РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1081/2012 НА КОМИСИЯТА
от 9 ноември 2012 година
за целите на Регламент (ЕО) № 116/2009 на Съвета относно износа на паметници на културата
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 116/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно износа на паметници на културата (1), и по-специално член 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 752/93 на Комисията от 30 март 1993 г. за установяване на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета относно износа на паметници на културата (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Необходими са разпоредби за прилагането на Регламент (ЕО) № 116/2009, който предвижда, inter alia, установяването на система за разрешаване на износа на определени категории паметници на културата, изброени в приложение I към въпросния регламент.
(3)
За да се гарантира, че разрешенията за износ, предвидени в посочения регламент, са уеднаквени, са необходими правила относно попълването, издаването и използването на формуляр. За тази цел следва да се установи образец на разрешението.
(4)
С цел да се премахне ненужната административна работа, е необходима концепция за отворени разрешения за временен износ на паметници на културата от отговорни лица или организации за използване и/или за изложби в трети страни.
(5)
Държавите-членки, които желаят да се възползват от тези облекчения, следва да могат да осъществяват това във връзка със своите собствени паметници на културата, лица и организации. Условията, които следва да бъдат изпълнени, ще се различават в рамките на различните държави-членки. Държавите-членки следва да могат да преценяват небходимостта от използването на отворени разрешения и да определят условията по издаването им.
(6)
Разрешенията за износ следва да бъдат на един от официалните езици на Съюза.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, посочен в член 8 от Регламент (ЕО) № 116/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ I
ФОРМУЛЯР НА РАЗРЕШЕНИЕТО
Член 1
1. Въвеждат се три вида разрешения за износ на паметници на културата, които се издават и използват в съответствие с Регламент (ЕО) № 116/2009, както и с настоящия регламент:
а)
стандартно разрешение;
б)
специфично отворено разрешение;
в)
общо отворено разрешение.
2. Използването на разрешения за износ по никакъв начин не засяга задълженията, свързани с формалностите по износа или свързаните с тях документи.
3. Формулярите на разрешенията за износ се предоставят при поискване от компетентния орган или органи, посочени в член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 116/2009.
Член 2
1. Стандартно разрешение обикновено се използва за всеки износ, който е предмет на Регламент (ЕО) № 116/2009.
Въпреки това всяка отделна държава членка може да реши дали да издава или не специфични или общи отворени разрешения, които могат да се използват, когато са изпълнени специфичните условия, свързани с тях, определени в членове 10 и 13.
2. Специфично отворено разрешение се издава за повтарящ се временен износ на определен паметник на културата от конкретно лице или организация съгласно член 10.
3. Общо отворено разрешение се издава за временен износ на паметници на културата, които са част от постоянна колекция на музей или на друга институция съгласно член 13.
4. Държава членка може да отмени по всяко време специфично или общо отворено разрешение, ако не са изпълнени условията, при които то е издадено. Тя незабавно информира Комисията, ако въпросното разрешение не е получено обратно и би могло да се използва неправомерно. Комисията информира незабавно останалите държави-членки.
5. Държавите-членки могат да въведат разумни мерки, които считат за необходими на своя територия, за осъществяването на наблюдение върху използването на издадените от тях отворени разрешения.
РАЗДЕЛ II
СТАНДАРТНО РАЗРЕШЕНИЕ
Член 3
1. Стандартните разрешения се издават върху формуляр, чийто образец се съдържа в приложение I. Използваната за формуляра хартия е бяла, без механични примеси, обработена за писане и не по-лека от 55 g/m2.
2. Форматът на формуляра е 210 × 297 mm.
3. Формулярите се изготвят в печатен или електронен вид и се попълват на официалния език на Съюза, определен от компетентните органи на издаващата държава членка.
Компетентните органи на държавата членка, в която се представя формулярът, могат да поискат той да бъде преведен на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, са за сметка на титуляря на разрешението.
4. Държавите-членки са отговорни:
а)
да отпечатат формулярите, на които трябва да са отбелязани името и адресът на печатницата или идентификационен знак;
б)
да вземат всички необходими мерки с цел да се избегне подправянето на формулярите. Средствата за идентификация, въведени с тази цел от държавите-членки, се изпращат на Комисията, за да бъдат информирани за тях компетентните органи на останалите държави-членки.
5. За предпочитане е формулярът да се попълва по механичен или електронен път. Въпреки това той може да се попълни четливо на ръка; в последния случай той се попълва с печатни главни букви и с химикал.
Какъвто и да е използваният начин, формулярът не трябва да съдържа изтривания, задрасквания или други промени.
