РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
DECIZIA NR. 472/2014/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 16 aprilie 2014
privind Anul european pentru dezvoltare (2015)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209 și articolul 210 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European din 10 decembrie 2013 (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Politica de cooperare pentru dezvoltare are ca prim obiectiv reducerea și, pe termen lung, eradicarea sărăciei, după cum este stabilit la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și la articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Combaterea sărăciei contribuie la edificarea unei lumi mai stabile, mai pașnice, mai prospere și mai echitabile, care reflectă interdependența dintre țările mai bogate și cele mai sărace.
(2)
După cum se menționează în rezoluția Parlamentului European din 23 octombrie 2012 intitulată „O agendă pentru schimbare: viitorul politicii de dezvoltare a UE”, cooperarea pentru dezvoltare constă și în promovarea dezvoltării umane și a realizării ființei umane în toate dimensiunile sale, inclusiv dimensiunea culturală.
(3)
Uniunea acordă asistență în domeniul cooperării pentru dezvoltare din 1957 și este în prezent cel mai mare donator de asistență oficială pentru dezvoltare din lume.
(4)
Tratatul de la Lisabona a ancorat cu fermitate politica de dezvoltare în cadrul acțiunii externe a Uniunii în sprijinul interesului Uniunii pentru o lume stabilă și prosperă. De asemenea, politica de dezvoltare contribuie la abordarea altor provocări globale și la realizarea strategiei Europa 2020, stabilite în Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 intitulate „Europa 2020, o strategie pentru o creștere inteligentă, ecologică și favorabilă incluziunii”.
(5)
Uniunea este un lider în formularea și punerea în aplicare a conceptului de coerență a politicilor pentru dezvoltare, care are ca obiectiv consolidarea sinergiilor dintre politicile care nu vizează ajutoarele și obiectivele de dezvoltare, astfel încât să se asigure că politicile Uniunii sprijină nevoile de dezvoltare ale țărilor în curs de dezvoltare sau, cel puțin, că nu contravin obiectivului eradicării sărăciei.
(6)
În anul 2000, Comunitatea internațională s-a angajat să ia măsuri concrete de combatere a sărăciei, până în 2015, prin adoptarea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM), care au fost acceptate de către Uniune și statele sale membre.
(7)
Declarația comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, a Parlamentului European și a Comisiei privind politica de dezvoltare a Uniunii Europene: „Consensul european” (3), care rămâne baza cea mai cuprinzătoare a cooperării pentru dezvoltare a Uniunii, solicită Uniunii să contribuie la consolidarea rolului noilor state membre ca noi donatori.
(8)
Lumea a cunoscut schimbări enorme în ultimii ani, inclusiv schimbări majore în echilibrul politic și economic global. Noi actori, inclusiv actori din sectorul privat și alți actori neguvernamentali, au apărut pe scena mondială. În timp ce economiile dezvoltate și emergente reprezintă o mare parte din produsul intern brut global, acestea din urmă au devenit în prezent principalele motoare ale creșterii mondiale și au deja un impact semnificativ asupra economiei mondiale.
(9)
Sprijinirea permanentă a cooperării pentru dezvoltare este vitală într-o lume care se schimbă rapid. Aproximativ 1,3 miliarde de oameni trăiesc încă într-o sărăcie extremă a veniturilor, iar necesitățile de dezvoltare umană a unui număr și mai mare de oameni nu sunt îndeplinite. Inegalitățile din interiorul țărilor au crescut în cea mai mare parte a lumii. Mediul natural este sub o presiune din ce în ce mai mare, iar țările în curs de dezvoltare sunt afectate deosebit de puternic de efectele schimbărilor climatice. Aceste provocări sunt universale și interdependente și trebuie abordate de către toate țările care acționează împreună.
(10)
Au început discuțiile privind cadrul post-2015: pornind de la comunicarea Comisiei din 13 octombrie 2011 intitulată „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării” și de la Concluziile Consiliului din 14 mai 2012 privind agenda schimbării, care au dus deja la o reorientare majoră a politicilor de dezvoltare ale Uniunii, Comisia și-a expus punctul de vedere în comunicarea din 27 februarie 2013 intitulată „O viață decentă pentru toți, eradicarea sărăciei și crearea unui viitor durabil pentru planetă”, iar în concluziile sale din 25 iunie 2013 Consiliul a adoptat „Agenda generală post-2015”, cu scopul de a aborda deficiențele actualului cadru de dezvoltare și de a stabili o abordare comună în ceea ce privește eradicarea sărăciei și problemele de sustenabilitate într-un vast cadru internațional.
