РЕГЛАМЕНТ (ЕС, ЕВРАТОМ) № 883/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 септември 2013 година
относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 325 от него, във връзка с Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106а от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Институциите на Съюза и държавите-членки придават голямо значение на защитата на финансовите интереси на Съюза и на борбата срещу измамите, корупцията и всички останали незаконни дейности, засягащи тези интереси. Отговорността на Комисията в това отношение е тясно свързана с нейното задължение да изпълнява бюджета в съответствие с член 317 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), като значението на действията за тази цел се потвърждава в член 325 от ДФЕС.
(2)
Всички налични средства следва да бъдат използвани пълноценно за постигането на тази цел, особено в контекста на поетите от Съюза отговорности по разследването, като следва да се поддържат текущото разпределение и балансът на отговорностите между Съюза и държавите-членки.
(3)
С цел укрепване на наличните средства за борба с измамите, като се зачита принципът на автономия на вътрешната организация на всяка институция, чрез Решение 1999/352/ЕО, ЕОВС, Евратом (3), Комисията създаде Европейската служба за борба с измамите („Службата“) като една от собствените си служби, която да поеме задължението да провежда административни разследвания за измама. Комисията дава на Службата пълна независимост да упражнява функциите си за разследване. В Решение 1999/352/ЕО, ЕОВС, Евратом е предвидено, че за целите на разследванията Службата упражнява правомощията, дадени ѝ от правото на Съюза.
(4)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета (4) беше приет с цел регламентиране на разследванията, провеждани от Службата. С цел повишаване ефективността на разследващите дейности на Службата и предвид оценките, направени от институциите на Съюза за дейностите на Службата, по-специално Доклада на Комисията за оценка от април 2003 г. и специални доклади № 1/2005 (5) и № 2/2011 (6) на Сметната палата относно управлението на Службата, не е необходимо да се преработва настоящата правна рамка.
(5)
Мандатът на Службата следва да обхваща провеждането на разследвания в рамките на институциите, органите, службите и агенциите, създадени от или на основание на Договорите („институции, органи, служби и агенции“) и упражняването на правомощието за разследване, предоставено на Комисията със съответните актове на Съюза, както и предоставянето на помощ от Комисията на държавите-членки при организирането на тясно и редовно сътрудничество между техните компетентни органи. Службата следва да допринася и за създаването и разработването на методи за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, въз основа на оперативната си практика в тази област.
(6)
Задълженията на създадената от Комисията Служба се простират и извън защитата на финансовите интереси, като включват всички дейности за предпазване на Съюза от неправомерни прояви, които е вероятно да доведат до административни или наказателни производства.
(7)
Настоящият регламент следва да се прилага, без да засяга по-широките мерки за защита, които могат да бъдат породени от разпоредбите на Договорите.
(8)
Предвид нуждата от засилване на борбата срещу измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, Службата следва да е в състояние да провежда вътрешни разследвания във всички институции, органи, служби и агенции.
(9)
В контекста на външните разследвания, на Службата следва да се възложи упражняването на правомощията, предоставени на Комисията с Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (7). Службата следва също да бъде допусната да упражнява другите правомощия, предоставени на Комисията за извършване на контрол и проверки на място в държавите-членки, особено с цел разкриване на нарушения, съгласно изискванията на член 9 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (8).
(10)
Оперативната ефикасност на Службата зависи в голяма степен от сътрудничеството с държавите-членки. Държавите-членки трябва да определят своите компетентни органи, които могат да предоставят на Службата помощта, необходима за изпълнение на нейните задължения. В случаите в които дадена държава-членка не е създала специализиран отдел на национално равнище за координация на защитата на финансовите интереси на Съюза и борбата с измамите, следва да се определи служба („координационна служба за борба с измамите“), която да спомага за ефективното сътрудничество и обмен на информация със Службата.
(11)
Службата следва да има достъп до всякаква информация, притежавана от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, свързана с външни разследвания.
(12)
Разследванията следва да се извършват в съответствие с Договорите, по-специално с Протокол № 7 относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, като се спазва Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9) („Правилник за персонала“) и Уставът на членовете на Европейския парламент и при пълно зачитане на човешките права и основните свободи, по-специално принципа на безпристрастност, на правото на засегнатите лица да изразяват мнението си за касаещите ги факти и на принципа, че заключенията от разследванията могат да се основават единствено на елементи, които имат доказателствена стойност. Във връзка с това институциите, органите, службите и агенциите следва да установят реда и условията, по които да бъдат провеждани вътрешни разследвания.