Член 4
1. Без да се засяга параграф 3, отделно разрешение за износ се издава за всяка пратка паметници на културата.
2. За целите на параграф 1 пратка може да означава един паметник на културата или няколко паметника на културата.
3. Когато пратката се състои от няколко паметника на културата, компетентните органи са тези, които решават дали трябва да се издаде едно или няколко разрешения за износ във връзка с тази пратка.
Член 5
Формулярът съдържа три екземпляра:
а)
един екземпляр, отбелязан с № 1, който представлява заявлението;
б)
един екземпляр, отбелязан с № 2, предназначен за титуляря;
в)
един екземпляр, отбелязан с № 3, предназначен за връщане на издаващия орган.
Член 6
1. Заявителят попълва клетки 1, 3, 6 - 21, 24, и ако е необходимо, 25 от заявлението и другите екземпляри, с изключение на клетката или клетките, чието предварително отпечатване е разрешено.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят да се попълва само заявлението.
2. Към заявлението трябва да бъдат приложени:
а)
документация, предоставяща всички необходими сведения за паметника/паметниците на културата и неговия/техния законен статус към момента на подаване на заявлението, когато е подходящо - чрез всякакви доказателствени документи (фактури, експертизи и др.);
б)
автентична снимка или, когато е подходящо и по преценка на компетентните органи, черно-бели или цветни снимки (най-малко с размери 8 × 12 cm) на въпросните паметници на културата.
Това изискване може да се замени, когато е подходящо и по преценка на компетентните органи, с подробен списък на паметниците на културата.
3. Компетентните органи могат, с оглед на издаването на разрешението за износ, да поискат физическото представяне на изнасяните паметници на културата.
4. Разходите, възникнали от прилагането на параграфи 2 и 3, са за сметка на заявителя на разрешението за износ.
5. За да може да бъде издадено разрешение за износ, надлежно попълненият формуляр се представя на компетентните органи, определени от държавите членки съгласно член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 116/2009. Когато органът издаде разрешението за износ, екземпляр № 1 от формуляра се запазва от него, а останалите екземпляри се връщат на титуляря на разрешението за износ или на негов упълномощен представител.
Член 7
Към декларацията за износ се прилагат следните документи:
а)
екземплярът, предназначен за титуляря;
б)
екземплярът, предназначен за връщане на издаващия орган.
Член 8
1. Митническото учреждение, отговорно за обработката на декларацията за износ, се уверява, че вписванията в декларацията за износ или, ако се използва, АТА карнета съответстват на вписванията в разрешението за износ и позоваването на разрешението за износ е вписано в клетка 44 от декларацията за износ или във волета на АТА карнета.
То предприема необходимите мерки за целите на идентификацията. Те могат да се състоят в поставянето на пломба или печат на митническото учреждение. Екземплярът на разрешението за износ, който трябва да се върне на издаващия орган, се прилага към екземпляр № 3 на единния административен документ.
2. След попълване на клетка 23 в екземпляри № 2 и 3 митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, връща на декларатора или на негов упълномощен представител екземпляра, предназначен за титуляря.
3. Екземплярът на разрешението, който трябва да се върне на издаващия орган, трябва да придружава пратката до митническото учреждение, където пратката напуска митническата територия на Съюза.
Митническото учреждение поставя своя печат в клетка 26 от формуляра и го връща на издаващия орган.
Член 9
1. Срокът на валидност на разрешенията за износ не може да надхвърля дванадесет месеца, считано от датата на издаване.
2. В случай на заявление за временно изнасяне компетентните органи могат да определят срока, в рамките на който паметниците на културата трябва да бъдат реимпортирани в издаващата държава членка.
3. Когато срокът на валидност на дадено разрешение за износ изтече, без то да е било използвано, титулярят незабавно връща екземплярите, които се намират в негово притежание, на издаващия орган.
РАЗДЕЛ III
СПЕЦИФИЧНИ ОТВОРЕНИ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 10
1. Специфично отворено разрешение може да се издава за определен паметник на културата, за който съществува вероятност да бъде предмет на повтарящ се временен износ от Съюза за използване и/или за изложба в трета страна. Паметникът на културата трябва да е притежание или в законово владение от лицето или организацията, които го използват и/или излагат.
2. Разрешението може да се издава само когато органите са убедени, че въпросното лице или организация предоставят всички гаранции, счетени за необходими, за да се върне паметникът в Съюза в добро състояние, както и че паметникът може да бъде описан или маркиран по такъв начин, че да няма никакво съмнение към момента на временния износ, че паметникът, който се изнася, е същият, описан в специфичното отворено разрешение.
