разглежда като поверителна. В такива случаи информацията се придружава от неповерително резюме, което представя информацията в обобщен вид, или от декларация за причините, поради които тя не може да бъде обобщена.
5. Ако се установи, че искането за поверителното третиране на дадена информация не е основателно, и ако предоставилото информацията лице не желае нито да я оповести публично, нито да разреши разкриването ѝ в обобщен или съкратен вид, въпросната информация може да не бъде взета предвид.
6. Разпоредбите на параграфи 2-5 не изключват разкриването на обща информация от страна на институциите на Съюза и органите на държавите членки. При такова разкриване трябва да се отчита законният интерес на заинтересованите страни да не се разкриват служебните им тайни.
Член 10
Преглед
1. До този момент от двата, който настъпи по-рано - не по-късно от три години след приемането на първия акт за изпълнение или не по-късно от 18 юли 2019 г. Комисията извършва преглед на обхвата на настоящия регламент, по-специално по отношение на мерките на търговската политика, които могат да бъдат приемани, както и на неговото прилагане, и докладва за своите констатации на Европейския парламент и на Съвета.
2. Независимо от параграф 1 Комисията извършва преглед с цел да предвиди по настоящия регламент допълнителни мерки на търговската политика за спиране на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в областта на търговията с услуги. Комисията разглежда, inter alia, следните аспекти:
а)
промените в международен план по отношение на спирането на изпълнението на други задължения по Общото споразумение по търговията с услуги (ГАТС);
б)
промените в рамките на Съюза във връзка с приемането на общи правила за секторите на услугите;
в)
ефективността на евентуалните допълнителни мерки на търговската политика като средство за осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза по международните търговски споразумения;
г)
наличните механизми за осигуряване на въвеждането на практика по единен и ефективен начин на евентуални допълнителни мерки на търговската политика в областта на услугите; както и
д)
последиците за доставчиците на услуги, представени в Съюза към момента на приемане на актове за изпълнение по настоящия регламент.
Комисията докладва на Европейския парламент и Съвета за първоначалната си оценка до 18 юли 2017 г.
Член 11
Изменения на други актове
Член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 3286/94 се заменя със следното:
„3. Когато съгласно член 12, параграф 2 Съюзът трябва да вземе решение за мерки на търговската политика, които да се приемат съгласно член 11, параграф 2, буква в) или член 12, той се произнася незабавно в съответствие с член 207 от Договора за функциониране на Европейския съюз, а ако е необходимо, съгласно Регламент (ЕС) № 654/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6) или всяка друга приложима процедура.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 654/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 mai 2014
privind exercitarea drepturilor Uniunii pentru aplicarea și respectarea normelor comerțului internațional și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 3286/94 al Consiliului privind adoptarea procedurilor comunitare în domeniul politicii comerciale comune în vederea asigurării exercitării de către Comunitate a drepturilor care îi sunt conferite de normele comerțului internațional, în special de cele instituite sub egida Organizației Mondiale a Comerțului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Uniunea a încheiat o serie de acorduri comerciale internaționale multilaterale, regionale și bilaterale care creează drepturi și obligații în beneficiul reciproc al părților.
(2)
Este esențial ca Uniunea să dispună de instrumente adecvate pentru a asigura exercitarea eficace a drepturilor sale în temeiul acordurilor comerciale internaționale în vederea protejării intereselor sale economice. Acest lucru este cu precădere necesar în situațiile în care țările terțe adoptă măsuri comerciale restrictive care reduc beneficiile ce le revin operatorilor economici ai Uniunii în temeiul acordurilor comerciale internaționale. Uniunea ar trebui să fie în măsură să reacționeze rapid și în mod flexibil în contextul procedurilor și al termenelor prevăzute de acordurile comerciale internaționale pe care le-a încheiat. Prin urmare, este nevoie de norme care să prevadă cadrul pentru exercitarea drepturilor Uniunii în anumite situații specifice.