(13)
Вътрешните разследвания могат да се извършват само ако на Службата е гарантиран достъп до всички помещения на институциите, органите, службите и агенциите и до цялата информация и документи, държани от тях.
(14)
Следва да се прави своевременна оценка на точността на информацията, изпращана на Службата във връзка с мандата ѝ. За тази цел, преди да се започне разследване, Службата следва да има достъп до необходимата информация, намираща се в базите данни на институциите, органите, службите и агенциите, когато това е задължително необходимо, за да се направи оценка на обективността на твърденията.
(15)
Службата следва да има стриктни задължения да информира институциите, органите, службите и агенциите за текущи разследвания, когато длъжностно лице, друг служител, член на институция или орган, началник на служба или агенция, или член на персонала е засегнат от предмета на разследване или когато може да са необходими предпазни мерки с оглед на защитата на финансовите интереси на Съюза.
(16)
Следва да бъдат установени ясни правила, които потвърждават приоритета, от който се ползва Службата при провеждането на вътрешни разследвания по въпроси, засягащи финансовите интереси на Съюза, и едновременно с това позволяват на институциите, органите, службите и агенциите бързо да провеждат такива разследванията по случаи, в които Службата е решила да не се намесва.
(17)
За осигуряване на независимостта на Службата при извършването на възложените с настоящия регламент задачи, на нейния генерален директор следва да бъдат дадени правомощия за започване на разследване по собствена инициатива. Когато Службата извършва разследване, съответните институции, органи, служби и агенции не следва да извършват разследване по същите факти, освен ако със Службата не е договорено друго.
(18)
Разследванията следва да се извършват под ръководството на генералния директор, при пълна независимост по отношение на институциите, органите, службите и агенциите и на Надзорния съвет. За тази цел генералният директор следва да може да приема насоки относно процедурите, които да бъдат следвани от персонала на Службата в хода на разследванията. Тези насоки следва да предоставят на персонала на Службата практическо ръководство относно провеждането на разследванията, процесуалните гаранции и правата на засегнатите лица или на свидетелите, както и подробна информация за вътрешните процедури за консултации и контрол, включително проверка за законосъобразност. С цел по-голяма прозрачност по отношение на провеждането на разследванията, тези насоки следва да бъдат достъпни за обществеността на уебсайта на Службата. Насоките не следва да създават или да променят никакви права и задължения, произтичащи от настоящия регламент.
(19)
В съответствие с член 21 от Правилника за персонала, персоналът на Службата следва да извършва разследванията съгласно насоките относно процедурите за разследване и въз основа на указанията, дадени лично от генералния директор в специални случаи.
(20)
В съответствие с Правилника за персонала, персоналът на Службата следва да изпълнява задачите по разследването при пълна независимост и да избягва конфликти на интереси. Членовете на персонала на Службата следва незабавно да информират генералния директор, когато дадено разследване засяга въпрос, представляващ личен интерес за тях, така че да накърнява или да създава вид, че накърнява независимостта им, особено ако участват или са участвали в друго качество по разследвания въпрос.
(21)
Външните и вътрешните разследвания, извършвани от Службата, следват отчасти отделни правила. Службата обаче следва да има право при необходимост да обединява в едно разследване аспектите на външно и вътрешно разследване, без да се налага да образува две отделни разследвания.
(22)
Необходимо е в интерес на правната сигурност да се изяснят процесуалните гаранции, приложими към провежданите от Службата разследвания, като се има предвид административният характер на тези разследвания.
(23)
Процесуалните гаранции и основните права на засегнатите лица и на свидетелите следва да бъдат спазвани във всеки един момент и без никаква дискриминация по време на всички етапи както на външното, така и на вътрешното разследване, по-специално когато се предоставя информация за текущи разследвания. Предоставянето на информация на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата относно извършваните от Службата разследвания - двустранно или като част от обмена на мнения, следва да се осъществява при спазване на поверителността на разследванията, законните права на засегнатите лица и, когато е приложимо, на националните разпоредби, уреждащи съдебното производство. Информацията, предадена или придобита по време на разследване, следва да се обработва в съответствие със законодателството на Съюза за защитата на данни. Обменът на информация следва да се управлява от принципа за пропорционалност и на принципа „необходимост да знае“.