3. Разрешението не може да е валидно за период, по-дълъг от пет години.
Член 11
Разрешението се представя заедно с писмената декларация за износ или при поискване в други случаи на проверка при износа на придружаваните от него паметници на културата.
Компетентните органи на държавата членка, където се представя разрешението, могат да изискат превода му на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, се поемат от титуляря на разрешението.
Член 12
1. Митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, се уверява, че представените паметници са описаните в разрешението за износ и че това разрешение е вписано в клетка 44 от декларацията за износ, ако се изисква писмена декларация.
2. Когато се изисква писмена декларация за износ, разрешението трябва да е прикрепено към екземпляр № 3 на единния административен документ и да придружава паметника до митническото учреждение, където паметникът напуска митническата територия на Съюза. Когато на износителя или на неговия представител се връчи екземпляр № 3 на единния административен документ, разрешението също му се предоставя за използване впоследствие при необходимост.
РАЗДЕЛ IV
ОБЩИ ОТВОРЕНИ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 13
1. Общите отворени разрешения могат да се издават на музеи или други институции за временен износ на паметници, включени в постоянната им колекция, за които съществува верояност да бъдат предмет на повтарящ се временен износ от Съюза за излагане в трета страна.
2. Разрешение може да се издава само когато компетентните органи са убедени, че институцията предоставя всички гаранции, счетени за необходими, за да се върне паметникът в Съюза в добро състояние. Разрешението може да се използва за всякаква комбинация от паметници, част от постоянната колекция, всеки път когато се осъществява временен износ. Допуска се използването му за групи от различни комбинации паметници, било последователно или едновременно.
3. Разрешението не може да е валидно за период, по-дълъг от пет години.
Член 14
Разрешението се представя заедно с декларацията за износ.
Компетентните органи на държавата членка, където се представя разрешението, могат да изискат превода му на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, се поемат от титуляря на разрешението.
Член 15
1. Митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, се уверява, че разрешението за износ се представя заедно със списък на паметниците, които се изнасят, и че същите са описани в декларацията за износ. Списъкът се представя на бланка на въпросната институция и всяка страница се подписва от едно от лицата от институцията, посочени в разрешението. Освен това всяка страница се подпечатва с печата на институцията, така както е поставен върху разрешението. Разрешението се вписва в клетка 44 от декларацията за износ.
2. Разрешението се прикрепя към екземпляр № 3 на единния административен документ и трябва да придружава пратката до митническото учреждение, където пратката напуска митническата територия на Съюза. Когато на износителя или на неговия представител се предостави екземпляр № 3 на единния административен документ, разрешението също му се предоставя за използване впоследствие при необходимост.
РАЗДЕЛ V
ОБРАЗЦИ НА ОТВОРЕНИТЕ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 16
1. Специфичните отворени разрешения се издават върху формуляр, чийто образец е посочен в приложение II.
2. Общите отворени разрешения се издават върху формуляр, чийто образец е посочен в приложение III.
3. Формулярът на разрешението се изготвя в печатен или електронен вид на един или повече от официалните езици на Съюза.
4. Форматът на разрешението е 210 × 297 mm. Допустимо е отклонение до минус 5 mm или плюс 8 mm по дължината на листа.
Използваната хартия е бяла, без механични примеси, обработена за писане и не по-лека от 55 g/m2. Фонът ѝ се състои от светлосиня плетеница, която разкрива подправяне, извършено по механичен или химически път.
5. Вторият екземпляр на разрешението, който е без плетеница, е предназначен единствено за използване от износителя или за неговия архив.
Формулярът на заявлението, който трябва да се използва, се определя от съответната държава членка.
6. Държавите-членки могат да си запазят правото да отпечатват сами формулярите на разрешението или да възложат отпечатването им на одобрени печатници. В последния случай всеки формуляр трябва да съдържа препратка към това одобрение. Всеки формуляр трябва да съдържа името и адреса на печатницата или знак, с който печатницата може да бъде идентифицирана. Освен това той трябва да съдържа и сериен номер, отпечатан или поставен с печат, с който може да бъде идентифициран.
7. Държавите-членки са отговорни за предприемането на всички мерки, необходими за предотвратяване на подправянето на разрешенията.
Средствата за идентификация, въведени с тази цел от държавите-членки, се изпращат на Комисията, за да бъдат информирани за тях компетентните органи на останалите държави членки.
8. Разрешенията се попълват по механичен или електронен начин. При изключителни обстоятелства могат да се попълват с черен химикал с главни печатни букви.
