РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tas-17 ta’ Diċembru 2012
dwar l-adeżjoni tal-Unjoni Ewropea għall-Protokoll dwar il-Ħarsien tal-Baħar Mediterran mit-tniġġis ikkaġunat mill-esplorazzjoni u l-isfruttament tal-blata kontinentali, qiegħ il-baħar u s-sottoswol tiegħu
(2013/5/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u partikolarment l-Artikolu 192(1), flimkien mal-Artikolu 218(6)(a) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-kunsens tal-Parlament Ewropew (1),
Billi:
(1)
Il-Konvenzjoni għall-Ħarsien tal-Baħar Mediterran mit-Tniġġis, li sussegwentement ġiet imsemmija mill-ġdid bħala l-Konvenzjoni għall-Ħarsien tal-Ambjent tal-Baħar u tar-Reġjun Kostali tal-Mediterran (“il-Konvenzjoni ta’ Barċellona”), ġiet konkluża f’isem il-Komunità Ewropea permezz tad-Deċiżjoni tal-Kunsill 77/585/KEE (2) u l-emendi għall-Konvenzjoni ta’ Barċellona ġew aċċettati permezz tad-Deċiżjoni tal-Kunsill 1999/802/KE (3).
(2)
Skont l-Artikolu 7 tal-Konvenzjoni ta’ Barċellona, il-Partijiet Kontraenti għandhom jieħdu l-miżuri kollha xierqa sabiex jipprevjenu, inaqqsu, jiġġieldu, u safejn tabilħaqq possibbli jeliminaw it-tniġġis taż-Żona tal-Baħar Mediterran ikkaġunat mill-esplorazzjoni u l-isfruttament tal-blata kontinentali, qiegħ il-baħar u s-sottoswol tiegħu.
(3)
Wieħed mill-Protokolli għall-Konvenzjoni ta’ Barċellona jittratta l-Ħarsien tal-Baħar Mediterran mit-tniġġis ikkaġunat mill-esplorazzjoni u l-isfruttament tal-blata kontinentali, qiegħ il-baħar u s-sottoswol tiegħu (“il-Protokoll Offshore”). Daħal fis-seħħ fl-24 ta’ Marzu 2011. Sal-lum, irratifikawh l-Albanija, Ċipru, il-Libja, il-Marokk, is-Sirja u t-Tuneżija. Minbarra Ċipru, xi Stati Membri oħra li huma Partijiet Kontraenti għall-Konvenzjoni ta’ Barċellona ħabbru reċentement il-ħsieb tagħhom li jirratifikaw ukoll il-Protokoll.
(4)
Huwa stmat li hemm iktar minn 200 pjattaforma offshore attivi fil-Mediterran, u aktar istallazzjonijiet qegħdin jiġu kkunsidrati. Huwa mistenni li l-attivitajiet ta’ esplorazzjoni u sfruttament tal-idrokarburi jiżdiedu wara li jiġu skoperti riżervi kbar ta’ fjuwils fossili fil-Mediterran. Minħabba l-idrodinamika speċjali tal-Mediterran, u l-fatt li huwa baħar sa ċertu punt magħluq, inċident bħal dak li sar fil-Golf tal-Messiku fl-2010 jkollu konsegwenzi immedjati, tal-waħx u li jisbqu l-fruntieri, fuq l-ekosistemi fraġli tal-baħar u tax-xtut tal-Mediterran, kif ukoll fuq l-ekonomija tar-reġjun. X’aktarx li, fiż-żmien medju, riżorsi minerali oħra li jinsabu fil-fond tal-baħar, f’qiegħ il-baħar u fis-sottoswol tiegħu, ikunu soġġetti għal attivitajiet ta’ esplorazzjoni u sfruttament.
(5)
Jekk ma jiġux indirizzati b’mod effikaċi r-riskji inerenti għal tali attivitajiet, jistgħu jiġu kompromessi serjament l-isforzi tal-Istati membri kollha li għandhom l-obbligu li jieħdu l-miżuri meħtieġa biex jiksbu u jżommu qagħda ambjentali tajba fl-ilmijiet marittimi tagħhom fil-Mediterran, kif mitlub mid-Direttiva 2008/56/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-17 ta’ Ġunju 2008 li tistabbilixxi Qafas għal Azzjoni Komunitarja fil-qasam tal-Politika tal-Ambjent Marin (Direttiva Kwadru dwar l-Istrateġija Marina) (4). Barra minn hekk, it-teħid tal-azzjoni meħtieġa jikkontribwixxi għall-ilħuq tal-impenji u r-rispett tal-obbligi li Ċipru, Franza, il-Greċja, l-Italja, Malta, is-Slovenja, Spanja u l-Unjoni nnifisha daħlu għalihom bħala Partijiet Kontraenti għall-Konvenzjoni ta’ Barċellona.
(6)
Il-Protokoll Offshore ikopri firxa wiesgħa ta’ dispożizzjonijiet li jkollhom jiġu implimentati minn livelli differenti ta’ amministrazzjoni. Filwaqt li huwa xieraq għall-Unjoni li taġixxi favur is-sikurezza tal-attiviajiet ta’ esplorazzjoni u sfruttament fil-baħar, b’kunsiderazzjoni, fost l-oħrajn, tal-probabbiltà għolja ħafna tal-effetti transkonfinali tal-problemi ambjentali li jitnisslu minn tali attivitajiet, l-Istati Membri u l-awtoritajiet kompetenti korrispondenti tagħhom għandhom ikunu responsabbli għal ċerti miżuri ddettaljati stipulati fil-Protokoll Offshore.