(24)
С цел укрепване на защитата на индивидуалните права на лицата - обект на разследване, на последния етап на разследването не следва да се изготвят заключения, назоваващи поименно засегнатото лице, без на това лице да е била дадена възможност да изрази своето становище по засягащите го факти.
(25)
Генералният директор следва да осигурява, че всяка една информация, предоставена на обществеността, спазва законните права на засегнатите лица.
(26)
Службата и участващите в разследването институции, органи, служби и агенции следва да защитават свободата на изразяване - в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз, както и журналистическите източници.
(27)
Задължение на генералния директор е да осигури защитата на личните данни и запазването на поверителността на информацията, събрана в хода на разследванията. Длъжностните лица и останалите служители на Съюза трябва да бъдат уверени в правната си защита, която да е равностойна на защитата, осигурена им от Правилника за персонала.
(28)
За да се гарантира, че се вземат предвид заключенията от разследванията, извършени от Службата и че се предприемат необходимите последващи действия, докладите следва да имат статут на допустими доказателства в административно или съдебно производство. За тази цел докладите следва да бъдат съставени по начин, съответстващ на правилата, установени за административните доклади в държавите-членки.
(29)
Когато се установи, че факти, изнесени в окончателния доклад от вътрешно разследване, могат да доведат до наказателно производство, тази информацията следва да се предаде на националните съдебни органи на съответната държава-членка. В препоръките, придружаващи окончателния доклад за разследването, генералният директор следва да посочи дали, предвид естеството на фактите и мащаба на финансовите последици от тях, би било по-ефективно да се реагира с налагане на вътрешни мерки от страна на засегнатата институция, орган, служба или агенция.
(30)
В случаите, когато генералният директор предава на съдебните органи на засегнатата държава-членка информация, придобита от Службата в хода на вътрешно разследване, предаването на информацията следва да се извършва, без да се накърнява последващата ѝ правна квалификация от националния съдебен орган, що се отнася до необходимостта от процесуално-следствени действия.
(31)
Компетентните органи на държавата-членка или институциите, органите, службите или агенциите, в зависимост от случая, решават какви действия следва да бъдат предприети по завършените разследванията въз основа на изготвените от Службата окончателни доклади.
(32)
С цел подобряване на ефикасността си Службата следва да знае какви последващи действия са били предприети въз основа на резултатите от нейните разследвания. Следователно институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е уместно, компетентните органи на държавите-членки следва да докладват на Службата при поискване от нейна страна за предприетите действия, ако има такива, въз основа на информацията, изпратена им от Службата.
(33)
С оглед значителните ползи от укрепването на сътрудничеството между Службата, Евроюст, Европол и компетентните органи на държавите-членки, Службата следва да е в състояние да сключва с тях административни договорености, които могат по-специално да имат за цел улесняване на практическото сътрудничество и обмена на информация по технически и оперативни въпроси, без да се създават допълнителни правни задължения.
(34)
С цел да се засили сътрудничеството между Службата, Евроюст и компетентните органи на държавите-членки по отношение на деянията, подлежащи на наказателно разследване, Службата следва да информира Евроюст по-специално за тези случаи на подозрения за измама, корупция или друга незаконна дейност, която накърнява финансовите интереси на Съюза и която включва тежки форми на престъпност. Предаването на информация на компетентните органи на засегнатите държави-членки следва да се извършва по целесъобразност преди предоставяната от тях информация да бъде предадена от Службата на Евроюст или Европол, когато тази информация се придружава от приканване за предприемане на конкретни наказателнопроцесуални следствени действия.
(35)
За целите на успешното сътрудничество между Службата, съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза, компетентните органи на държавите-членки, компетентните органи в трети държави и международни организации следва да се организира реципрочната размяна на информация. При този вид обмен на информация следва да се прилагат принципите на поверителност и правилата за защита на данни, установени в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10). По-специално Службата следва да се увери, че получателят разполага със съответната компетентност и че предоставянето на информацията е необходимо. Обменът на информация с Евроюст следва да бъде включен в мандата на Евроюст, който обхваща сътрудничеството при транснационални случаи, свързани с тежки форми на престъпност.
(36)
Като се има предвид мащабността на средствата, които Съюзът отпуска на сектора на външната помощ, броят на разследванията, извършвани от Службата в този сектор, както и съществуването на международно сътрудничество за нуждите на разследването, Службата следва да е в състояние - по целесъобразност в сътрудничество с други компетентни служби - да потърси, посредством административни договорености, от компетентните органи в трети държави и от международни организации практическа помощ за изпълнението на своите задачи, без да се създават допълнителни правни задължения.