(3)
Mecanismele de soluționare a litigiilor stabilite prin acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) și prin alte acorduri comerciale internaționale, inclusiv acorduri regionale sau bilaterale, vizează găsirea unei soluții pozitive la eventualele litigii apărute între Uniune și cealaltă parte sau celelalte părți la acordurile respective. Uniunea ar trebui însă să aibă posibilitatea de a suspenda concesii sau alte obligații, în conformitate cu aceste mecanisme de soluționare a litigiilor, atunci când alte căi de a găsi o soluție pozitivă nu dau rezultate. Măsurile luate de Uniune în astfel de cazuri ar trebui să aibă scopul de a determina țara terță în cauză să respecte normele aplicabile ale comerțului internațional pentru a restabili o situație de beneficii reciproce.
(4)
În conformitate cu Acordul OMC privind măsurile de salvgardare, un membru al OMC care intenționează să aplice o măsură de salvgardare sau care urmărește prelungirea unei astfel de măsuri trebuie să facă eforturi pentru a menține un nivel al concesiilor și al altor obligații substanțial echivalent între el și membrii exportatori care ar fi afectați negativ de măsura de salvgardare respectivă. Norme similare sunt prevăzute și de către alte acorduri comerciale internaționale, inclusiv regionale sau bilaterale, încheiate de Uniune. Uniunea ar trebui să ia măsuri de reechilibrare prin suspendarea concesiilor sau a altor obligații în cazurile în care țara terță în cauză nu aplică ajustări adecvate și proporționale. Măsurile luate de Uniune în astfel de cazuri ar trebui să aibă scopul de a determina introducerea de către țările terțe a unor măsuri de stimulare a comerțului, pentru a restabili o situație de beneficii reciproce.
(5)
Articolul XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț 1994 (GATT 1994) și înțelegerea aferentă acestuia reglementează modificarea sau retragerea concesiilor prevăzute în listele tarifare ale membrilor OMC. Membrii OMC afectați de o astfel de modificare au dreptul, în anumite condiții, de a retrage concesii substanțial echivalente. În astfel de situații, Uniunea ar trebui să adopte măsuri de reechilibrare, cu excepția cazului în care sunt convenite ajustări compensatorii. Măsurile luate de Uniune ar trebui să aibă ca scop determinarea țărilor terțe să pună în aplicare măsuri de stimulare a comerțului.
(6)
Uniunea ar trebui să aibă posibilitatea de a asigura respectarea drepturilor sale în domeniul achizițiilor publice în cazul în care un partener comercial nu reușește să își respecte angajamentele asumate în cadrul Acordului OMC privind achizițiile publice sau în cadrul altor acorduri comerciale internaționale. Acordul OMC privind achizițiile publice prevede că eventualele litigii care decurg din acord nu au drept rezultat suspendarea concesiilor sau a altor obligații prevăzute în orice alt acord acoperit al OMC. Măsurile Uniunii ar trebui să vizeze asigurarea menținerii unui nivel substanțial echivalent al concesiilor, astfel cum se prevede în acordurile comerciale internaționale relevante.
(7)
Statele membre ar trebui să asigure aplicarea pe teritoriile lor a măsurilor de politică comercială în domeniul achizițiilor publice în modul care corespunde cel mai bine structurilor și practicilor lor administrative, respectând dreptul Uniunii.
(8)
Măsurile de politică comercială adoptate în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie selectate și concepute pe baza unor criterii obiective, inclusiv eficacitatea măsurilor în determinarea respectării în țările terțe a normelor comerțului internațional, potențialul lor de a oferi ajutor operatorilor economici din Uniune afectați de măsurile adoptate de țări terțe, precum și a scopului de a minimiza efectele economice negative asupra Uniunii, inclusiv în ceea ce privește materiile prime esențiale.
(9)
Prezentul regulament ar trebui să se concentreze asupra măsurilor cu privire la care Uniunea are experiență legată de concepere și aplicare. Posibilitatea de a extinde domeniul de aplicare al regulamentului pentru a asigura adoptarea de măsuri în sectorul drepturilor de proprietate intelectuală și de măsuri suplimentare privind serviciile ar trebui să fie evaluată în cadrul reexaminării funcționării prezentului regulament, ținând cont în mod corespunzător de particularitățile fiecărui domeniu.
