РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 юни 2014 година
относно договореностите за прилагане от страна на Съюза на клаузата за солидарност
(2014/415/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 222, параграф 3, първо изречение от него,
като взе предвид съвместното предложение на Европейската комисия и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
С настоящото решение се урежда прилагането от Съюза на член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) („клауза за солидарност“). То не се отнася до прилагането от страна на държавите членки на клаузата за солидарност съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС. В съответствие с Декларация (№ 37) по член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз държава членка може да избере най-подходящите средства, за да изпълни задължението си за солидарност към друга държава членка.
(2)
В съответствие с член 222, параграф 1 от ДФЕС Съюзът и неговите държави членки трябва да действат съвместно в дух на солидарност, ако държава членка е обект на терористично нападение или жертва на природно или предизвикано от човека бедствие. Действията на Съюза и на държавите членки следва да бъдат съгласувани и да се допълват взаимно в полза на всяка държава членка, която се позовава на клаузата, както и за да се избегне дублиране на усилията. Тъй като съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС държавите членки координират действията си в рамките на Съвета, за да изпълнят задълженията си за солидарност, е подходящо да се предвидят договорености за координиране в рамките на Съвета по отношение на прилагането от Съюза на клаузата за солидарност.
(3)
Договореностите за координация в рамките на Съвета следва да се основават на договореностите за интегрирана реакция на ЕС при политическа криза (ИРПК), одобрени от Съвета на 25 юни 2013 г., в които се заявява, че ИРПК ще подкрепя и договореностите за прилагане на клаузата за солидарност. Подходящо е Съветът да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално в случай на преразглеждане.
(4)
Прилагането на клаузата за солидарност от Съюза следва да почива на съществуващите инструменти, доколкото е възможно, да повишава ефективността чрез засилване на координацията и избягване на дублирането, да функционира при отсъствие на допълнителни ресурси, да осигурява на държавите членки проста и ясна среда за взаимодействие на равнището на Съюза и да зачита компетенциите на всяка институция и служба на Съюза.
(5)
Клаузата за солидарност призовава Съюза да мобилизира всички правни инструменти на негово разположение. Сред инструментите, които имат отношение, са стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз, механизмът за гражданска защита на Европейския съюз, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (1) („механизмът на Съюза“), Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2) и структурите, изградени в рамките на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО).
(6)
Обхватът на договореностите за прилагане от Съюза на клаузата за солидарност следва да бъде ясно определен.
(7)
По отношение на борбата с тероризма стратегическата рамка за действие на Съюза е зададена в Стратегията на ЕС за борба срещу тероризма. Създадени са различни правни инструменти, като инструменти за засилване на защитата на критични инфраструктури в областта на енергетиката и транспорта (3). Действия бяха предприети вследствие на съобщението на Комисията, озаглавено „Политиката на ЕС за борба с тероризма: главни постижения и бъдещи предизвикателства“, например действия за укрепване на сътрудничеството между правоприлагащите органи, за по-добро предотвратяване на радикализацията, по-специално чрез създаването на Мрежа за осведоменост по въпросите на радикализацията и ограничаването на достъпа на терористи до парични средства, както и до експлозиви (4) и химически, биологични, радиологични и ядрени (ХБРЯ) материали, както и действия за подобряване на сигурността на експлозивите.
(8)
На равнището на Съюза следва да бъде определен механизъм за задействане и механизъм за постепенно отпадане на действието на договореностите по силата на настоящото решение въз основа на политическо искане на високо равнище от засегнатата(ите) държава(и) членка(и) и с подкрепата на единно звено за контакт на равнището на Съюза.
(9)
Чрез договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да се подобри ефективността посредством засилена координация въз основа на съществуващите инструменти.
(10)
Механизмът на Съюза има за цел укрепване на сътрудничеството между държавите членки и Съюза и улесняване на координацията в областта на гражданската защита. С Решение № 1313/2013/ЕС се създава Координационен център за реагиране при извънредни ситуации (КЦРИС), който трябва да осигурява непрекъснат денонощен оперативен капацитет и подпомага държавите членки и Комисията при преследването на целите на механизма на Съюза.
(11)
Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) разполага със структури за експертна помощ по разузнавателни и военни въпроси, както и с мрежата на делегациите, които също могат да допринасят за реагирането при заплахи или бедствия на територията на държавите членки или при кризи, които имат външно измерение. В зависимост от естеството на кризата други структури и агенции на Съюза в областта на общата външна политика и политика за сигурност (ОВППС), включително ОПСО, следва да предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
(12)
Когато е необходимо и осъществимо с оглед на спешността на въпроса, договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да бъдат допълнени от приемането на правни актове или от изменение на съществуващите актове съгласно съответните разпоредби на Договорите.
(13)
Настоящото решение не се отнася до отбраната. Ако в случай на криза е необходимо да се предприеме действие от областта на ОВППС или на ОПСО, следва да се вземе решение от Съвета съгласно съответните разпоредби на Договорите.
