РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 448/2013 НА КОМИСИЯТА
от 15 май 2013 година
за установяване на процедура за определяне на референтна държава членка за лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, със седалище извън ЕС съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, и за изменение на директиви 2003/41/ЕО и 2009/65/ЕО и на регламенти (ЕО) № 1060/2009 и (ЕС) № 1095/2010 (1), и по-специално член 37, параграф 14 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В случаите, посочени в член 37, параграф 4, буква б), буква в), подточка i), буква д), буква е) и буква ж), подточка i) от Директива 2011/61/ЕС, повече от една държава членка може да бъде считана за възможна референтна държава членка на лице, управляващо алтернативни инвестиционни фондове (ЛУАИФ), със седалище извън ЕС (от трета държава), което желае да управлява алтернативни инвестиционни фондове (АИФ) от ЕС и/или предлага АИФ, управлявани от него в Съюза. В тези случаи ЛУАИФ от трета държава трябва да подаде искане до компетентните органи на тези държави членки, за да определи своята референтна държава членка. Искането следва да бъде придружено от съответната информация и документи, необходими за определяне на референтна държава членка за това ЛУАИФ.Съответните компетентни органи следва да приемат общо решение за определяне на референтна държава членка.За целта трябва да бъде установена процедура, която съответните компетентни органи да следват при определянето на референтна държава членка. Въпреки че компетентните органи на съответните държави членки носят съвместна отговорност за определянето на референтна държава членка, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), установен с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да гарантира, че всички възможни референтни държави членки участват надлежно в процеса на вземането на това решение и следва да подпомага постигането на договореност.
(2)
Процедурата за определяне на референтна държава членка се различава от процедурата за кандидатстване за паспорт по Директива 2011/61/ЕС. След като бъде определена референтната държава членка, съответното ЛУАИФ от трета държава трябва да кандидатства за разрешително пред компетентния орган на тази държава членка, като следва същата процедура и при спазване на същите условия, с които трябва да се съобразят ЛУАИФ по членове 7 и 8 от Директива 2011/61/ЕС.
(3)
Директива 2011/61/ЕС задължава държавите членки, считано от 22 юли 2013 г., да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, с които се транспонира директивата. Без да се засяга делегираният акт, изискван по член 67, параграф 6 от Директива 2011/61/ЕС, прилагането на настоящия регламент следователно се отлага за същата дата.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Процедура за определяне на референтна държава членка от няколко възможни референтни държави членки
1. Когато лице от трета държава, управляващо алтернативен инвестиционен фонд (ЛУАИФ), желае да управлява алтернативни инвестиционни фондове (АИФ) от ЕС, без да ги предлага, или възнамерява да предлага управлявани от него АИФ в Съюза, подава искане за определяне на своята референтна държава членка в съответствие с член 37, параграф 4, втора алинея от Директива 2011/61/ЕС, това искане е в писмен вид и е адресирано до всеки от компетентните органи на държавите членки, които са възможни референтни държави членки. В искането се изброяват всички възможни референтни държави членки.
2. Искането от ЛУАИФ от трета държава включва информацията и документите, необходими за определянето на референтна държава членка.
3. В случая, посочен в член 37, параграф 4, буква б) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват:
а)
указване на държавите членки, в които са установени АИФ, управлявани от ЛУАИФ от трета държава;
б)
указване на държавите членки, в които ЛУАИФ от трета държава управлява активи;
в)
сумите на активите, управлявани от ЛУАИФ от трета държава в различните държави членки.
4. В случая, посочен в член 37, параграф 4, буква в), подточка i) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват:
а)
указване на държавата членка, в която е установен АИФ, управляван от ЛУАИФ от трета държава;
б)
указване на държавата членка, в която ЛУАИФ от трета държава, възнамерява да предлага АИФ.