(10)
Atunci când se asigură respectarea drepturilor Uniunii, originea unei mărfi ar trebui să fie determinată în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (2). Atunci când se asigură respectarea drepturilor Uniunii în urma soluționării unui litigiu în domeniul achizițiilor publice, originea unui serviciu ar trebui să fie determinată pe baza originii persoanei fizice sau juridice care îl furnizează. Autoritățile sau entitățile contractante ar trebui să aplice măsurile normale de precauție și obligația de diligență (due diligence) în momentul evaluării informațiilor și a garanțiilor acordate de către ofertanți în ceea ce privește originea mărfurilor și a serviciilor.
(11)
Comisia ar trebui să reexamineze domeniul de aplicare, funcționarea și eficiența prezentului regulament, inclusiv măsurile posibile în domeniul drepturilor de proprietate intelectuală și măsurile suplimentare privind serviciile, cel târziu în termen de trei ani de la data primei sale puneri în aplicare sau nu mai târziu de cinci ani de la data intrării în vigoare a regulamentului, oricare dintre aceste date este mai apropiată. Comisia ar trebui să prezinte un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la evaluarea sa. Reexaminarea poate fi urmată de propuneri legislative adecvate.
(12)
Este important să se asigure o comunicare și un schimb de opinii eficace între Comisie, pe de o parte, și Parlamentul European și Consiliul, pe de altă parte, în special în cazul litigiilor în cadrul acordurilor comerciale internaționale care pot duce la adoptarea de măsuri în conformitate cu prezentul regulament.
(13)
Regulamentul (CE) nr. 3286/94 al Consiliului (3), ar trebui modificat pentru a se face trimitere la prezentul regulament în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de politică comercială.
(14)
Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4).
(15)
Având în vedere gradul ridicat de complexitate pe care îl presupune analizarea impactului multiplu pe care îl pot avea măsurile de politică comercială adoptate în temeiul prezentului regulament și în scopul de a oferi suficiente posibilități ca ele să beneficieze de cel mai larg sprijin posibil, Comisia nu ar trebui să adopte acte de punere în aplicare în cazul în care comitetul menționat de prezentul regulament în mod excepțional nu emite niciun aviz cu privire la proiectul de act de punere în aplicare prezentat de Comisie.
(16)
Pentru a proteja interesele Uniunii, Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile atunci când, în cazuri bine justificate legate de necesitatea de a adapta măsurile de politică comercială la comportamentul părții terțe în cauză, există motive imperioase de urgență care impun acest lucru.
(17)
Prezentul regulament nu aduce atingere eventualei adoptări de măsuri de politică comercială pe baza altor acte relevante ale Uniunii sau a dispozițiilor Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene, respectând în același timp dispozițiile aplicabile ale acordurilor comerciale internaționale privind suspendarea sau retragerea concesiilor sau a altor obligații,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament prevede norme și proceduri pentru a asigura exercitarea eficace și la timp a drepturilor Uniunii de a suspenda sau a retrage concesiile sau alte obligații prevăzute în acorduri comerciale internaționale, cu intenția:
(a)
de a răspunde la cazurile de încălcare de către țările terțe a normelor comerțului internațional care afectează interesele Uniunii, în vederea găsirii unei soluții satisfăcătoare care să restabilească beneficiile operatorilor economici din Uniune;
(b)
de a reechilibra concesiile sau alte obligații în relațiile comerciale cu țări terțe, atunci când tratamentul acordat mărfurilor din Uniune este modificat într-un mod care afectează interesele Uniunii.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„țară” înseamnă orice stat sau teritoriu vamal distinct;
(b)
„concesii sau alte obligații” înseamnă concesii tarifare sau orice alte beneficii pe care Uniunea s-a angajat să le aplice în cadrul schimburilor sale comerciale cu țări terțe în temeiul acordurilor comerciale internaționale la care este parte;
(c)
„nivelul anulării sau al reducerii avantajelor” înseamnă măsura în care sunt afectate beneficiile care îi revin Uniunii în temeiul unui acord comercial internațional. Cu excepția cazului în care este definit altfel în acordul în cauză, acesta include orice impact economic negativ care rezultă în urma unei măsuri luate de o țară terță;
(d)
„penalitate de preț obligatorie” înseamnă obligația autorităților sau a entităților contractante care desfășoară proceduri de achiziții publice de a crește, sub rezerva anumitor excepții, prețul serviciilor și/sau al mărfurilor originare din anumite țări terțe care au fost oferite în cadrul procedurilor de atribuire a contractelor.