(37)
Службата следва да бъде независима при изпълнение на функциите си. С цел укрепване на тази независимост при извършване на функциите си за разследване Службата следва да бъде обект на редовен контрол от страна на Надзорен съвет, съставен от външни независими лица, които са висококвалифицирани в сферата на дейност на Службата. Надзорният съвет не следва да се намесва в провеждането на текущите разследвания. Задълженията на Надзорния съвет следва да включват и подпомагане на генералния директор при изпълнението на задълженията му.
(38)
Целесъобразно е да се определят критериите и процедурата за назначаване на членовете на Надзорния съвет, както и допълнително да се конкретизират задачите на Надзорния съвет, произтичащи от мандата му.
(39)
Следва да се състави списък на кандидатите, които са определени да могат да заместват членовете на Надзорния съвет за останалата част от мандата им в случай на оставка или смърт или когато, по други причини, някой от членовете не е в състояние да изпълнява задълженията си.
(40)
С цел да се гарантира, че Надзорният съвет е в състояние да изпълнява ефикасно задачите си, Службата следва да осигури независимото функциониране на неговия секретариат.
(41)
Между Европейския парламент, Съвета и Комисията следва веднъж годишно да се извършва обмен на мнения. В този обмен на мнения следва да се включат стратегическите приоритети на политиките по разследване и ефективността на работата на Службата във връзка с изпълнението на мандата ѝ, без да се накърнява по никакъв начин независимостта на Службата при провеждане на разследванията. Подготовката за обмена на мнения следва да се извършва на техническо равнище и следва да включва, в необходимата за тази цел степен, подготвителна среща между съответните служби на засегнатите институции. При обсъждането на ефективността на Службата по отношение на изпълнението на мандата ѝ, участващите в обмена на мнения институции следва да са в състояние да правят справки в статистическата информация относно последващите действия, предприети вследствие на разследванията на Службата, и на предоставената от Службата информация.
(42)
С цел да се гарантира пълната независимост на управлението на Службата, генералният директор следва да се назначава за неподновяем срок от седем години.
(43)
Функцията на генералния директор на Службата е особено важна и за Европейския парламент и за Съвета. Лицето, назначено за генерален директор, следва да се ползва с възможно най-широка подкрепа и признание от страна на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Поради това Комисията следва да се стреми да постигне общо съгласие с Европейския парламент и Съвета в рамките на процедурата за консултиране.
(44)
В Официален вестник на Европейския съюз следва да се публикува покана за подаване на кандидатури за длъжността на генерален директор най-малко шест месеца преди изтичането на мандата на действащия генерален директор. Поканата за подаване на кандидатури следва да бъде изготвена от Комисията въз основа на резултатите от тесните консултации с Европейския парламент и със Съвета. В нея следва да бъдат посочени критериите за подбор, в т.ч. изискванията, на които следва да отговарят кандидатите, за да бъдат допуснати до тази длъжност.
(45)
Генералният директор следва периодично да информира Надзорния съвет за случаите, в които на съдебните органи на държавите-членки е подадена информация и за общия брой на случаите на Службата, разгледани от същите съдебни органи на въпросните държави-членки, посредством последващи действия, предприети във връзка с разследвания, извършени от Службата.
(46)
Опитът от оперативната практика показва, че би било от полза да се даде на генералния директор възможността да делегира на един или повече членове на персонала на Службата правомощието да упражняват определени негови функции.
(47)
Генералният директор следва да въведе вътрешен механизъм за консултиране и контрол, включително проверка на законосъобразността, като специално се обърне внимание на задължението за зачитането на процесуалните гаранции и основните права на засегнатите лица и на националното законодателство на засегнатите държави-членки.
(48)
За да се гарантира независимостта на Службата, Комисията следва да вземе решение за съответно делегиране на генералния директор на правомощията на органа по назначаване.
(49)
Настоящият регламент по никакъв начин не ограничава правомощията и отговорностите на държавите-членки при прилагането на мерки за борба с измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягащи финансовите интереси на Съюза. Възлагането на задачата за провеждане на външни административни разследвания в тази област на независима институция като Службата, е следователно в пълно съответствие с установения в член 5 от Договора за Европейския съюз принцип на субсидиарност. В съответствие с установения в същия член принцип на пропорционалност, настоящият регламент не надхвърля необходимото за засилване на борбата с измамите, корупцията и всички други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза.