Те не могат да съдържат изтривания, задрасквания или други промени.
РАЗДЕЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Регламент (ЕИО) № 752/93 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 ноември 2012 година.
REGOLAMENT TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1081/2012
tad-9 ta’ Novembru 2012
għall-finijiet tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 116/2009 dwar l-esportazzjoni ta’ oġġetti kulturali
(kodifikazzjoni)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 116/2009 tat-18 ta’ Diċembru 2008 dwar l-esportazzjoni ta’ oġġetti kulturali (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 7 tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KEE) Nru 752/93 tat-30 ta’ Marzu 1993 li jistabbilixxi dispożizzjonijiet għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 3911/92 dwar l-esportazzjoni ta’ oġġetti kulturali (2) ġie emendat kemm-il darba b’mod sostanzjali (3). Għal iktar ċarezza u razzjonalità, l-imsemmi Regolament għandu jiġi kkodifikat.
(2)
Huma meħtieġa dispożizzjonijiet għall-implimentazzjoni tar-Regolament (KE) Nru 116/2009, li jipprovdi, fost l-oħrajn, għat-twaqqif ta’ sistema ta’ liċenzjar ta’ esportazzjoni għal ċerti kategoriji ta’ oġġetti kulturali elenkati fl-Anness I ta’ dak ir-Regolament.
(3)
Sabiex jigi assigurat li liċenzi ta’ esportazzjoni kif hemm provdut fl-imsemmi Regolament ikunu uniformi huma meħtieġa regoli li jirregolaw it-tfassil, il-ħruġ u l-użu tal-formola. Għal dak il-għan, għandu jkun magħmul disponibbli kampjun ta’ liċenza.
(4)
Sabiex jiġi eleminat xogħol amministrattiv mhux neċessarju, huwa meħtieġ kunċett ta’ liċenzi miftuħin għall-esportazzjoni temporanja ta’ oġġetti kulturali minn persuni responsabbli jew organizzazzjonijiet għall-użu u/jew għall-esibizzjoni f’pajjiżi terzi.
(5)
L-Istati Membri li jixtiequ jieħdu vantaġġ minn dawn il-faċilitajiet għandhom ikunu jistgħu jagħmlu hekk inrelazzjoni mal-oġġetti, persuni u organizzazzjonijiet kulturali tagħhom. Il-kundizzjonijiet li jridu jkunu mwettqa se jkunu differenti minn Stat Membru għall-ieħor. L-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jagħżlu jekk jużawx liċenzi miftuħin jew mhux miftuħin u jniżżlu l-kundizzjonijiet li jridu jiġu milħuqa għall-ħruġ tagħhom.
(6)
Liċenzi ta’ esportazzjoni għandhom isiru f’waħda mil-lingwi uffiċjali tal-Unjoni.
(7)
Il-miżuri previsti f’dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat imsemmi fl-Artikolu 8 tar-Regolament (KE) Nru 116/2009,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
TAQSIMA I
FORMA TAL-LIĊENZA
Artikolu 1
1. Għandu jkun hemm tliet tipi ta’ liċenzi għall-esportazzjoni ta’ oġġetti kulturali li għandhom ikunu maħruġa u użati f’konformità mar-Regolament (KE) Nru 116/2009 u ma’ dan ir-Regolament:
(a)
il-liċenza standard;
(b)
il-liċenza miftuħa speċifika;
(c)
il-liċenza miftuħa ġenerali.
2. L-użu tal-liċenżi tal-esportazzjoni m’għandhom bl-ebda mod jaffettwaw l-obbligi konnessi mal-formalitajiet tal-esportazzjoni jew mad-dokumenti relatati.
3. Formuli tal-licenza ta’ esportazzjoni għandhom jingħataw, meta jintalbu, mill-awtorità jew awtoritajiet kompetenti msemmija fl-Artikolu 2(2) tar-Regolament (KE) Nru 116/2009.
Artikolu 2
1. Liċenza standard għandha normalment tiġi użata għal kull oġġett għall-esportazzjoni li hu suġġett għar-Regolament (KE) Nru 116/2009.
Madanakollu kull Stat Membru individwali kkonċernat jista’ jiddeċiedi jekk jixtieqx jew le li joħroġ xi liċenzi miftuħa speċifiċi jew ġenerali li jistgħu jintużaw minflok jekk il-kundizzjonijiet speċifiċi relatati magħhom huma milħuqa kif imniżżel fl-Artikoli 10 u 13.