(14)
Настоящото решение не засяга член 42, параграф 7 от Договора за Европейския съюз.
(15)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“ е поставена целта да се увеличи устойчивостта на Съюза срещу кризи и бедствия чрез редица действия, включително чрез пълно прилагане на клаузата за солидарност. Както се припомня от Съвета в заключенията му от 24 и 25 февруари 2011 г., повишаването на устойчивостта на Европа срещу кризи и бедствия е от решаващо значение за по-нататъшното укрепване на свободата, сигурността и правосъдието в Съюза.
(16)
С цел да осигури на Съюза и на неговите държави членки възможност за ефективно действие, Европейският съвет редовно трябва да прави оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът. При поискване от Европейския съвет следва да бъдат представени доклади относно специфични заплахи.
(17)
В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
(18)
На 22 ноември 2012 г. Европейският парламент прие Резолюция 2012/2223, озаглавена „Клаузите за обща отбрана и солидарност на ЕС: политическо и оперативно измерение“.
(19)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(20)
Тъй като целта на настоящото решение, а именно прилагането на клаузата за солидарност от страна на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен във въпросния член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Обща цел и предмет
1. С настоящото решение се създават правила и процедури за прилагане от Съюза на разпоредбата на член 222 от ДФЕС („клауза за солидарност“).
2. С цел да се гарантират съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза и на държавите членки координацията на политическо равнище на реакцията при позоваване на клаузата се извършва от Съвета посредством Договореностите за ИРПК. Подкрепата за прилагането на ИРПК се осигурява от Генералния секретариат на Съвета, Комисията и ЕСВД.
3. Договореностите на равнището на Съюза се основават на съществуващите механизми в Съвета, Комисията, ЕСВД и агенциите на Съюза за предоставяне на информация и подкрепа. Когато е подходящо, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) и ЕСВД участват чрез инициативи и предоставяне на съответна информация и подкрепа в границите на сферата на компетентност на ВП.
4. Съответните инструменти на Съюза и договореностите за ИРПК следват предвидените за всеки от тях процедури и могат да бъдат задействани преди задействането и след постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение.
5. Чрез договореностите съгласно настоящото решение се подобрява ефективността благодарение на по-добрата координация на реакцията на Съюза и държавите членки.
Член 2
Обхват
1. В случай на терористично нападение или природно или предизвикано от човека бедствие, независимо от това дали е породено на територията на държавите членки или извън нея, настоящото решение се прилага:
а)
на територията на държавите членки, за които се прилагат Договорите, което означава земната площ, вътрешните води и въздушното пространство;
б)
когато засягат инфраструктура (като намиращи се в морето съоръжения за добив на нефт и газ), разположена в териториалните морски води, изключителната икономическа зона или континенталния шелф на държава членка.
Когато използва тези договорености съгласно настоящото решение, и най-вече при мобилизиране на инструментите на негово разположение, Съюзът е обвързан от международното право и не засяга правата на държавите, които не са членки на ЕС.
2. Настоящото решение не се отнася до отбраната.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„бедствие“ означава всяка ситуация, която има или може да има тежки последици за населението, околната среда или имуществото, включително културното наследство;
б)
„терористично нападение“ означава терористично престъпление, както е определено в Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета (5);
в)
„криза“ означава бедствие или терористично нападение, чието въздействие или политическа значимост са толкова съществени, че се налага своевременно координиране на политиката и реакция на политическо равнище от Съюза;
г)
„реакция“ означава всяко действие, предприето в случай на бедствие или терористично нападение, за преодоляване на непосредствените неблагоприятни последици от него.
Член 4
Позоваване на клаузата за солидарност
1. В случай на бедствие или терористично нападение засегнатата държава членка може да се позове на клаузата за солидарност, ако след като е използвала възможностите, предлагани от съществуващите средства и механизми на национално равнище и на равнището на Съюза, прецени, че кризата очевидно надвишава способностите за реагиране, с които разполага.
2. Политическите органи на засегнатата държава членка отнасят своето позоваване до председателството на Съвета. Позоваването се отнася и до председателя на Европейската комисия чрез КЦРИС.
Член 5
Договорености за реакция на равнището на Съюза
1. След като е налице позоваване на клаузата за солидарност, Съветът осигурява политическата и стратегическата насока на реакцията на Съюза на позоваването на клаузата за солидарност, като отчита в пълна степен правомощията на Комисията и на ВП. За тази цел председателството на Съвета незабавно задейства договореностите за ИРПК, в случай че това вече не е направено, и по този начин информира всички държави членки, че има позоваване на клаузата за солидарност.