(50)
Комисията следва да прецени дали е необходимо да се преработи настоящият регламент, в случай че бъде създадена Европейска прокуратура.
(51)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(52)
Проведена беше консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и той представи своето становище на 1 юни 2011 г. (11).
(53)
Предвид значителния брой на необходимите изменения, Регламент (ЕО) № 1073/1999 следва да бъде отменен и заменен от настоящия регламент.
(54)
Съгласно член 106а, параграф 1 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, с който се разширява обхватът на член 325 от ДФЕС до Европейската общност за атомна енергия (Евратом), правилата, които управляват разследванията, провеждани от Службата по отношение на Съюза, следва също така да се прилагат по отношение на Евратом. Съгласно член 106а, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, позоваванията на Съюза в член 325 от ДФЕС трябва да се тълкуват като позовавания на Евратом, като позоваванията на Съюза в настоящия регламент следователно включват позоваванията на Евратом, когато контекстът го изисква. Поради това Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (12) следва да бъде отменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели и задачи
1. С цел засилване на борбата срещу измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Европейския съюз и на Европейската общност за атомна енергия (наричани по-нататък колективно „Съюза“, когато го изисква контекстът), Европейската служба за борба с измамите, създадена с Решение 1999/352/ЕО, ЕОВС, Евратом (по-нататък „Службата“), изпълнява правомощията за разследване, поверени на Комисията от:
а)
съответните правни актове на Съюза, и
б)
съответните споразумения за сътрудничество и взаимопомощ, сключени от Съюза с трети държави и международни организации.
2. Службата предоставя на държавите-членки помощ от страна на Комисията при организиране на тясно и редовно сътрудничество между техните компетентни органи с цел координиране на действията им за защита на финансовите интереси на Съюза от измами. Службата допринася за създаването и разработването на методи за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза. Службата насърчава и координира заедно с държавите-членки и между тях споделянето на оперативен опит и на добри процесуални практики в областта на защитата на финансовите интереси на Съюза и подкрепя предприетите от държавите-членки на доброволна основа съвместни действия за борба с измамите.
3. Настоящият регламент се прилага, без да засяга:
а)
Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз;
б)
Устава на членовете на Европейския парламент;
в)
Правилника за длъжностните лица;
г)
Регламент (ЕО) № 45/2001.
4. В рамките на институциите, органите, службите и агенциите, създадени от или на основание на Договорите („институции, органи, служби и агенции“), Службата извършва административни разследвания с цел борба срещу измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза. За тази цел тя разследва сериозни въпроси, свързани с изпълнението на служебните задължения и представляващи неизпълнение на задълженията от страна на длъжностни лица и други служители на Съюза, които подлежат на дисциплинарно или, в зависимост от случая, на наказателно производство, или еквивалентно неизпълнение на задължения от страна на членове на институции и органи, началници на служби и агенции или членове на персонала на институции, органи, служби и агенции, които не са обект на Правилника за персонала (по-нататък заедно наричани „длъжностни лица и други служители, членове на институции или органи, началници на служби или агенции, или членове на персонала“).
5. За прилагането на настоящия регламент компетентните органи на държавите-членки и институциите, органите, службите и агенциите могат да създадат административни договорености със Службата. Тези административни договорености могат да засягат по-специално предаването на информация и провеждането на разследванията.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„финансови интереси на Съюза“ означава приходите, разходите и активите в рамките на бюджета на Европейския съюз, на бюджетите на институциите, органите, службите и агенциите, както и на управляваните и наблюдаваните от тях бюджети;
2)
„нередност“ означава „нередност“ според определението в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95;
3)
„измама, корупция и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза“ има значението, с което се използват тези думи в съответните правни актове на Съюза;
4)
„административни разследвания“ („разследвания“) означава всички инспекции, проверки или други мерки, предприемани от Службата в съответствие с членове 3 и 4 за постигане на целите, определени в член 1, и за установяване при необходимост на неправомерността на разследваните действия; тези разследвания не засягат правомощията на компетентните органи на държавите-членки да образуват наказателно производство;
5)
„засегнато лице“ означава лице или икономически оператор, което(който) е заподозрян(о) в извършване на измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, и което(който) по тази причина е обект на разследване от страна на Службата;
6)
„икономически оператор“ има значението, с което се използва този израз в Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96;
7)
„административни договорености“ означава договореностите от технически и/или оперативен характер, сключени от Службата, които могат по-специално да имат за цел улесняване на сътрудничеството и обмена на информация между съответните страни и които не пораждат допълнителни правни задължения.