2. Liċenza miftuħa speċifika għandha tkopri l-esportazzjoni temporanja ripetuta ta’ oġġett kulturali speċifiku minn persuna jew organizzazzjoni partikolari kif imniżżel fl-Artikolu 10.
3. Liċenza miftuħa ġenerali għandha tkopri kull esportazzjoni temporanja ta’ xi oġġetti kulturali minn dawk li jifformaw parti minn kollezzjoni permanenti ta’ mużew jew istituzzjoni oħra, kif imniżżel fl-Artikolu 13.
4. L-Istat Membru jista’ jirrevoka kull liċenza miftuħa speċifika jew ġenerali f’kull ħin jekk il-kundizzjonijiet taħt liema kienet inħarġet m’għadhomx sodisfatti. Huwa għandu jinforma lill-Kummissjoni immedjatament jekk il-liċenza maħruġa mhix irkuprata u tista’ tiġi użata irregolarment. Il-Kummissjoni għandha immedjatament tinforma lill-Istati Membri l-oħra.
5. L-Istati Membri jistgħu jintroduċu liema miżuri raġonevoli li huma jaraw neċessarji fit-territorju nazzjonali tagħhom biex jimmonitorjaw l-użu tal-liċenzi miftuħa tagħhom.
TAQSIMA II
IL-LIĊENZA STANDARD
Artikolu 3
1. Liċenzi standard għandhom ikunu maħruġa fuq il-formola, li mudell tagħha jinsab fl-Anness I. Il-formola għandha tkun stampata fuq karta bajda mingħajr polpa mekkanika, imħejjija biex issir kitba fuqha u tiżen mhux anqas minn 55 g/m2.
2. Il-qies tal-formoli għandu jkun ta’ 210 × 297 mm.
3. Il-formoli għandhom isiru f’forma stampata jew elettronika u jimtlew f’lingwa uffiċjali tal-Unjoni nnominata mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru emittenti.
L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru li fih tiġi ppreżentata l-formola jistgħu jitolbu li din tkun tradotta fil-lingwa, jew f’waħda mil-lingwi uffiċjali, ta’ dak l-Istat Membru. F’dan il-każ, l-ispejjeż tat-traduzzjoni għandhom jitħallsu mid-detentur tal-liċenza.
4. Stati Membri għandhom ikunu responsabbli:
(a)
li jistampaw il-formoli, li jkollhom l-isem u l-indirizz tal-istampatur jew marka ta’ identifikazzjoni;
(b)
li jieħdu kull miżura meħtieġa sabiex jevitaw il-falsifikazzjoni ta’ formoli. Il-mezzi ta’ identifikazzjoni adottati minn Stati Membri għal dan il-għan għandhom ikunu notifikati lill-Kummissjoni, biex jiġu komunikati lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri l-oħra.
5. Formoli għandhom preferibbilment jimtlew b’mezzi mekkaniċi jew elettroniċi. Iżda, l-applikazzjoni tista’ timtela bl-idejn b’mod leġġibbli; fil-każ tal-aħħar din għandha tkun miktuba bil-linka u b’ittri kbar.
Ikun x’ikun il-metodu użat, formoli m’għandhomx ikollhom tħassir, kitba fuq oħra jew alterazzjonijiet oħra.
Artikolu 4
1. Mingħajr preġudizzju għall-paragrafu 3, għandha tinħareġ liċenza ta’ esportazzjoni separata għal kull kunsinna ta’ oġġetti kulturali.
2. Għall-finijiet tal-paragrafu 1, kunsinna għandha tfisser jew oġġett kulturali wieħed jew numru ta’ oġġetti kulturali.
3. Fejn kunsinna tikkonsisti f’numru ta’ oġġetti kulturali, huma l-awtoritajiet kompetenti li jistabbilixxu jekk liċenza ta’ esportazzjoni waħda jew aktar għandhomx jinħarġu għall-kunsinna kkonċernata.
Artikolu 5
Il-formola għandu jkollha tliet folji:
(a)
folja waħda, immarkata Nru 1, li għandha tkun l-applikazzjoni;
(b)
folja waħda, immarkata Nru 2, għad-detentur;
(c)
folja waħda, immarkata Nru 3, li għandha tingħata lura lill-awtorità emittenti.
Artikolu 6
1. L-applikant għandu jimla l-kaxxi 1, 3, 6 sa 21, 24 u, jekk ikun meħtieġ, 25 tal-applikazzjoni u l-folji l-oħra, minbarra fejn l-istampar minn qabel tal-kaxxa jew tal-kaxxi jkun awtorizzat.