2. Едновременно с това, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП:
а)
определят всички инструменти на Съюза, които имат отношение и които най-добре могат да допринесат за реакцията при кризата, включително специфични за сектора, оперативни, политически или финансови инструменти и структури, и предприемат всички необходими мерки, предвидени в тези инструменти;
б)
набелязват военните способности, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата с подкрепата на Военния секретариат на ЕС;
в)
определят и предлагат използването на правни инструменти и ресурси, попадащи в сферата на компетентност на агенциите на Съюза, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата;
г)
консултират Съвета дали съществуващите инструменти са достатъчно средство за подпомагане на засегната държава членка след позоваването на клаузата за солидарност;
д)
изготвят редовно интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ, за да предоставят информация и да оказват подкрепа за координацията и вземането на решения на политическо равнище в Съвета, в съответствие с член 6 от настоящото решение.
3. Когато е подходящо, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП представят на Съвета предложение, по-специално по отношение на:
а)
решение относно извънредни мерки, които не са предвидени в действащите инструменти;
б)
искания за военни способности, които надхвърлят съществуващите договорености в областта на гражданската защита; или
в)
мерки в подкрепа на бързата реакция от страна на държавите членки.
4. Посредством договореностите за ИРПК председателството на Съвета осигурява съгласуваност при работата в Съвета и цялостна реакция на политическо равнище на Съюза, включително относно разработването и актуализирането на предложения за действие, при зачитане на правото на инициатива на Комисията и на ВП в техните сфери на компетентност. В тази си дейност председателството се подпомага и получава експертни съвети от Генералния секретариат на Съвета, Комисията, ЕСВД и в случай на терористични нападения от координатора на ЕС за борбата с тероризма. В зависимост от естеството на кризата структурите и агенциите на Съюза в областта на ОВППС/ОПСО предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
5. Председателството на Съвета информира председателя на Европейския съвет и председателя на Европейския парламент относно позоваването на клаузата за солидарност, както и за други важни събития.
6. При позоваване на клаузата за солидарност КЦПИС действа като централна, денонощно действаща точка за контакт на равнището на Съюза с компетентните органи на държавите членки и други заинтересовани страни, без да се засягат поетите отговорности в рамките на Комисията и от ВП, нито съществуващите информационни мрежи. КЦПИС ще подпомогне изготвянето на интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ в сътрудничество със Ситуационната зала на ЕС и други кризисни центрове на Съюза в съответствие с член 6 от настоящото решение.
Член 6
Интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ
Интегрираните доклади за наблюдение на ситуацията и анализ се изготвят в съответствие с конкретните нужди на политическо равнище на Съюза, набелязани от председателството на Съвета, и дават възможност за стратегически преглед на ситуацията в рамките на Съвета съобразно договореностите за ИРПК. В такива доклади се включва валидиран принос, направен на доброволен принцип от държавите членки, Комисията, ЕСВД и от съответните агенции на Съюза, както и от съответните международни организации. В случай на позоваване, което е свързано с терористични нападения, оценката на разузнавателните данни и информацията на разузнавателните служби се разглеждат отделно посредством съществуващите канали за това.
Член 7
Постепенно отпадане
Постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение следва процедурата, предвидена в член 4, параграф 2. Веднага щом прецени, че е отпаднала необходимостта от активиране на клаузата за солидарност, държавата членка, която се е позовала на клаузата, съобщава за това.
Член 8
Оценка на заплахите на равнището на Съюза
1. За да прави редовна оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът, Европейският съвет може да поиска от Комисията, ВП и агенциите на Съюза да представят доклади относно специфични заплахи, когато е подходящо.
2. Освен ако Европейският съвет е предвидил друго, тези доклади се основават единствено на съществуващите оценки на заплахите, обобщени от съответните институции, органи и агенции на Съюза в рамките на действащите договорености, както и на информацията, предоставена на доброволен принцип от държавите членки, като се избягва дублиране на усилията. Когато е подходящо, в изготвянето на такива доклади участва и координаторът на ЕС за борбата с тероризма. В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
Член 9
Преглед
1. Договореностите в настоящото решение подлежат на периодичен преглед съобразно идентифицираните потребности и във всички случаи в рамките на 12 месеца след прекратяването на позоваването, за да се гарантира, че са формулирани съответните изводи и се предприемат подходящи мерки. Прегледът се извършва от Съвета въз основа на съвместен доклад, изготвен от Комисията и от ВП.
2. Настоящото решение може да бъде преразгледано, когато е подходящо. В този случай и в съответствие с член 222, параграф 3 от ДФЕС Съветът се подпомага от Комитета по политика и сигурност и от постоянния комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност.
3. Когато е подходящо, Съветът може да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално за да отговори на потребностите, набелязани от Съвета в контекста на прегледа или след преразглеждане на настоящото решение.