Articolul 3
Domeniul de aplicare
Prezentul regulament se aplică:
(a)
după soluționarea litigiilor comerciale în conformitate cu Memorandumul de înțelegere al OMC privind regulile și procedurile de soluționare a litigiilor („Memorandumul de înțelegere al OMC privind soluționarea litigiilor”), dacă Uniunea a fost autorizată să suspende concesii sau alte obligații prevăzute în acordurile multilaterale și plurilaterale acoperite de Memorandumul de înțelegere al OMC privind soluționarea litigiilor;
(b)
după soluționarea litigiilor comerciale în temeiul altor acorduri comerciale internaționale, inclusiv al acordurilor regionale sau bilaterale, atunci când Uniunea are dreptul de a suspenda concesii sau alte obligații prevăzute în astfel de acorduri;
(c)
pentru reechilibrarea concesiilor sau a altor obligații, reechilibrare la care aplicarea unei măsuri de salvgardare de către o țară terță poate da dreptul în conformitate cu articolul 8 din Acordul OMC privind măsurile de salvgardare sau cu dispozițiile privind măsurile de salvgardare incluse în alte acorduri comerciale internaționale, inclusiv în acorduri bilaterale sau regionale;
(d)
în caz de modificare a concesiilor de către un membru al OMC în temeiul articolului XXVIII din GATT 1994, dacă nu au fost convenite ajustări compensatorii.
Articolul 4
Exercitarea drepturilor Uniunii
(1) Atunci când sunt necesare măsuri pentru a proteja interesele Uniunii în cazurile menționate la articolul 3, Comisia adoptă acte de punere în aplicare în care stabilește măsurile de politică comercială adecvate. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 8 alineatul (2).
(2) Actele de punere în aplicare adoptate în temeiul alineatului (1) trebuie să îndeplinească următoarele condiții:
(a)
în cazul în care se suspendă concesii sau alte obligații ca urmare a soluționării unui litigiu comercial în conformitate cu Memorandumul de înțelegere al OMC privind soluționarea litigiilor, nivelul lor nu depășește nivelul autorizat de Organul de soluționare a litigiilor al OMC;
(b)
în cazul în care se suspendă concesii sau alte obligații ca urmare a parcurgerii unei proceduri de soluționare a unui litigiu internațional în cadrul altor acorduri comerciale internaționale, inclusiv acorduri bilaterale sau regionale, nivelul lor nu depășește nivelul anulării sau al reducerii avantajelor ca urmare a măsurii luate de țara terță în cauză, așa cum este stabilit de Comisie sau recurgând la arbitraj, după caz;
(c)
în cazul unei reechilibrări a concesiilor sau a altor obligații în temeiul dispozițiilor privind măsurile de salvgardare din acordurile comerciale internaționale, măsurile Uniunii sunt substanțial echivalente cu nivelul concesiilor sau al altor obligații afectate de măsura de salvgardare, în conformitate cu condițiile din Acordul OMC privind măsurile de salvgardare sau cu dispozițiile privind măsurile de salvgardare din alte acorduri comerciale internaționale, inclusiv acorduri regionale sau bilaterale, în temeiul cărora este aplicată măsura de salvgardare;
(d)
în cazul în care concesiile sunt retrase în cadrul schimburilor comerciale cu o țară terță în legătură cu articolul XXVIII din GATT 1994 și cu înțelegerea aferentă acestuia (5), acestea sunt substanțial echivalente cu concesiile modificate sau retrase de către țara terță în cauză, în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul XXVIII din GATT 1994 și în înțelegerea aferentă acestuia.