5. В случаите, посочени в член 37, параграф 4, буква д) и буква ж), подточка i) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват:
а)
указване на държавите членки, в които са установени АИФ, управлявани от ЛУАИФ от трета държава;
б)
описание на маркетинговата стратегия, с която може да се докаже намерението на ЛУАИФ от трета държава да предлага един или няколко АИФ в дадена държава членка или в няколко държави членки и да разработи ефективен маркетинг в определени държави членки, като се указва най-малко следното:
i)
държавите членки, в които дистрибуторите (и ЛУАИФ, в случай че само извършва дистрибуция) ще насърчават продажбата на дялове или акции от АИФ, управлявани от ЛУАИФ, включително делът от управляваните активи, който се очаква да се предлага в тези държави членки спрямо дяловете или акциите, предлагани в целия Съюз;
ii)
прогноза за очаквания брой целеви инвеститори, които са с място на установяване в държавите членки, в които ЛУАИФ възнамерява да предлага своите АИФ;
iii)
официалните езици на държавите членки, на които проспектът и документите за предлагане са били преведени или трябва да бъдат преведени;
iv)
разпределение на маркетинговите дейности в държавите членки, в които ЛУАИФ възнамерява да предлага своите АИФ, като се взема под внимание по-специално значимостта и честотата на рекламите и популяризаторската дейност.
6. Що се отнася до случая, посочен в член 37, параграф 4, буква e) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват информацията, посочена в параграф 5, буква б) от настоящия член.
7. Незабавно и не по-късно от три работни дни след получаването на искането, посочено в параграф 1 от настоящия член, компетентните органи, към които се е обърнало ЛУАИФ от трета държава в качеството им на компетентни органи от възможни референтни държави, се свързват едни с други и с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), за да решат дали други компетентни органи в Съюза са потенциално свързани в съответствие с член 37, параграф 4 от Директива 2011/61/ЕС.
По искане на ЕОЦКП компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП пълното съдържание на искането, направено от ЛУАИФ от трета държава.
8. Ако се реши, че е възможно участието и на други компетентни органи в Съюза, ЕОЦКП незабавно информира тези органи и предприема необходимото те да получат пълното искане на ЛУАИФ от трета държава.
9. Всеки от компетентните органи, участващи в процедурата, и ЕОЦКП може да поиска от ЛУАИФ от трета държава допълнителна важна информация и документи, необходими за определянето на референтна държава членка.
Искането за допълнителна информация или документи е в писмена форма, с посочени основания за неговото отправяне; то се съобщава едновременно на всички останали заинтересовани компетентни органи и на ЕОЦКП.
След като отправящият искането компетентен орган или ЕОЦКП получат допълнителната информация или документи, те незабавно изпращат тази информация или документация на всички останали заинтересовани органи и на ЕОЦКП - в зависимост от случая.
10. В срок от една седмица след получаването на искането, посочено в параграф 1, от компетентните органи, към които се е обърнало ЛУАИФ, или, когато е приложимо - от всеки друг компетентен орган в Съюза в съответствие с параграф 8, всички заинтересовани компетентни органи обменят помежду си и с ЕОЦКП становища във връзка с определянето на подходяща референтна държава членка.
11. Впоследствие всички компетентни органи съвместно определят референтната държава членка. Те правят това в срок от един месец след получаването на искането от страна на компетентните органи, избрани от ЛУАИФ от трета държава или, когато е приложимо, от друг компетентен орган в Съюза в съответствие с параграф 8.
Ако е поискана допълнителна информация, посоченият в първа алинея срок за определяне на референтна държава членка се удължава, за да бъде включен периодът между искането за допълнителна информация и документи, посочено в параграф 9, и получаването на такава информация или документи.
12. ЕОЦКП подпомага съответните компетентни органи и когато е необходимо, улеснява определянето на референтна държава членка в съответствие с член 31 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
13. Компетентният орган на държавата членка, която е определена за референтна държава членка, уведомява писмено и без излишно забавяне ЛУАИФ от трета държава за взетото решение.
14. В случай че отправящото искане ЛУАИФ от трета държава не бъде информирано в писмена форма в срок от седем дни от вземането на решение или съответните компетентни органи не са определили референтната държава членка в рамките на срока, посочен в параграф 11, първа алинея от настоящия член, отправящото искане ЛУАИФ от трета държава може да избере само своята референтна държава членка в съответствие с критериите, посочени в член 37, параграф 4, втора алинея от Директива 2011/61/ЕС.
ЛУАИФ от трета държава информира незабавно в писмена форма всички компетентни органи, към които първоначално се е обърнало, и ЕОЦКП за избора си на референтна държава членка.
15. Когато референтната държава членка, избрана от ЛУАИФ от трета държава, и референтната държава членка, определена от компетентните органи, са различни, съответните компетентни органи информират ЛУАИФ от трета държава за взетото решение - възможно най-бързо и не по-късно от два работни дни след като са били информирани за избора на ЛУАИФ съгласно параграф 14. В този случай меродавно е решението на компетентните органи.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 22 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2013 година.