Член 10
Финансови последици
Финансовите ресурси, необходими за прилагането на настоящото решение, се мобилизират в рамките на договорените ограничения за годишни разходи и в съответствие с обхвата на действащите правни инструменти на Съюза, при зачитане на годишните тавани, установени в многогодишната финансова рамка.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Люксембург на 24 юни 2014 година.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tal-24 ta' Ġunju 2014
dwar l-arranġamenti għall-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà
(2014/415/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-ewwel sentenza tal-Artikolu 222(3) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta konġunta tal-Kummissjoni Ewropea u tar-Rappreżentant Għoli tal-Unjoni għall-Affarijiet Barranin u l-Politika ta' Sigurtà,
Billi:
(1)
Din id-Deċiżjoni tikkonċerna l-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-Artikolu 222 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE) (“il-klawżola ta' solidarjetà”). Ma tikkonċernax l-implimentazzjoni mill-Istati Membri tal-klawżola ta' solidarjetà skont l-Artikolu 222(2) TFUE. Skont id-Dikjarazzjoni (Nru 37) dwar l-Artikolu 222 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, Stat Membru jista' jagħżel il-mezz l-aktar xieraq biex jissodisfa l-obbligu tiegħu ta' solidarjetà lejn Stat Membru ieħor.
(2)
Skont l-Artikolu 222(1) TFUE, l-Unjoni u l-Istati Membri għandhom jaġixxu b'mod konġunt fi spirtu ta' solidarjetà jekk Stat Membru jkun l-oġġett ta' attakk terroristiku jew il-vittma ta' diżastru naturali jew ikkaġunat mill-bniedem. Għall-benefiċċju ta' kwalunkwe Stat Membru li jinvoka l-klawżola ta' solidarjetà u biex ikunu evitati sforzi doppji, għandhom jitfittxu l-koerenza u l-komplementarjetà tal-azzjoni tal-Unjoni u tal-Istati Membri. Peress li l-Istati Membri għandhom jikkoordinaw bejniethom fil-Kunsill sabiex josservaw l-obbligi tagħhom ta' solidarjetà skont l-Artikolu 222(2) TFUE, huwa xieraq li jkun hemm arranġamenti għal koordinazzjoni fil-Kunsill fir-rigward tal-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà.
(3)
L-arranġamenti għall-koordinazzjoni fil-Kunsill għandhom jibbażaw fuq l-Arranġamenti tal-UE għal Rispons Integrat waqt Kriżijiet Politiċi (IPCR), approvati mill-Kunsill fil-25 ta' Ġunju 2013, li jiddikjaraw li l-IPCR għandu jappoġġa wkoll l-arranġamenti għall-implimentazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà. Ikun xieraq li l-Kunsill jadatta l-arranġamenti tal-IPCR, b'mod partikolari fil-każ ta' rieżami.
(4)
L-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' dolidarjetà għandha tibbaża kemm jista' jkun fuq strumenti eżistenti, għandha żżid l-effikaċja billi ttejjeb il-koordinazzjoni u tevita d-duplikazzjoni, għandha tiffunzjona abbażi ta' ebda riżorsi addizzjonali, għandha tipprovdi interfaċċa sempliċi u ċara fuq il-livell tal-Unjoni lill-Istati Membri, u għandha tirrispetta l-kompetenzi mogħtija lil kull istituzzjoni u servizz tal-Unjoni.
(5)
Il-klawżola ta' solidarjetà titlob sabiex l-Unjoni timmobilizza l-istrumenti kollha għad-dispożizzjoni tagħha. L-istrumenti rilevanti jinkludu l-Istrateġija ta' Sigurtà Interna għall-Unjoni Ewropea, il-Mekkaniżmu tal-Unjoni Ewropea għall-Protezzjoni Ċivili stabbilit bid-Deċiżjoni Nru 1313/2013/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (1) (“il-Mekkaniżmu tal-Unjoni”), id-Deċiżjoni Nru 1082/2013/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2) u l-istrutturi żviluppati fil-qafas tal-Politika ta' Sigurtà u ta' Difiża Komuni (PSDK).
(6)
Il-kamp ta' applikazzjoni tal-arranġamenti għall-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà jeħtieġ jiġi identifikat b'mod ċar.
(7)
Fir-rigward tal-ġlieda kontra t-terroriżmu, il-qafas strateġiku għall-azzjoni tal-Unjoni hija l-Istrateġija tal-Unjoni Ewropea għal Kontra t-Terroriżmu. Diversi strumenti bħal strumenti li jsaħħu l-protezzjoni tal-infrastrutturi kritiċi fl-enerġija u t-trasport (3) huma implimentati. Ittieħdu wkoll azzjonijiet li jimxu mal-Komunikazzjoni tal-Kummissjoni intitolata “Il-linja politika tal-UE Kontra t-Terroriżmu: il-kisbiet ewlenin u l-isfidi tal-futur” pereżempju azzjonijiet biex itejbu l-kooperazzjoni bejn l-awtoritajiet tal-infurzar tal-liġi, isaħħu l-prevenzjoni tar-radikalizzazzjoni, b'mod partikolari billi jitwaqqaf Netwerk Ewropew għas-Sensibilizzazzjoni tar-Radikalizzazzjoni, u jillimitaw l-aċċess tat-terroristi għal fondi kif ukoll għal splussivi u materjali kimiċi, bijoloġiċi, radjoloġiċi u nukleari (4), kif ukoll azzjonijiet li jtejbu s-sigurtà tal-isplussivi.