(3) Măsurile de politică comercială menționate la alineatul (1) se stabilesc pe baza următoarelor criterii, în lumina informațiilor disponibile și ținând cont de interesul general al Uniunii:
(a)
eficacitatea măsurilor pentru a determina țările terțe să respecte normele comerțului internațional;
(b)
potențialul măsurilor de a oferi ajutor operatorilor economici din Uniune afectați de măsurile adoptate de țara terță;
(c)
disponibilitatea altor surse de aprovizionare pentru mărfurile și serviciile în cauză, pentru a se evita sau reduce la minimum orice efecte negative asupra industriilor din aval, autorităților sau entităților contractante sau asupra consumatorilor finali din Uniune;
(d)
evitarea complexității administrative disproporționate și a costurilor disproporționate în aplicarea măsurilor;
(e)
orice criterii specifice care pot fi stabilite în acordurile comerciale internaționale în legătură cu cazurile menționate la articolul 3.
Articolul 5
Măsuri de politică comercială
(1) Fără a aduce atingere niciunui acord internațional la care Uniunea este parte, măsurile de politică comercială care pot fi adoptate prin intermediul unui act de punere în aplicare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) cuprind:
(a)
suspendarea concesiilor tarifare și impunerea unor taxe vamale noi sau mai mari, inclusiv restabilirea taxelor vamale la nivelul națiunii celei mai favorizate sau impunerea unor taxe vamale care depășesc nivelul națiunii celei mai favorizate sau introducerea unor taxe suplimentare asupra importurilor și exporturilor de mărfuri;
(b)
introducerea sau creșterea restricțiilor cantitative la importul sau exportul de mărfuri, prin intermediul contingentelor, al licențelor de import sau export sau al altor măsuri;
(c)
suspendarea concesiilor privind mărfurile, serviciile sau furnizorii în domeniul achizițiilor publice, prin:
(i)
excluderea de la procedurile de achiziții publice a furnizorilor de mărfuri sau servicii stabiliți în țara terță în cauză și care operează din acea țară și/sau a ofertelor a căror valoare totală este alcătuită în proporție de peste 50 % din mărfuri sau servicii originare din țara terță în cauză; și/sau
(ii)
impunerea unei penalități de preț obligatorii pentru ofertele furnizorilor de mărfuri sau servicii stabiliți în din țara terță în cauză și care operează din acea țară și/sau pentru partea ofertei care constă în mărfuri sau servicii originare din țara terță în cauză.
(2) Măsurile adoptate în conformitate cu alineatul (1) litera (c):
(a)
includ praguri, în funcție de caracteristicile mărfurilor sau serviciilor respective, peste care se impune aplicarea excluderii și/sau a penalității de preț obligatorii, luând în considerare dispozițiile acordului comercial în cauză și nivelul de anulare sau de prejudiciere;
(b)
stabilesc care sunt sectoarele sau categoriile de mărfuri sau servicii cărora li se aplică, precum și eventualele excepții;
(c)
stabilesc autoritățile sau entitățile contractante sau categoriile de autorități sau entități contractante, enumerate per stat membru, ale căror proceduri de achiziții publice sunt reglementate. Pentru a se asigura pe ce bază sunt stabilite acestea, fiecare stat membru prezintă o listă a autorităților sau entităților contractante adecvate sau a categoriilor de autorități sau entități contractante adecvate. Măsurile garantează că se realizează un nivel adecvat de suspendare a concesiilor sau a altor obligații și o repartizare echitabilă între statele membre.
Articolul 6
Reguli de origine
(1) Originea unei mărfi se stabilește în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.