(11)
Anul 2015 ar trebui să fie un an emblematic și esențial, întrucât este ultimul an în care se pot realiza ODM stabilite în mod colectiv, oferind astfel o oportunitate unică pentru a analiza angajamentele internaționale. Anul 2015 va fi, de asemenea, anul în care trebuie luate decizii internaționale majore privind cadrul de dezvoltare, care să înlocuiască cadrul ODM în deceniile următoare.
(12)
De asemenea, anul 2015 este anul oportun pentru a prezenta rezultatele politicii de dezvoltare a Uniunii după punerea în aplicare a principiilor prevăzute în comunicarea Comisiei privind agenda schimbării.
(13)
Anul 2015 va fi, de asemenea, anul în care importante evenimente internaționale vor avea loc în statele membre, cum ar fi Expoziția universală de la Milano „Să hrănim planeta: energie pentru viață”, care va oferi o ocazie deosebită pentru discuții pe tema politicilor de dezvoltare mondiale și pentru desfășurarea de activități de aducere pe larg în atenția publicului problematica dezvoltării durabile și a aspectelor legate de aceasta.
(14)
În rezoluția sa privind o agendă pentru schimbare, Parlamentul European a invitat Comisia să declare 2015 Anul european pentru dezvoltare, exprimându-și speranța că acest lucru va spori vizibilitatea cooperării pentru dezvoltare.
(15)
Prin urmare, anul 2015 ar trebui să fie declarat „An european pentru dezvoltare” (denumit în continuare „Anul european”), pentru a oferi ocazia propice de a sensibiliza publicul larg cu privire la orientarea actuală a politicii de dezvoltare a Uniunii. Sunt necesare informații privind modul în care Uniunea orientată spre exterior poate ajuta la asigurarea durabilității la nivel mondial. Aceasta include sensibilizarea privind interdependența globală și evidențierea faptului că dezvoltarea este mai mult decât un simplu ajutor.
(16)
Cheia pentru succesul acțiunii Uniunii pentru dezvoltare este măsura în care se bucură de o largă susținere din partea populației și din partea clasei politice și oferă dovada utilizării eficace și eficiente a fondurilor publice pentru realizarea rezultatelor în materie de dezvoltare. Anul european ar trebui, așadar, să acționeze ca un catalizator pentru sensibilizarea publicului, inclusiv prin dezbateri politice publice și educație în materie de dezvoltare, precum și pentru impulsionare și pentru schimbul de bune practici între statele membre, autoritățile locale și regionale, societatea civilă, sectorul privat, partenerii sociali și entitățile și organizațiile internaționale implicate în problemele privind dezvoltarea. Acesta ar trebui să contribuie la concentrarea atenției politice și la mobilizarea tuturor actorilor implicați pentru a stimula și promova acțiuni și inițiative suplimentare la nivelul Uniunii și al statelor membre, în colaborare cu beneficiarii asistenței pentru dezvoltare și cu reprezentanții acestora.
(17)
Anul european pentru dezvoltare ar trebui să sensibilizeze cu privire la toate formele de discriminare de gen întâmpinate de femei și fete în diferite regiuni, mai ales în ce privește accesul la educație, locuri de muncă și îngrijire medicală, precum și în cazul căsătoriilor forțate, al exploatării sexuale, al mutilării genitale și al altor practici vătămătoare.
(18)
Sondajul Eurobarometru Special 392 intitulat „Solidaritate de anvergură mondială - europenii și ajutorul pentru dezvoltare”, publicat în octombrie 2012, a arătat că 85 % din cetățenii Uniunii erau în favoarea ajutorării populațiilor din țările partenere. După cum se arată în raportul respectiv, în pofida climatului economic actual, mai mult de șase din zece europeni consideră că ajutorul pentru populațiile din țările partenere ar trebui să crească. În același timp, raportul menționat a arătat în mod clar că există o lipsă de cunoștințe privind cooperarea pentru dezvoltare a Uniunii, ceea ce impune o mai bună comunicare.