(8)
Jeħtieġ li jiġi definit mekkaniżmu tal-invokazzjoni u mekkaniżmu tal-eliminazzjoni gradwali għall-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni fil-livell tal-Unjoni, abbażi ta' talba politika ta' livell għoli mill-Istat Membru kkonċernat u appoġġat minn punt ta' dħul uniku fil-livell tal-Unjoni.
(9)
L-arranġamenti ta' rispons fil-livell tal-Unjoni għandhom itejbu l-effikaċja permezz ta' koordinazzjoni msaħħa mibnija fuq strumenti eżistenti.
(10)
Il-Mekkaniżmu tal-Unjoni għandu l-għan li jsaħħaħ il-kooperazzjoni bejn l-Istati Membri u l-Unjoni u li jiffaċilita l-koordinazzjoni fil-qasam tal-protezzjoni ċivili. Id-Deċiżjoni Nru 1313/2013/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill stabbilixxiet iċ-Ċentru għal Rispons ta' Emerġenza (l-“ERCC”) li għandu jiżgura kapaċità operattiva fuq bażi ta' 24/7 u jservi lill-Istati Membri u lill-Kummissjoni fil-kisba tal-objettivi tal-Mekkaniżmu tal-Unjoni.
(11)
Is-Servizz Ewropew għall-Azzjoni Esterna (SEAE) għandu għad-dispożizzjoni tiegħu strutturi mogħnija b'intelligence u b'kompetenza esperta militari, kif ukoll in-netwerk tad-Delegazzjonijiet li jistgħu wkoll jikkontribwixxu fir-rispons għal theddid jew diżastri fit-territorju tal-Istati Membri jew għal kriżijiet b'dimensjoni esterna. Skont il-kriżi, strutturi oħra u aġenziji tal-Unjoni fil-qasam tal-Politika Estera u ta' Sigurtà Komuni (PESK) inkluż il-PSDK għandhom jipprovdu, kif xieraq, kontribuzzjonijiet f'konformità mad-dispożizzjonijiet rilevanti tal-liġi tal-Unjoni.
(12)
Fejn meħtieġ u prattiku fid-dawl tal-urġenza, l-arranġamenti għar-reazzjoni fil-livell tal-Unjoni għandhom ikunu kkumplimentati bl-adozzjoni tal-atti legali jew bl-emenda tal-atti eżistenti skont id-dispożizzjonijiet rilevanti tat-Trattati.
(13)
Din id-Deċiżjoni mhu ser ikollha l-ebda implikazzjonijiet ta' difiża. Fil-każ li kriżi teħtieġ azzjoni tal-PESK jew tal- PSDK, għandha tittieħed deċiżjoni mill-Kunsill skont id-dispożizzjonijiet rilevanti tat-Trattati.
(14)
Din id-Deċiżjoni hi mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 42(7) tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea.
(15)
Il-Komunikazzjoni tal-Kummissjoni intitolata “Strateġija tas-Sigurtà Interna tal-UE fl-Azzjoni: Ħames passi lejn Ewropa” aktar sikura tistabbilixxi l-għan li tiżdied ir-reżiljenza tal-Unjoni għal kriżijiet u diżastri permezz ta' għadd ta' azzjonijiet li jinkludu l-użu sħiħ tal-klawżola ta' solidarjetà. Kif kien fakkar il-Kunsill fil-Konklużjonijiet tiegħu tal-24 u 25 ta' Frar 2011, iż-żieda tar-reżiljenza tal-Ewropa għal kriżijiet u diżastri hija kruċjali biex ikomplu jissaħħu l-libertà, is-sigurtà u l-ġustizzja fl-Unjoni.
(16)
Il-Kunsill Ewropew għandu jivvaluta b'mod regolari t-theddid kontra l-Unjoni sabiex l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha jkunu jistgħu jieħdu azzjoni effettiva. Fuq talba mill-Kunsill Ewropew, għandhom jiġu mfassla rapporti dwar theddid speċifiku.
(17)
Skont il-punt (a) tal-Artikolu 346(1) TFUE, l-ebda Stat Membru ma huwa obbligat jagħti tagħrif li l-kxif tiegħu jikkunsidrah li jmur kontra l-interessi vitali tas-sigurtà tiegħu.
(18)
Fit-22 ta' Novembru 2012, il-Parlament Ewropew adotta r-Riżoluzzjoni 2012/2223, intitolata “Il-klawżoli ta' difiża reċiproka u ta' solidarjetà tal-UE: dimensjonijiet politiċi u operattivi”.
(19)
Din id-Deċiżjoni tirrispetta d-drittijiet fundamentali u tosserva l-prinċipji rikonoxxuti mill-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea u għandha tiġi applikata skont dawk id-drittijiet u l-prinċipji.