(2) Originea unui serviciu se stabilește pe baza originii persoanei fizice sau juridice care îl furnizează. Originea furnizorului de servicii se consideră a fi:
(a)
în cazul unei persoane fizice, țara al cărei resortisant este persoana respectivă sau în care aceasta are drept de ședere permanentă;
(b)
în cazul unei persoane juridice, oricare dintre următoarele:
(i)
dacă serviciul este furnizat în alt mod decât prin intermediul unei prezențe comerciale în Uniune, țara în care este constituită sau este organizată în alt fel persoana juridică în temeiul legislației din țara respectivă și pe teritoriul căreia persoana juridică este implicată în operațiuni comerciale importante;
(ii)
dacă serviciul este furnizat prin intermediul unei prezențe comerciale în Uniune, statul membru în care este stabilită persoana juridică și pe teritoriul căruia aceasta este implicată în operațiuni comerciale importante astfel încât să aibă o legătură directă și efectivă cu economia statului membru în cauză.
În sensul primului paragraf litera (b) punctul (ii), dacă persoana juridică care furnizează serviciul nu este implicată în operațiuni comerciale importante astfel încât să aibă o legătură directă și efectivă cu economia statului membru în care este stabilită, originea respectivei persoane juridice se consideră a fi originea persoanelor fizice sau juridice care o dețin sau o controlează.
Se consideră că persoana juridică care furnizează serviciul este „deținută” de persoane dintr-o anumită țară dacă persoane din țara respectivă sunt beneficiarii reali a peste 50 % din titlurile de participare ale persoanei juridice respective și se consideră că persoana juridică care furnizează serviciul este „controlată” de persoane dintr-o anumită țară dacă persoane din țara respectivă au puterea de a desemna majoritatea administratorilor săi sau de a orienta din punct de vedere juridic activitățile sale în orice alt mod.
Articolul 7
Suspendarea, modificarea și abrogarea măsurilor
(1) Atunci când, ulterior adoptării unui act de punere în aplicare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1), țara terță în cauză acordă Uniunii compensații adecvate și proporționale în cazurile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b), Comisia poate suspenda aplicarea acestui act de punere în aplicare pentru durata perioadei de compensare. Suspendarea se decide în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 8 alineatul (2).
(2) Comisia abrogă un act de punere în aplicare adoptat în temeiul articolului 4 alineatul (1) în oricare dintre următoarele situații:
(a)
dacă țara terță ale cărei măsuri au fost considerate ca fiind încălcări ale normelor comerțului internațional în cadrul unei proceduri de soluționare a litigiilor se conformează acestor norme sau dacă a fost găsită o altă soluție satisfăcătoare pentru ambele părți;
(b)
în cazurile de reechilibrare a concesiilor sau a altor obligații în urma adoptării de către o țară terță a unei măsuri de salvgardare, atunci când măsura de salvgardare este retrasă sau expiră, sau când țara terță în cauză acordă Uniunii compensații adecvate și proporționale ulterior adoptării unui act de punere în aplicare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1);
(c)
în cazurile de modificare a concesiilor de către un membru al OMC în temeiul articolului XXVIII din GATT 1994, atunci când țara terță în cauză acordă Uniunii compensații adecvate și proporționale ulterior adoptării unui act de punere în aplicare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1).
Abrogarea menționată la primul paragraf se decide în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 8 alineatul (2).
(3) În cazul în care este necesar să se opereze adaptări ale măsurilor de politică comercială adoptate în temeiul prezentului regulament, sub rezerva articolului 4 alineatele (2) și (3), Comisia poate introduce orice modificări necesare în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 8 alineatul (2).
(4) Din motive imperioase de urgență, justificate corespunzător, legate de încetarea sau modificarea măsurii în cauză a țării terțe, Comisia adoptă acte de punere în aplicare imediat aplicabile pentru suspendarea, modificarea sau abrogarea actelor de punere în aplicare adoptate în temeiul articolului 4 alineatul (1), astfel cum se prevede în prezentul articol, în conformitate cu procedura menționată la articolul 8 alineatul (3).