REGOLAMENT TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 448/2013
tal-15 ta’ Mejju 2013
li jistabbilixxi proċedura għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza ta’ AIFM mhux mill-UE skont id-Direttiva 2011/61/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattament dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2011/61/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-8 ta’ Ġunju 2011 dwar Maniġers ta’ Fondi ta’ Investiment Alternattivi u li temenda d-Direttivi 2003/41/KE u 2009/65/KE u r-Regolamenti (KE) Nru 1060/2009 u (UE) Nru 1095/2010 (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 37(14) tagħha,
Billi:
(1)
Fis-sitwazzjoni msemmija fil-punti (b), (c)(i), (e), (f), u (g)(i) tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, iktar minn Stat Membru wieħed jistgħu jitqiesu bħala l-Istat Membru ta’ referenza possibbli ta’ maniġer mhux mill-UE ta’ fondi ta’ investiment alternattivi (AIFMs) li beħsiebu jamministra fondi ta’ investiment alternattivi (AIFs) tal-UE u skont kif jista’ jkun il-każ, jew AIFs tas-suq ġestiti minnu fl-Unjoni. F’dawn il-każijiet, l-AIFM mhux mill-UE jrid jippreżenta talba lill-awtoritajiet kompetenti ta’ dawk l-Istati Membri biex jiddeterminaw l-Istat Membru ta’ referenza tiegħu. It-talba għandha tkun akkumpanjata mill-informazzjoni u d-dokumentazzjoni kollha relevanti meħtieġa għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza għal dan l-AIFM. Għandha tiġi adottata deċiżjoni konġunta mill-awtoritajiet kompetenti kkonċernati biex jiġi ddeterminat l-Istat Membru ta’ referenza. Jeħtieġ li tiġi stabbilita proċedura li trid tiġi segwita mill-awtoritajiet kompetenti relevanti meta jiddeterminaw l-Istat Membru ta’ referenza. Filwaqt li l-għażla tal-Istat Membru ta’ referenza hija r-responsabilità konġunta tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati, l-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (AETS) imwaqqfa mir-Regolament (UE) Nru 1095/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2) għandha tiżgura li l-Istati Membri ta’ referenza kollha possibbli jkunu involuti kif xieraq fit-teħid tad-deċiżjoni u għandhom jassistu biex jintlaħaq ta’ ftehim.
(2)
Il-proċedura għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza hija differenti mill-proċedura għall-applikazzjoni għal passaport skont id-Direttiva 2011/61/UE. Ladarba l-Istat Membru ta’ referenza jkun ġie ddeterminat, l-AIFM mhux mill-UE kkonċernat irid japplika għal awtorizzazzjoni mal-awtorità kompetenti ta’ dak l-Istat Membru, billi jsegwi l-istess proċedura u soġġett għall-istess kundizzjonijiet li huma applikabbli għall-AIFMs skont l-Artikoli 7 u 8 tad-Direttiva 2011/61/UE.
(3)
Id-Direttiva 2011/61/UE tobbliga lill-Istati Membri sabiex japplikaw il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi li jittrasponu dik id-Direttiva mit-22 ta’ Lulju 2013. Għaldaqstant, mingħajr ħsara għall-att iddelegat rikjest fl-Artikolu 67(6) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament hija wkoll differita għall-istess data.
(4)
Il-miżuri pprovduti f’dan ir-Regolament hija konformi mal-opinjoni tal-Kumitat Ewropew tat-Titoli,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Proċedura għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza minn fost bosta Stati Membri ta’ referenza possibbli
1. Meta maniġer ta’ fondi ta’ investiment alternattivi (AIFM) mhux mill-UE li jkun beħsiebu jservi ta’ maniġer ta’ fondi ta’ investiment alternattivi (AIFs) mill-UE bla ma jqiegħdhom fis-suq jew li jkun beħsiebu jqiegħed fis-suq AIFs immaniġġati minnu fl-Unjoni, jippreżenta talba biex jiġi ddeterminat l-Istat Membru ta’ referenza tiegħu skont it-tieni subparagrafu tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik it-talba għandha ssir bil-miktub u għandha tkun indirizzata lil kull waħda mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri li huma Stati Membri ta’ referenza possibbli. It-talba għandha telenka l-Istati Membri ta’ referenza possibbli kollha.