(7)
Il-Komunikazzjoni tal-Kummissjoni intitolata “Iffaċċjar tal-isfida tas-sikurezza tal-attivitajiet taż-żejt u l-gass fil-baħar”, adottata fit-12 ta’ Ottubru 2010, tidentifika l-ħtieġa għal kooperazzjoni internazzjonali biex tippromwovi s-sikurezza u l-kapaċitajiet ta’ reazzjoni mad-dinja kollha, u waħda mill-azzjonijiet relatati hija l-esplorazzjoni tal-potenzjal tal-konvenzjonijiet reġjonali. Hija tirrakkomanda li terġa’ tingħata spinta, f’kollaborazzjoni mill-qrib mal-Istati Membri kkonċernati, lill-proċess li jwassal għad-dħul fis-seħħ tal-Protokoll Offshore.
(8)
Fil-Konklużjonijiet tiegħu dwar is-sikurezza tal-attivitajiet ta’ żejt u gass fil-baħar adottati fit-3 ta’ Diċembru 2010, il-Kunsill iddikjara li l-Unjoni u l-Istati Membri għandhom ikomplu jaqdu rwol ċentrali fit-tiftix tal-ogħla standards possibbli ta’ sikurezza, fil-qafas ta’ inizjattivi u fora internazzjonali, kif ukoll tal-kooperazzjoni reġjonali bħal fil-Mediterran. Il-Kunsill talab ukoll lill-Kummissjoni u lill-Istati Membri sabiex jagħmlu l-aqwa użu mill-konvenzjonijiet internazzjonali eżistenti.
(9)
Fir-riżoluzzjoni tiegħu tat-13 ta’ Settembru 2011, il-Parlament Ewropew saħaq fuq l-importanza li jiddaħħal fis-seħħ, u bis-sħiħ, il-Protokoll Offshore li għadu ma ġiex irratifikat, b’attenzjoni mmirata l-iktar għall-ħarsien mit-tniġġis li jirriżulta mill-esplorazzjoni u l-isfruttament.
(10)
Wieħed mill-għanijiet tal-politika ambjentali tal-Unjoni huwa li jiġu promossi miżuri fuq il-livell internazzjonali sabiex jattakkaw problemi ambjentali reġjonali. F’dak li jirrigwarda l-Protokoll Offshore, huwa partikularment importanti li wieħed iżomm f’moħħu l-probabbiltà għolja ta’ effetti ambjentali transkonfinali fil-każ ta’ inċidenti f’baħar sa ċertu punt magħluq, bħalma hu l-Baħar Mediterran. Għaldaqstant, jaqbel li l-Unjoni tieħu l-miżuri kollha meħtieġa favur is-sikurezza tal-attivitajiet ta’ esplorazzjoni u sfruttament fil-baħar, kif ukoll favur il-ħarsien tal-ambjent marittimu fil-Baħar Mediterran.
(11)
Il-Kummissjoni qiegħda tipproponi wkoll Regolament dwar is-sikurezza tal-attivitajiet ta’ pprospettar, esplorazzjoni u produzzjoni taż-żejt u tal-gass fil-baħar (“ir-Regolament propost”).
(12)
Il-Protokoll Offshore jikkonċnerna qasam li l-liġi tal-Unjoni tkopri fil-wisa’. Dan jinkludi, pereżempju, elementi bħall-ħarsien tal-ambjent tal-baħar, il-valutazzjoni tal-impatt ambjentali, u r-responsabbiltà ambjentali. Soġġett għad-deċiżjoni finali tal-leġiżlaturi dwar ir-Regolament propost, il-Protokoll Offshore huwa konsistenti wkoll mal-għanijiet tiegħu, inkluż f’dak li jirrigwarda l-awtorizzazzjoni, il-valutazzjoni tal-impatt ambjentali, u l-ħiliet tekniċi u finanzjarji tal-operaturi.
(13)
Huwa essenzjali li tiġi żgurata kooperazzjoni mill-qrib bejn l-Istati Membri u l-istituzzjonijiet tal-Unjoni, kemm fil-proċess ta’ negozjar u ta’ konklużjoni kif ukoll fil-qadi tal-impenji li jkunu daħlu għalihom. Dan l-obbligu ta’ kooperazzjoni ġej mill-ħtieġa ta unità fir-rappreżentanza internazzjonali tal-Unjoni. Għalhekk, dawk l-Istati Membri li huma Partijiet Kontraenti għall-Konvenzjoni ta’ Barċellona għandhom jieħdu l-passi meħtieġa sabiex jiffinalizzaw il-proċeduri għar-ratifikazzjoni tal-Protokoll Offshore jew l-adeżjoni fih, jekk għadhom ma għamlux dan.
(14)
L-Unjoni għandħa għalhekk taċċedi għall-Protokoll Offshore,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
L-adeżjoni tal-Unjoni Ewropea għall-Protokoll dwar il-Ħarsien tal-Baħar Mediterran mit-tniġġis ikkaġunat mill-esplorazzjoni u l-isfruttament tal-blata kontinentali, qiegħ il-baħar u s-sottoswol tiegħu, hija b’dan approvata f’isem l-Unjoni.
It-test tal-Protokoll Offshore jinsab mehmuż ma’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 2
Il-President tal-Kunsill huwa b’dan awtorizzat jaħtar lill-persuna jew persuni bis-setgħa li jipproċedu, f’isem l-Unjoni, għad-depożitu tal-istrument ta’ approvazzjoni mal-Gvern ta’ Spanja li jassumi r-rwol ta’ Depożitarju, skont l-Artikolu 32(2) tal-Protokoll Offshore, sabiex jiġi espress il-kunsens tal-Unjoni Ewropea li tintrabat bil-Protokoll Offshore (5).
Artikolu 3
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fid-data tal-adozzjoni tagħha.
Magħmul fi Brussell, is-17 ta’ Diċembru 2012.