Articolul 8
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul instituit prin Regulamentul (CE) nr. 3286/94. Acesta este un comitet în sensul articolului 3 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul în care comitetul nu emite niciun aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011, coroborat cu articolul 5 din același regulament.
Articolul 9
Colectarea de informații
(1) Comisia solicită informații și opinii cu privire la interesele economice ale Uniunii legate de mărfuri sau servicii specifice sau de sectoare specifice, în aplicarea prezentului regulament, prin intermediul unui anunț publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau prin alte mijloace de comunicare publică adecvate, indicând termenul în care trebuie transmise contribuțiile. Comisia ia în considerare contribuțiile primite.
(2) Informațiile primite în aplicarea prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul pentru care au fost cerute.
(3) Parlamentul European, Consiliul, Comisia, statele membre și funcționarii acestora nu divulgă informații de natură confidențială primite în temeiul prezentului regulament fără permisiunea expresă a furnizorului informațiilor respective.
(4) Furnizorul de informații poate solicita ca informațiile furnizate să fie tratate drept confidențiale. În astfel de cazuri, ele trebuie să fie însoțite de un rezumat cu caracter neconfidențial care să prezinte informațiile într-o formă generală sau de o expunere a motivelor pentru care informațiile nu pot fi rezumate.
(5) Dacă se consideră că o cerere de tratament confidențial nu se justifică și dacă furnizorul informațiilor nu dorește nici să le facă publice, nici să autorizeze divulgarea acestora în termeni generali sau sub formă de rezumat, informațiile în cauză pot să nu fie luate în calcul.
(6) Alineatele (2)-(5) nu împiedică divulgarea de informații generale de către instituțiile Uniunii și autoritățile statelor membre. O astfel de divulgare trebuie să ia în calcul interesul legitim al părților implicate ca secretele lor de afaceri să nu fie divulgate.
Articolul 10
Reexaminare
(1) În termen de cel mult trei ani de la data adoptării primului act de punere în aplicare sau nu mai târziu de 18 iulie 2019, oricare dintre aceste date este mai apropiată, Comisia reexaminează domeniul de aplicare al prezentului regulament, în special în ceea ce privește măsurile de politică comercială care pot fi adoptate, precum și punerea în aplicare a regulamentului și prezintă un raport privind constatările sale Parlamentului European și Consiliului.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), Comisia efectuează o reexaminare care vizează luarea în considerare, în temeiul prezentului regulament, de măsuri suplimentare de politică comercială de suspendare a concesiilor sau a altor obligații în domeniul comerțului cu servicii. Comisia examinează, printre altele, următoarele aspecte:
(a)
evoluțiile de la nivel internațional în ceea ce privește suspendarea altor obligații în temeiul Acordului General pentru Comerțul cu Servicii (GATS);
(b)
evoluții în cadrul Uniunii în ceea ce privește adoptarea de norme comune privind sectoarele de servicii;
(c)
eficacitatea unor eventuale măsuri de politică comercială suplimentare ca mijloc de a asigura respectarea drepturilor Uniunii în temeiul acordurilor comerciale internaționale;
(d)
mecanismele disponibile de asigurare a punerii în aplicare la nivel practic în mod uniform și eficient a unor posibile măsuri suplimentare de politică comercială referitoare la servicii; și
(e)
implicațiile pentru furnizorii de servicii prezenți în Uniune la momentul adoptării unor acte de punere în aplicare în temeiul prezentului regulament.
Comisia trimite raportul său de evaluare inițială Parlamentului European și Consiliului până la 18 iulie 2017.
Articolul 11
Modificări aduse altor acte
Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 3286/94 se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Atunci când Uniunea, acționând în conformitate cu articolul 12 alineatul (2), trebuie să decidă măsurile de politică comercială care urmează să fie luate în temeiul articolului 11 alineatul (2) litera (c) sau al articolului 12, aceasta acționează fără întârziere, în conformitate cu articolul 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, dacă este cazul, cu Regulamentul (UE) nr. 654/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (6) sau cu orice altă procedură aplicabilă.
Articolul 12
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 mai 2014.