2. It-talba minn AIFM mhux mill-UE għandha tinkludi l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni meħtieġa għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza.
3. Fis-sitwazzjoni msemmija fl-Artikolu 37(4)(b) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi:
(a)
indikazzjoni tal-Istati Membri fejn huma stabbiliti l-AIFs immaniġġati minn AIFM mhux mill-UE;
(b)
indikazzjoni tal-Istati Membri fejn l-assi huma ġestiti minn AIFM mhux mill-UE;
(c)
l-ammonti ta’ assi mmaniġġati minn AIFM mhux mill-UE fl-Istati Membri differenti.
4. Fis-sitwazzjoni msemmija fil-punt (c)(i) tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi:
(a)
indikazzjoni tal-Istat Membru fejn huwa stabbilit l-AIF immaniġġat minn AIFM mhux mill-UE;
(b)
indikazzjoni tal-Istati Membri fejn l-AIFM mhux mill-UE jkun beħsiebu jqiegħed l-AIF fis-suq.
5. Fis-sitwazzjonijiet imsemmija fil-punti (e) u (g)(i) tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi:
(c)
indikazzjoni tal-Istati Memrbri fejn ikunu stabbiliti l-AIFs immaniġġati minn AIFM mhux mill-UE;
(d)
deskrizzjoni tal-istrateġija għat-tqegħid is-suq li kapaċi turi l-intenzjoni tal-AIFM mhux mill-UE biex iqiegħed fis-suq ċertu AIF jew bosta AIFs fi Stat Membru partikolari jew f’bosta Stati Membri, u biex jiżviluppa tqegħid fis-suq effettiv fi Stati Membri partikolari, li tal-inqas tindika:
(i)
l-Istati Membri fejn id-distributuri (u l-AIFM f’każ ta’ awtodistribuzzjoni) ser ikunu qed jippromwovu unitajiet jew ishma ta’ AIFs, li huma mmaniġġati mill-AIFM, inkluż is-sehem mistenni, f’termini ta’ assi mmaniġġati, fil-promozzjoni globali fl-Unjoni;
(ii)
stima tan-numru mistenni ta’ investituri fil-mira b’residenza fl-Istati Membri fejn l-AIFM ikun beħsiebu jqiegħed l-AIFs tiegħu fis-suq;
(iii)
il-lingwi uffiċjali tal-Istati Membri li fihom ġew jew għandhom jiġu tradotti d-dokumenti tal-offerta u dawk promozzjonali;
(iv)
id-distribuzzjoni tal-attivitajiet ta’ tqegħid fis-suq bejn l-Istati Membri fejn l-AIFM ikun beħsiebu jqiegħed fis-suq l-AIFs tiegħu filwaqt li jikkunsidra l-prominenza u l-frekwenza partikolari tar-reklamar u r-road shows.
6. Fis-sitwazzjoni msemmija fl-Artikolu 37(4)(f) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi l-informazzjoni stipulata fil-paragrafu 5(b) ta’ dan l-Artikolu.
7. L-awtoritajiet kompetenti indirizzati minn AIFM mhux mill-UE bħala awtoritajiet kompetenti ta’ Stati Membri possibbli ta’ referenza għandhom, mal-wasla tat-talba msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, u mhux iktar tard minn tliet ijiem tax-xogħol wara l-wasla tat-talba, jikkuntattjaw lil xulxin u lill-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (AETS) biex jiddeċiedu jekk humiex involuti xi awtoritajiet kompetenti oħrajn fl-Unjoni skont l-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Fuq talba tal-AETS, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jipprovdu lill-AETS minnufih bit-talba sħiħa li ssir minn AIFM mhux mill-UE.
8. Fejn jiġi deċiż li jistgħu jkunu involuti awtoritajiet kompetenti oħrajn fl-Unjoni, l-AETS għandha tgħarrafhom minnufih u tiżgura li tintbagħtilhom it-talba sħiħa li tkun saret minn AIFM mhux mill-UE.
9. Kull awtorità kompetenti involuta fil-proċedura u l-AETS jistgħu jitolbu mingħand AIFM mhux mill-UE informazzjoni u dokumentazzjoni addizzjonali meħtieġa biex jiġi ddeterminat l-Istat Membru ta’ referenza.