(19)
Coordonarea eficientă între toți partenerii care contribuie la nivelul Uniunii, la nivel național, regional și local este o condiție esențială pentru un An european eficient. Partenerii locali și regionali au de jucat, în acest caz, un rol esențial în promovarea politicii de dezvoltare a Uniunii.
(20)
Diferitele contexte socioeconomice și culturale naționale, precum și sensibilitățile naționale impun ca unele dintre activitățile Anului european să fie descentralizate la nivel național, în conformitate cu articolul 58 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (4). Cu toate acestea, definirea priorităților politice la nivel național ar trebui să fie coordonată împreună cu Comisia pentru a garanta coerența cu obiectivele strategice ale Anului european. Coordonarea strânsă între activitățile Comisiei și cele ale statelor membre este de importanță primordială pentru crearea sinergiilor și pentru succesul Anului european.
(21)
Pe lângă statele membre, participarea la activitățile care urmează să fie finanțate în cadrul Anului european ar trebui să fie deschisă și țărilor candidate care beneficiază de o strategie de preaderare, în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale de participare a acestor țări la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru și, respectiv, în deciziile Consiliului de asociere. Ar trebui încurajată coordonarea cu măsurile naționale, mai ales cu programele naționale Educația pentru dezvoltare și acțiunile de sensibilizare (DEAR). Nivelul și forma implicării în Anul european ar trebui să rămână la discreția fiecărui stat membru.
(22)
Ar trebui asigurate coerența și complementaritatea cu alte instrumente legislative și acțiuni ale Uniunii, în special cu Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare, instituit prin Regulamentul (UE) nr. 233/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (5), inclusiv cu programul DEAR, Fondul European de Dezvoltare, Instrumentul european de vecinătate instituit prin Regulamentul (UE) nr. 232/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (6) și cu alte instrumente de finanțare ale Uniunii pentru acțiuni externe, în cazul în care acestea sunt relevante pentru politica de dezvoltare.
(23)
Interesele financiare ale Uniunii ar trebui să fie protejate prin măsuri proporționale pe tot parcursul ciclului de cheltuieli, inclusiv prevenirea, depistarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate și, dacă este cazul, sancțiuni administrative și financiare în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 privind normele financiare aplicabile bugetului anual general al Uniunii.
(24)
În vederea optimizării eficacității și a eficienței activităților avute în vedere pentru Anul european, este important ca o serie de acțiuni pregătitoare să fie efectuate în 2014.
(25)
Comisia deja a adoptat diverse măsuri de promovare a politicilor de dezvoltare și de informare a cetățenilor Uniunii cu privire la cooperarea pentru dezvoltare. Aceste măsuri existente ar trebui utilizate cât mai mult posibil pentru Anul european.
(26)
Responsabilitatea principală pentru sensibilizarea cetățenilor cu privire chestiunile referitoare la dezvoltare le revine statelor membre. Acțiunile la nivelul Uniunii completează acțiunile întreprinse la nivel național, regional și local, astfel cum s-a subliniat în declarația politică intitulată „Parteneriat pentru comunicarea privind Europa”, semnată la 22 octombrie 2008 de către Parlamentul European, Consiliu și Comisie.
(27)
Întrucât obiectivele prezentei decizii nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, deoarece necesită parteneriate multilaterale, schimburi transnaționale de informații și acțiuni de sensibilizare și de difuzare a bunelor practici la nivelul Uniunii, dar, având în vedere amploarea Anului european, pot fi îndeplinite mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Obiect
Anul 2015 este desemnat „Anul european pentru dezvoltare” (denumit în continuare „Anul european”).
Motto-ul Anului european este „Lumea noastră, demnitatea noastră, viitorul nostru”.