(20)
Ladarba l-għanijiet ta' din id-Deċiżjoni, jiġifieri l-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà, ma jistgħux jintlaħqu biżżejjed mill-Istati Membri, iżda jistgħu, minħabba raġunijiet ta' skala u effetti tal-azzjoni, jinkisbu aħjar fuq livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista' tadotta miżuri, skont il-prinċipju tas-sussidjarjetà kif stipulat fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. Skont il-prinċipju tal-proporzjonalità, kif stabbilit fl-istess Artikolu, din id-Deċiżjoni ma tmurx lil hinn minn dak li hu meħtieġ biex jintlaħqu dawk l-għanijiet.
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Għan ġenerali u suġġett
1. Din id-Deċiżjoni tistabbilixxi r-regoli u l-proċeduri għall-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-Artikolu 222 TFUE(“il-klawżola ta' solidarjetà”).
2. Biex ikunu żgurati l-koerenza u l-komplementarjetà tal-azzjoni tal-Unjoni u tal-Istati Membri, il-koordinazzjoni fuq il-livell politiku tar-rispons għall-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà għandha ssir mill-Kunsill, bl-użu tal-arranġamenti tal- IPCR. L-appoġġ għat-tħaddim tal-arranġamenti tal-IPCR għandu jiġi pprovdut mis-Segretarjat Ġenerali tal-Kunsill (SĠK), mill-Kummissjoni u mis-SEAE.
3. L-arranġamenti fuq il-livell tal-Unjoni għandhom ikunu bbażati fuq mekkaniżmi eżistenti fil-Kunsill, fil-Kummissjoni, fis-SEAE u fl-aġenziji tal-Unjoni biex jipprovdu informazzjoni u appoġġ. Ir-Rappreżentant Għoli tal-Unjoni għall-Affarijiet Barranin u l-Politika ta' Sigurtà u s-SEAE għandhom jikkontribwixxu, fejn ikun rilevanti, billi jieħdu inizjattivi u jipprovdu informazzjoni rilevanti u appoġġ fil-qasam tal-kompetenza tar-RGħ.
4. L-istrumenti rilevanti tal-Unjoni u l-arranġamenti tal-IPCR għandhom isegwu l-proċeduri tagħhom stess u jistgħu jkunu attivi qabel l-invokazzjoni u wara t-tmiem tar-rispons skont din id-Deċiżjoni.
5. L-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni għandhom itejbu l-effiċjenza permezz ta' koordinazzjoni mtejba bejn ir-risponsi tal-Unjoni u tal-Istati Membri.
Artikolu 2
Kamp ta' applikazzjoni
1. Fil-każ ta' attakk terroristiku jew diżastru naturali jew ikkaġunat mill-bniedem, irrispettivament jekk dawn joriġinawx ġewwa jew barra t-territorju tal-Istati Membri, din id-Deċiżjoni għandha tapplika:
(a)
fit-territorju tal-Istati Membri li għalih japplikaw it-Trattati, jiġifieri l-art, l-ilmijiet interni, il-baħar territorjali u l-ispazju tal-ajru.
(b)
meta jaffettwaw infrastruttura (bħal stallazzjonijiet taż-żejt u tal-gass 'il barra mill-kosta) li tinsab fil-baħar territorjali, iż-żona ekonomika esklużiva jew il-blata kontinentali ta' Stat Membru.
Meta tirrikorri għall-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni, u b'mod partikolari meta timmobilizza l-istrumenti għad-dispożizzjoni tagħha, l-Unjoni għandha tkun marbuta bid-dritt internazzjonali u ma għandhiex tidħol fl-ambitu tad-drittijiet ta' pajjiżi mhux Stati Membri.
2. Din id-Deċiżjoni ma għandha l-ebda implikazzjonijiet ta' difiża.
Artikolu 3
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta' din id-Deċiżjoni, japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(a)
“diżastru” tfisser kwalunkwe sitwazzjoni li jkollha jew li jista' jkollha impatt sever fuq in-nies, l-ambjent jew il-proprjetà, inkluż il-wirt kulturali;
(b)
“attakk terroristiku” tfisser reat terroristiku kif definit fid-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2002/475/ĠAI (5);
(c)
“kriżi” tfisser diżastru jew attakk terroristiku b'impatt jew sinifikat politiku tant mifrux li jirrikjedi koordinazzjoni ta' politika fil-ħin u rispons fuq il-livell politiku tal-Unjoni;
(d)
“rispons” tfisser kwalunkwe azzjoni meħuda fil-każ ta' diżastru jew attakk terroristiku li tindirizza l-konsegwenzi ħżiena immedjati tiegħu.
Artikolu 4
Invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà
1. Fil-każ ta' diżastru jew attakk terroristiku, l-Istat Membru affettwat jista' jinvoka l-klawżola ta' solidarjetà jekk, wara li jkun uża l-possibbiltajiet offruti bil-mezzi u l-istrumenti eżistenti, fuq il-livell nazzjonali u tal-Unjoni, iqis li huwa ċar li l-kapaċitajiet ta' rispons disponibbli għalih ma jistgħux ilaħħqu mal-kriżi.