Din it-talba għal iktar informazzjoni jew dokumentazzjoni għandha ssir bil-miktub, għandha tinkludi r-raġunijiet u għandha tiġi kkomunikata fl-istess ħin lill-awtoritajiet kompetenti kollha l-oħrajn u lill-AETS.
Ladarba l-awtorità kompetenti li tagħmel it-talba jew l-AETS jirċievu l-informazzjoni jew id-dokumentazzjoni addizzjonali, l-awtorità li tagħmel it-talba għandha tgħaddi dik l-informazzjoni jew dokumentazzjoni minnufih lill-awtoritajiet kompetenti kkonċernati kollha l-oħrajn u lill-AETS, skont xi jkun il-każ.
10. Fi żmien ġimgħa minn meta l-awtoritajiet ikkonċernati jew, fejn xieraq, kwalunkwe awtoritajiet kompetenti oħrajn fl-Unjoni skont il-paragrafu 8, jirċievu t-talba msemmija fil-paragrafu 1 indirizzata mill-AIFM, l-awtoritajiet kompetenti kkonċernati kollha għandhom jippreżentaw opinjoni lil xulxin u lill-AETS fir-rigward tad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza xieraq.
11. Sussegwentement, l-awtoritajiet kompetenti kollha għandhom jiddeterminaw b’mod konġunt l-Istat Membru ta’ referenza. Id-determinazzjoni għandha ssir mhux iktar tard minn xahar wara li l-awtoritajiet kompetenti identifikati minn AIFM mhux mill-UE, jew l-awtoritajiet kompetenti l-oħrajn fl-Unjoni skont il-paragrafu 8, jirċievu t-talba mill-awtoritajiet kompetenti identifikati.
Meta tintalab informazzjoni addizzjonali, il-limitu ta’ żmien imsemmi fl-ewwel subparagrafu għandu jiġi estiż sabiex jinkludi l-perjodu bejn it-talba għal informazzjoni u dokumentazzjoni addizzjonali msemmija fil-paragrafu 9 u l-wasla ta’ dik l-informazzjoni u dokumentazzjoni.
12. L-AETS għandha tassisti lill-awtoritajiet kompetenti relevanti u, fejn ikun hemm bżonn, tħaffef id-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza skont l-Artikolu 31 tar-Regolament (UE) Nru 1095/2010.
13. L-awtorità kompetenti tal-Istat Membru li huwa ddeterminat bħala l-Istat Membru ta’ referenza għandha tgħarraf bil-miktub u mingħajr dewmien żejjed lill-AIFM mhux mill-UE dwar dik id-determinazzjoni.
14. F’każ li l-AIFM mhux mill-UE li jagħmel it-talba ma jkunx mgħarraf bil-miktub fi żmien sebat ijiem dwar id-determinazzjoni jew l-awtoritajiet kompetenti relevanti ma jkunux iddeterminaw l-Istat Membru ta’ referenza fi ħdan il-limitu ta’ żmien imsemmi fl-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 11 ta’ dan l-Artikolu, l-AIFM mhux mill-UE li jagħmel it-talba jista’ jagħżel huwa stess l-Istat Membru ta’ referenza tiegħu skont il-kriterji stabbiliti fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
L-AIFM mhux mill-UE għandu jgħarraf bil-miktub minnufih lill-awtoritajiet kompetenti kollha li huwa kien oriġinarjament indirizza u lill-AETS dwar l-għażla li ħa dwar l-Istat Membru ta’ referenza.
15. Meta l-Istat Membru ta’ referenza magħżul minn AIFM mhux mill-UE u l-Istat Membru ta’ referenza ddeterminat mill-awtoritajiet kompetenti jkunu differenti, l-awtoritajiet kompetenti kkonċernati għandhom jgħarrfu lill-AIFM mhux mill-UE dwar id-determinazzjoni malajr kemm jista’ jkun, iżda mhux iktar tard minn jumejn ta’ xogħol wara li jkunu ġew mgħarrfa dwar l-għażla tal-AIFM skont il-paragrafu 14. F’dan il-każ, id-determinazzjoni għandha tirbaħ.
Artikolu 2
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament japplika mit-22 ta’ Lulju 2013.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, il-15 ta’ Mejju 2013.