Madankollu, Stati Membri jistgħu jeżiġu li l-applikazzjoni biss tkun teħtieġ li timtela.
2. L-applikazzjoni għandu jkollha magħha:
(a)
dokumentazzjoni li tipprovdi l-informazzjoni kollha rilevanti dwar l-oġġett(i) kulturali u l-istatus legali tiegħu (tagħhom) fiż-żmien meta ssir l-applikazzjoni, permezz ta’ xi dokumenti ta’ sostenn (fattura, stima esperta, eċċ), fejn ikun xieraq;
(b)
ritratt debitament awtentikat jew, meta jkun xieraq u fid-diskrezzjoni tal-awtoritajiet kompetenti, ritratti mhux tal-kulur jew tal-kulur (ta’ qies ta’ mill-inqas 8 cm bi 12 cm) tal-oġġetti kulturali kkonċernati.
Din il-ħtieġa tista’ tkun sostitwita, meta jkun xieraq u fid-diskrezzjoni tal-awtoritajiet kompetenti, b’lista dettaljata tal-oġġetti kulturali.
3. L-awtoritajiet kompetenti jistgħu jeżiġu, għall-finijiet ta’ ħruġ ta’ liċenza ta’ esportazzjoni, il-preżentazzjoni fiżika tal-oġġetti kulturali li jkunu ser jiġu esportati.
4. L-ispejjeż kollha magħmula fir-rigward tal-paragrafi 2 u 3 għandhom jitħallsu mill-applikant li jitlob il-liċenza ta’ esportazzjoni.
5. Sabiex tingħata liċenza ta’ esportazzjoni, il-formola mimlija kif imiss għandha tigi ppreżentata lill-awtoritajiet kompetenti maħtura mill-Istati Membri skont l-Artikolu 2(2) tar-Regolament (KE) Nru 116/2009. Meta l-awtorità tkun tat il-licenza ta’ esportazzjoni, folja 1i għandha tinżamm minn dik l-awtorità u l-folji li jifdal għandhom jintbagħtu lura lid-detentur tal-liċenza ta’ esportazzjoni jew lir-rappreżentant awtorizzat tiegħu.
Artikolu 7
Dawn li ġejjin għandhom jiġu ppreżentati insostenn tad-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni:
(a)
il-folja tad-detentur;
(b)
il-folja li għandha tintbagħat lura lill-awtorità emittenti.
Artikolu 8
1. L-uffiċċju doganali responsabbli biex jirċievi d-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni għandu jiżgura li l-entrati fuq id-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni jew, jekk ikun applikabbli, il-carnet ATA, jikkorrispondi mal-entrati fuq il-liċenza ta’ esportazzjoni u li referenza għal-liċenza ta’ esportazzjoni tiddaħħal fil-kaxxa 44 tad-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni jew fuq il-mamma tal-carnet ATA.
Dan għandu jieħu miżuri xierqa għall-finijiet ta’ identifikazzjoni. Il-miżuri jistgħu jikkonsistu fit-twaħħil ta’ siġill jew timbru tal-uffiċċju doganali. Il-folja tal-formola tal-liċenza ta’ esportazzjoni li għandha tingħata lura lill-awtorità emittenti għandha tkun mehmuża mal-kopja 3 tad-dokument amministrattiv waħdieni.
2. Wara li timtela l-kaxxa 23 fil- folji 2 u 3, l-uffiċċju doganali awtorizzat biex jaċċetta d-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni għandu jirritorna lid-dikjarant jew lir-rappreżentant awtorizzat tiegħu/tagħha l- folja intiża għad-detentur.
3. Il-folja tal-formola tal-liċenza li għandha tingħata lura lill-awtorità emittenti, għandha takkompanja l-kunsinna sal-uffiċċju doganali fil-punt tal-ħruġ mit-territorju doganali tal-Unjoni.
L-uffiċċju doganali għandu jagħmel it-timbru tiegħu mal-kaxxa 26 tal-formola u jirritornaha lill-awtorità emittenti.
Artikolu 9
1. Il-perjodu ta’ validità ta’ liċenzi ta’ esportazzjoni m’għandux jeċċedi tnax-il xahar mid-data tal-ħruġ.
2. Fil-każ ta’ applikazzjoni għal esportazzjoni temporanja, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jispeċifikaw il-limitu ta’ żmien li fih l-oġġetti kulturali għandhom jiġu ri-importati fl-Istat Membru li jkun ħariġhom.
3. Meta liċenza ta’ esportazzjoni tiskadi mingħajr ma tkun ġiet użata, id-detentur għandu minnufih jibgħat lura lill-awtorità li toħroġha l-folji li jkunu fil-pussess tiegħu.