Articolul 2
Obiective
Obiectivele generale ale Anului european sunt:
(a)
de a informa cetățenii Uniunii cu privire la cooperarea pentru dezvoltare a Uniunii și a statelor membre, reliefând rezultatele pe care Uniunea, acționând împreună cu statele membre, le-a obținut în calitate de actor pe scena mondială și că va continua să facă acest lucru în conformitate cu ultimele discuții privind cadrul general post-2015;
(b)
de a stimula implicarea directă, gândirea critică și interesul activ al cetățenilor Uniunii și al părților interesate din Europa față de cooperarea pentru dezvoltare, inclusiv cu privire la formularea și punerea în aplicare a politicilor; și
(c)
de a sensibiliza publicul cu privire la avantajele cooperării pentru dezvoltare a Uniunii nu numai pentru beneficiarii asistenței pentru dezvoltare a Uniunii, ci și pentru cetățenii Uniunii, și de a atinge o mai largă înțelegere a coerenței politicii pentru dezvoltare, precum și de a promova în rândul cetățenilor din Europa și din țările în curs de dezvoltare un sentiment de responsabilitate, solidaritate și oportunități în comun într-o lume în schimbare și din ce în ce mai interdependentă.
Articolul 3
Măsuri
(1) Măsurile luate pentru a se atinge obiectivele Anului european includ următoarele măsuri care pot fi organizate la nivelul Uniunii, la nivel național, regional sau local, astfel cum sunt descrise în anexă, precum și în țări partenere, în conformitate cu articolul 6 alineatul (5):
(a)
campanii de comunicare pentru a difuza mesajele-cheie destinate publicului larg și unui public mai specific, mai ales tinerilor și altor grupuri-țintă esențiale, inclusiv prin mijloacele de comunicare sociale;
(b)
organizarea de conferințe, evenimente și inițiative cu toate părțile interesate relevante pentru a promova participarea activă și dezbaterile și pentru a sensibiliza populația la toate nivelurile;
(c)
măsuri concrete în statele membre menite să promoveze obiectivele Anului european, în special prin educația pentru dezvoltare, schimbul de informații și schimbul de experiență și de bune practici între administrațiile naționale, regionale și locale și alte organizații; și
(d)
efectuarea de studii și sondaje și diseminarea rezultatelor acestora.
(2) Comisia poate identifica alte măsuri menite să contribuie la atingerea obiectivelor Anului european și poate permite ca trimiterile la Anul european și la motto să fie utilizate pentru promovarea acestor măsuri, cu condiția ca acestea să contribuie la atingerea obiectivelor respective.
Articolul 4
Coordonarea cu statele membre
(1) Comisia invită statele membre să numească fiecare un coordonator național pentru a fi responsabil de organizarea participării statului membru respectiv la Anul european. Statele membre informează Comisia cu privire la orice astfel de numire.
(2) Coordonatorii naționali, în strânsă coordonare cu Comisia, se consultă și cooperează cu o gamă largă de părți interesate relevante, inclusiv societatea civilă și sectorul privat, parlamentele naționale, partenerii sociali și, după caz, agențiile naționale, autoritățile federale sau guvernamentale de nivel subnațional, inclusiv autoritățile regionale și locale și, atunci când se impune, țările și teritoriile de peste mări asociate sau punctele de contact pentru programele relevante ale Uniunii.
(3) Comisia invită statele membre să-i transmită, până la 1 septembrie 2014, programul de lucru al acestora, care trebuie să stabilească detaliile activităților naționale planificate pentru Anul european, în conformitate cu obiectivele Anului european și cu detaliile măsurilor prevăzute în anexă.
(4) Înainte de aprobarea programelor de lucru, Comisia verifică dacă activitățile respective respectă, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 și Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (7), obiectivele Anului european.
Articolul 5
Participare
Participarea la activitățile Anului european care urmează a fi finanțate din bugetul Uniunii este deschisă statelor membre și țărilor candidate care beneficiază de o strategie de preaderare în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale pentru participarea acestor țări la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru respective și în deciziile Consiliului de asociere.
Articolul 6
Coordonarea la nivelul Uniunii și punerea în aplicare
(1) Comisia pune în aplicare prezenta decizie la nivelul Uniunii, în special prin adoptarea deciziilor de finanțare necesare în conformitate cu regulamentele de instituire a instrumentelor de finanțare a acțiunii externe relevante pentru acțiunile în cauză, și anume Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare, Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului, instituit prin Regulamentul (UE) nr. 235/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (8), Instrumentul european de vecinătate, Instrumentul care contribuie la pace și stabilitate, instituit prin Regulamentul (UE) nr. 230/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (9), Instrumentul de asistență pentru preaderare, instituit prin Regulamentul (UE) nr. 231/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (10), și Instrumentul de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe, instituit prin Regulamentul (UE) nr. 234/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (11) (denumite în continuare „instrumentele de finanțare a acțiunii externe”).