2. L-awtoritajiet politiċi tal-Istat Membru affettwat għandhom jindirizzaw l-invokazzjoni tagħhom lill-Presidenza tal-Kunsill. L-invokazzjoni għandha wkoll tkun indirizzata lill-President tal-Kummissjoni Ewropea permezz taċ-Ċentru għal Rispons ta' Emerġenza (ERCC).
Artikolu 5
Arranġamenti ta' rispons fuq il-livell tal-Unjoni
1. Ladarba tkun ġiet invokata l-klawżola ta' solidarjetà, il-Kunsill għandu jiżgura d-direzzjoni politika u strateġika tar-rispons tal-Unjoni għall-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà, waqt li jikkunsidra bis-sħiħ il-kompetenzi tal-Kummissjoni u tar-RGħ. Għal dak il-għan, il-Presidenza tal-Kunsill għandha minnufih tattiva l-arranġamenti tal-IPCR jekk ma jkunux qed jintużaw diġà, u b'hekk tgħarraf lill-Istati Membri kollha bl-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà.
2. Fl-istess ħin, u f'konformità mal-Artikolu 1(3), il-Kummissjoni, u r-RGħ, għandhom:
(a)
jidentifikaw l-istrumenti rilevanti kollha tal-Unjoni li jistgħu jikkontribwixxu l-aħjar għar-rispons għall-kriżi, inklużi strumenti u strutturi speċifiċi għas-settur, operazzjonali, ta' politika jew finanzjarji, u jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa previsti minn dawk l-istrumenti;
(b)
jidentifikaw il-kapaċitajiet militari li jistgħu jikkontribwixxu l-aħjar għar-rispons għall-kriżi bl-appoġġ tal-Persunal Militari tal-UE;
(c)
jidentifikaw u jipproponu l-użu ta' strumenti u riżorsi fl-ambitu tal-kompetenza tal-aġenziji tal-Unjoni u li jistgħu jikkontribwixxu l-aħjar għar-rispons għall-kriżi;
(d)
jagħtu parir lill-Kunsill dwar jekk l-istrumenti eżistenti humiex mezz suffiċjenti biex jgħinu lill-Istat Membru affettwat wara l-invokazzjoni tal-Klawżola;
(e)
jipproduċu regolarment rapporti dwar għarfien u analiżi integrati tas-sitwazzjoni biex jinfurmaw u jappoġġaw il-koordinazzjoni u t-teħid tad-deċiżjonijiet fil-livell politiku fil-Kunsill f'konformità mal-Artikolu 6 ta' din id-Deċiżjoni.
3. Fejn ikun adatt, u f'konformità mal-Artikolu 1(3), il-Kummissjoni u r-RGħ, għandhom iressqu proposti lill-Kunsill, b'mod partikolari fejn jikkonċerna:
(a)
deċiżjonijiet dwar miżuri eċċezzjonali mhux previsti minn strumenti eżistenti;
(b)
talbiet għal kapaċitajiet militari li jmorru lil hinn mill-arranġamenti eżistenti dwar il-protezzjoni ċivili; jew
(c)
miżuri b'appoġġ ta' rispons rapidu mill-Istati Membri.
4. Meta tuża l-arranġamenti tal-IPCR, il-Presidenza tal-Kunsill għandha tiżgura l-koerenza tal-ġestjoni mill-Kunsill u r-rispons globali fuq il-livell politiku tal-Unjoni, inkluż dak li jikkonċerna l-iżvilupp u l-aġġornament ta' proposti għal azzjoni, filwaqt li jiġi rrispettat id-dritt ta' inizjattiva tal-Kummissjoni u r-RGħ fl-oqsma ta' kompetenza tagħhom. Meta tagħmel hekk, il-Presidenza għandu jkollha l-appoġġ u l-pariri tas-SĠK, il-Kummissjoni u s-SEAE, u fil-każ ta' attakki terroristiċi, tal-Koordinatur tal-UE għall-Ġlieda Kontra t-Terroriżmu. Skont il-kriżi, strutturi u aġenziji tal-Unjoni fil-qasam tal-PESK/PSDK għandhom jipprovdu, kif ikun xieraq, kontributi skont id-dispożizzjonijiet rilevanti tal-liġi tal-Unjoni.
5. Il-Presidenza tal-Kunsill ser tgħarraf lill-President tal-Kunsill Ewropew u lill-President tal-Parlament Ewropew bl-invokazzjoni tal-klawżola taż solidarjetà u bi kwalunkwe żviluppi importanti.
6. Fuq l-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà, l-ERCC għandu jaġixxi bħala l-punt ta' kuntatt ċentrali 24/7 fil-livell tal-Unjoni mal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri u partijiet interessati oħra, mingħajr preġudizzju għar-responsabbiltajiet eżistenti fi ħdan il-Kummissjoni u r-RGħ u n-netwerks eżistenti ta' informazzjoni. L-ERCC għandu jiffaċilita l-produzzjoni tar-rapporti tal-Għarfien u ta' Analiżi Integrati tas-Sitwazzjoni (ISAA), f'kollaborazzjoni maċ-Ċentru ta' Sitwazzjonijiet tal-UE u ċ-ċentri ta' kriżi oħra tal-Unjoni f'konformità mal-Artikolu 6 ta' din id-Deċiżjoni.