TAQSIMA III
LIĊENZI MIFTUĦA SPEĊIFIĊI
Artikolu 10
1. Liċenzi miftuħa speċifiċi jistgħu jkunu maħruġa għal oġġett kulturali speċifiku li jista’ jkun temporanjament esportat mill-Unjoni fuq bażi regolari għall-użu u/jew għall-esibizzjoni f’pajjiż terz. L-oġġett kulturali jrid ikun proprjetà ta’, jew ikun fil-pussess leġittimu ta’, persuna jew organizzazzjoni partikolari li tuża u jew tesibixxi l-oġġett.
2. Liċenza tista’ tkun maħruġa biss bil-kundizzjoni li l-awtoritajiet huma konvinti li dik il-persuna jew organizzazzjoni kkonċernata toffri l-garanziji kollha kkunsidrati neċessarji għall-oġġett biex ikun irritornat f’kundizzjoni tajba lill-Unjoni u li dak l-oġġett jista’ jkun deskritt jew immarkat b’mod li ma jkunx hemm ebda dubju li fil-mument ta’ esportazzjoni temporanja dak l-oġġett li jkun esportat huwa dak deskritt fil-liċenza miftuħa speċifika.
3. Liċenza ma tistax tkun valida għal perjodu li jeċċedi ħames snin.
Artikolu 11
Il-liċenza għandha tkun ippreżentata insostenn ta’ dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni bil-miktub jew tkun disponibbli f’każijiet oħra għall-produzzjoni mal-oġġetti kulturali għal eżami fuq talba.
L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru fejn il-liċenza hija ppreżentata jistgħu jistaqsu li hija tiġi tradotta fil-lingwa, jew f’waħda mil-lingwi uffiċjali, tal-Istat Membru. F’dak il-każ, l-ispejjeż tat-traduzzjoni għandu jkoprihom id-detentur tal-liċenza.
Artikolu 12
1. L-uffiċċju doganali awtorizzat biex jaċċetta d-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni għandu jassigura li l-oġġetti ppreżentati huma dawk deskritti fuq il-liċenza ta’ esportazzjoni u li referenza tkun magħmula għal dik il-liċenza fil-kaxxa 44 tad-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni jekk dikjarazzjoni bil-miktub hija meħtieġa.
2. Jekk dikjarazzjoni bil-miktub hija meħtieġa mbagħad il-liċenza għandha tkun mehmuża mal-kopja 3 tad-dokument amministrattiv waħdieni u takkompanja l-oġġett sal-uffiċċju doganali fil-punt tal-ħruġ mit-territorju doganali tal-Unjoni. Fejn il-kopja 3 tad-dokument amministrattiv waħdieni hija disponibbli għall-esportatur jew ir-rappreżentant tiegħu, il-liċenza għandha wkoll tkun disponibbli għalih għall-użu f’okkażjoni li tiġi wara.
TAQSIMA IV
LIĊENZI MIFTUĦA ĠENERALI
Artikolu 13
1. Liċenzi miftuħa ġenerali jistgħu jkunu maħruġa lil mużewijiet jew istituzzjonijiet oħrajn biex ikopru l-esportazzjoni temporanja ta’ kull oġġett li jappartieni lill-kollezzjoni permanenti tagħhom li jista’ jkun temporanjament esportat mill-Unjoni fuq bażi regolari għall-esibizzjoni f’pajjiż terz.
2. Liċenza tista’ tiġi maħruġa biss jekk l-awtoritajiet huma konvinti li l-istituzzjoni toffri l-garanziji kollha kkunsidrati neċessarji biex l-oġġett ikun irritornat f’kundizzjoni tajba lejn l-Unjoni. Il-liċenza tista’ tiġi użata biex tkopri kull tagħqid ta’ oġġetti fil-kollezzjoni permanenti f’kull waħda mill-okkażjonijiet ta’ esportazzjoni temporanja. Hija tista’ tkun użata biex tkopri serje ta’ tagħqid differenti ta’ oġġetti kemm b’mod konsekuttiv jew konkorrenti.
3. Liċenza ma tistax tkun valida għal perjodu li jeċċedi ħames snin.
Artikolu 14
Il-liċenza għandha tkun ippreżentata insostenn tad-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni.
L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru fejn il-liċenza hija ppreżentata jistgħu jistaqsu biex hija tkun maqluba fil-lingwa, jew f’waħda mil-lingwi uffiċċjali, ta’ dak l-Istat Membru. F’dak il-każ, l-ispejjeż tat-traduzzjoni għandu jkoprihom id-detentur tal-liċenza.