(2) Comisia, împreună cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), cooperează îndeaproape cu Parlamentul European, cu Consiliul și statele membre, cu Comitetul Economic și Social European, cu Comitetul Regiunilor și cu organismele și asociațiile active în domeniul dezvoltării la nivelul Uniunii.
(3) Comisia convoacă reuniuni ale coordonatorilor naționali pentru a coordona punerea în aplicare a Anului european și pentru a face schimb de informații cu privire la punerea în aplicare a acestuia la nivelul Uniunii și la nivel național. Comisia poate invita la aceste reuniuni, în calitate de observatori, reprezentanți ai societății civile și ai autorităților regionale și locale, precum și deputați în Parlamentul European.
(4) Comisia convoacă reuniuni ale tuturor părților interesate relevante implicate în cooperarea pentru dezvoltare a Uniunii pentru a o sprijini la punerea în aplicare a Anului european la nivelul Uniunii. Coordonatorii naționali vor fi invitați la aceste reuniuni.
(5) Comisia consideră Anul european o prioritate în cadrul activităților de comunicare desfășurate de reprezentanțele sale în statele membre și de delegațiile UE în țările partenere. În vederea participării lor la activitățile legate de Anul european, fie că acestea se desfășoară în Uniune sau în țări terțe, partenerii pentru dezvoltare din țările terțe sunt sprijiniți prin intermediul delegațiilor UE, iar cei din țările și teritoriile de peste mări sunt sprijiniți prin canale instituționale adecvate.
(6) SEAE și delegațiile UE acționează astfel încât Anul european să facă parte integrantă din activitățile lor curente de informare și comunicare.
Articolul 7
Coerență și complementaritate
În conformitate cu regulamentele de instituire a instrumentelor de finanțare a acțiunii externe, Comisia se asigură că măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt compatibile cu orice alte măsuri unionale, naționale și regionale care contribuie la realizarea obiectivelor Anului european și că sunt pe deplin complementare măsurilor unionale, naționale și regionale existente.
Articolul 8
Dispoziții specifice privind sprijinul financiar și nefinanciar
(1) Măsurile la nivel de Uniune prevăzute în partea A a anexei implică o procedură de achiziții publice sau acordarea de granturi finanțate de Uniune, în conformitate cu titlurile V și VI din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.
(2) Măsurile la nivel de Uniune descrise în partea B a anexei pot fi cofinanțate din bugetul Uniunii.
(3) Comisia poate cofinanța fiecare coordonator național, în conformitate cu procedura prevăzută în partea C a anexei.
(4) Dacă este cazul și fără a aduce atingere propriilor obiective și bugetului, programele existente care contribuie la promovarea dezvoltării pot sprijini Anul european. Mai mult, în programele de lucru naționale, pot fi luate în considerare și eforturile deosebite depuse de statele membre în gestionarea evenimentelor sau a fluxurilor de activitate internaționale legate de dezvoltare.
(5) Comisia poate acorda sprijin nefinanciar activităților întreprinse de organizații publice și private cu respectarea articolului 3 alineatul (2).
(6) Pentru a fi considerate eligibile pentru finanțare în temeiul prezentei decizii, măsurile trebuie să reprezinte o utilizare eficientă a cheltuielilor publice, să aibă o valoare adăugată și să fie axate pe rezultate.
Articolul 9
Protecția intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentei decizii sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror alte activități ilegale, prin verificări și inspecții eficace și, dacă se descoperă nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și disuasive.
(2) Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de a desfășura audituri, pe bază de documente și verificări și inspecții la fața locului, cu privire la toți beneficiarii de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii în temeiul prezentei decizii.
(3) Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (12) și în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13), cu scopul de a identifica cazurile de fraudă, corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii în legătură cu un acord de grant sau o decizie de acordare a unui grant sau în legătură cu un contract de finanțare în temeiul prezentei decizii.
Articolul 10
Raportare și evaluare
Până la 31 decembrie 2016, Comisia prezintă un raport Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor cu privire la punerea în aplicare, rezultatele și evaluarea globală a măsurilor prevăzute în prezenta decizie, pentru a analiza măsuri de monitorizare corespunzătoare.
Articolul 11
Intrare în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Strasbourg, 16 aprilie 2014.