Artikolu 6
Rapporti dwar Għarfien u Analiżi Integrati tas-Sitwazzjoni
Ir-rapporti tal-ISAA għandhom jitfasslu apposta għall-ħtiġijiet tal-livell politiku tal-Unjoni kif iddefinit mill-Presidenza tal-Kunsill u għandhom jippermettu perspettiva strateġika tas-sitwazzjoni fil-Kunsill skont l-arranġamenti tal-IPCR. Tali rapporti għandhom jiġbru flimkien kontribuzzjonijiet ivvalidati mogħtija għad-dispożizzjoni volontarjament mill-Istati Membri, il-Kummissjoni, is-SEAE u l-aġenziji rilevanti tal-Unjoni, kif ukoll minn organizzazzjonijiet internazzjonali rilevanti. Fil-każ ta' invokazzjoni li tikkonċerna attakki terroristiċi, valutazzjonijiet ta' intelligence u għoti ta' tagħrif ser jiġu ttrattati separatament bil-mezzi eżistenti.
Artikolu 7
Eliminazzjoni gradwali
L-eliminazzjoni gradwali tar-rispons taħt din id-Deċiżjoni għandha ssegwi l-istess proċedura prevista fl-Artikolu 4(2). L-Istat Membru li jkun invoka l-klawżola ta' solidarjetà għandu jindika, dlonk kif iqis dan, li ma hemmx aktar ħtieġa li l-invokazzjoni tinżamm attiva.
Artikolu 8
Valutazzjoni tat-theddid fuq il-livell tal-Unjoni
1. Sabiex jivvaluta b'mod regolari t-theddid li taffaċċja l-Unjoni, il-Kunsill Ewropew jista' jitlob lill-Kummissjoni, lir-RGħ u l-aġenziji tal-Unjoni, fejn rilevanti, biex jipproduċu rapporti dwar theddid speċifiku.
2. Sakemm ma jkunx stipulat mod ieħor mill-Kunsill Ewropew, kwalunkwe rapport bħal dan għandu jkun ibbażat biss fuq valutazzjonijiet ta' theddid disponibbli miġbura minn istituzzjonijiet, korpi u aġenziji tal-Unjoni rilevanti skont l-arranġamenti eżistenti, u fuq informazzjoni pprovduta b'mod volontarju mill-Istati Membri, filwaqt li jiġu evitati l-isforzi doppji. Fejn ikun rilevanti, il-Koordinatur tal-UE għall-Ġlieda Kontra t-Terroriżmu għandu jkun assoċjat mat-tħejjija ta' dawn ir-rapporti. Skont il-punt (a) tal-Artikolu 346(1) TFUE, l-ebda Stat Membru ma għandu jkun obbligat li jagħti tagħrif li jikkunsidra li l-kxif tiegħu jmur kontra l-interessi essenzjali tas-sigurtà tiegħu.
Artikolu 9
Rieżami
1. L-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni għandhom jiġu rieżaminati perjodikament skont ħtiġijiet identifikati, u fi kwalunkwe każ fi żmien 12-il xhar wara t-tmiem tal-invokazzjoni biex ikun żgurat li t-tagħlimiet rilevanti jiġu identifikati u indirizzati. Dan ir-rieżami għandu jsir fil-Kunsill abbażi ta' rapport konġunt imħejji mill-Kummissjoni u r-RGħ.
2. Fejn ikun xieraq, din id-Deċiżjoni tista' tiġi riveduta. F'dak il-każ, u f'konformità mal-Artikolu 222(3) TFUE, il-Kunsill għandu jkun megħjun mill-Kumitat Politiku u ta' Sigurtà u l-Kumitat Permanenti għall-Kooperazzjoni Operattiva dwar is-Sigurtà Interna.
3. Fejn ikun xieraq, il-Kunsill jista' jadatta l-arranġamenti tal-IPCR, b'mod partikolari biex jindirizza ħtiġijiet identifikati mill-Kunsill fil-kuntest tar-rieżami jew wara reviżjoni ta' din id-Deċiżjoni.
Artikolu 10
Implikazzjonijiet finanzjarji
Ir-riżorsi finanzjarji meħtieġa għall-implimentazzjoni ta' din id-Deċiżjoni għandhom jiġu mobilizzati fil-limiti miftiehma tan-nefqa annwali u skont il-kamp ta' applikazzjoni tal-istrumenti eżistenti tal-Unjoni filwaqt li jirrispettaw il-limiti massimi annwali tal-qafas finanzjarju pluriennali.
Artikolu 11
Dħul fis-seħħ
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tagħha f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Magħmul fil-Lussemburgu, l-24 ta' Ġunju 2014.