Artikolu 15
1. L-uffiċċju doganali awtorizzat li jaċċetta d-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni għandu jassigura li l-liċenza hija ppreżentata flimkien ma’ lista tal-oġġetti esportati u li huma deskritti wkoll fid-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni. Il-lista għandha tkun fuq karta miktuba fuq (headed paper) tal-istituzzjoni u kull paġna għandha tiġi ffirmata minn wieħed mill-persuni tal-istituzzjoni u msemmi fuq il-liċenza. Kull paġna għandha tkun ukoll ittimbrata bit-timbru tal-istituzzjoni kif impoġġija fuq il-liċenza. Referenza għal-liċenza għandha tkun magħmula fil-kaxxa 44 tad-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni.
2. Il-liċenza għandha tkun mehmuża mal-kopja 3 tad-dokument amministrattiv waħdieni u trid takkumpanja l-kunsinna sal-uffiċċju doganali fil-punt tal-ħruġ mit-territorju doganali tal-Unjoni. Fejn il-kopja 3 tad-dokument amministrattiv waħdieni hija disponibbli għall-esportatur jew ir-rappreżentant tiegħu l-liċenza għandha wkoll tkun disponibbli għalih għall-użu f’okkażjoni li tiġi wara.
TAQSIMA V
FORMOLI TAL-LIĊENZI MIFTUĦA
Artikolu 16
1. Liċenzi miftuħa speċifiċi għandhom ikunu maħruġa fuq il-formola li mudell tagħha jinsab fl-Anness II.
2. Liċenzi miftuħa ġenerali għandhom ikunu maħruġa fuq il-formola li mudell tagħha jinsab fl-Anness III.
3. Il-formola tal-liċenza għandha ssir f’forma stampata jew elettronika b’lingwa uffiċjali waħda jew iżjed tal-Unjoni.
4. Il-liċenza għandha tkejjel 210 × 297 mm. Tolleranza ta’ tnaqqis ta’ 5 mm jew biż-żieda ta’ 8 mm fit-tul għandha tkun permessa.
Il-karta użata għandha tkun bajda u ħielsa minn polpa mekkanika, imħejjija għall-għanijiet tal-kitba u li tiżen mhux inqas minn 55 g/m2. Hija għandha tkun stampata b’disinn blu ċar guilloche fl-isfond sabiex tikxef kull falsifikazzjoni minn mezzi mekkanċi jew kimiċi.
5. It-tieni folja tal-liċenza, li m’għandux ikollha disinn guilloche fl-isfond, hija għall-użu jew rekords tal-esportatur biss.
Il-formola tal-applikazzjoni li trid tintuża għandha tkun preskritta mill-Istat Membru kkonċernat.
6. L-Istati Membri jistgħu jirriservaw id-dritt li jistampaw il-formoli tal-liċenza jew li jeħduhom biex jiġu stampati minn stampaturi approvati. Fl-aħħar każ, kull formola għandu jkollha referenza għal tali approvazzjoni.
Kull formola għandu jkollha l-isem u l-indirizz tal-istampatur jew il-marka li biha l-istampatur jista’ jiġi identifikat. Hija għandu jkollha wkoll numru tas-serje, jew stampat jew ittimbrat, li bih tista’ tkun identifikata.
7. L-Istati Membri għandhom ikunu responsabbli li jieħdu kull miżura neċessarja sabiex tiġi evitata l-falsifikazzjoni tal-liċenzi.
Il-mezz ta’ identifikazzjoni adottat mill-Istati Membri għal dan l-għan għandu jkun notifikat lill-Kummissjoni, għall-komunikazzjoni lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri l-oħra.
8. Il-liċenzi għandhom ikunu magħmula minn mezzi mekkaniċi jew elettroniċi. F’ċirkostanzi eċċezzjonali huma jistgħu jkunu magħmula minn pinen suwed ball point b’ittri kapitali.
Huma m’għandhomx ikun fihom tħassir, kliem miktubin fuq xulxin jew alterazzjonijiet oħra.
TAQSIMA VI
DISPOŻIZZJONIJIET FINALI
Artikolu 17
Ir-Regolament (KEE) Nru 752/93 huwa mħassar.
Referenzi għar-Regolament li ġie mħassar għandhom jinftiehmu bħala referenzi għal dan ir-Regolament u għandhom jinqraw skont it-tabella ta’ korrelazzjoni fl-Anness V.
Artikolu 18
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, id-9 ta’ Novembru 2012.