Член 3
Външни разследвания
1. Службата упражнява правомощията, поверени на Комисията с Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 за извършване на проверки и инспекции на място в държавите-членки и - в съответствие с действащите споразумения за сътрудничество и взаимопомощ, както и с всички останали действащи правни инструменти - в трети държави и в помещенията на международни организации.
Като част от разследващата си функция Службата провежда проверките и инспекциите, предвидени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 и в секторните разпоредби, посочени в член 9, параграф 2 от същия регламент, в държавите-членки и - в съответствие с действащите споразумения за сътрудничество и взаимопомощ, както и с всички останали действащи правни инструменти - в трети държави и в помещенията на международни организации.
2. С оглед установяване на наличието на измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение или решение за безвъзмездни средства или договор, свързани с финансиране от Съюза, в съответствие с разпоредбите и процедурите, установени с Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96, Службата може да извършва проверки и инспекции на място на икономически оператори.
3. По време на проверките и инспекциите на място персоналът на Службата действа, съобразно приложимото законодателство на Съюза, в съответствие с правилата и практиките на засегнатата държава-членка и с процесуалните гаранции, предвидени в настоящия регламент.
По искане на Службата компетентният орган на засегнатата държава-членка предоставя на персонала на Службата помощта, необходима за ефективното изпълнение на задачите ѝ, определена в писменото разрешение, посочено в член 7, параграф 2. Ако в съответствие с националните правила за тази помощ се изисква разрешение от съдебен орган, се подава молба за издаването му.
В съответствие с Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 засегнатата държава-членка гарантира, че на персонала на Службата е разрешен достъп - при същите условия като на компетентните ѝ органи и при спазване на националното ѝ законодателство - до цялата информация и документация, свързани с предмета на разследване, които са необходими за ефективното и ефикасно извършване на проверките и инспекциите на място.
4. За целите на регламента държавите-членки определят служба („координационна служба за борба с измамите“), която да подпомага ефективното сътрудничество и обмен на информация със Службата, включително информация от оперативен характер. По целесъобразност и в съответствие с националното законодателство координационна служба за борба с измамите може да се счита за компетентен орган за целите на настоящия регламент.
5. По време на външно разследване Службата може да получи достъп до всяка съответстваща информация (включително информация в бази данни), притежавана от институциите, органите, службите и агенциите, която е свързана с предмета на разследване, когато това е необходимо, за да се установи дали е извършена измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза. За тази цел се прилага член 4, параграфи 2 и 4.
6. Когато преди да е взето решение за започване или не на външно разследване, Службата разполага с информация, която поражда подозрение, че е извършена измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, тя може да информира компетентните органи на засегнатите държави-членки и, при необходимост, компетентните служби на Комисията.
Без да се засягат секторните разпоредби, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, компетентните органи на държавите-членки правят необходимото за предприемането на подходящи действия, в които Службата може да участва, в съответствие с националното законодателство. При поискване компетентните органи на засегнатите държави-членки уведомяват Службата за предприетите действия и за констатациите, направени въз основа на информацията, посочена в първа алинея от настоящия параграф.
Член 4
Вътрешни разследвания
1. Службата провежда административни разследвания в рамките на институциите, органите, службите и агенциите („вътрешни разследвания“) в областите, посочени в член 1.
Тези вътрешни разследвания се провеждат съгласно условията, предвидени в настоящия регламент и в решенията, приети от съответната институция, орган, служба или агенция.
2. При условие че разпоредбите, посочени в параграф 1, са спазени:
а)
Службата има право на незабавен достъп без предупреждение до всякаква съответна информация (включително информация в бази данни), притежавана от институциите, органите, службите и агенциите, както и до техните помещения. Службата има правото да разследва сметките на институциите, органите, службите и агенциите. Службата може да взема копие и да получава извлечения от всеки документ или от съдържанието на всеки информационен носител, притежаван от институциите, органите, службите и агенциите, и ако е необходимо, да задържа тези документи или данни, с цел да предотврати тяхното изчезване;
б)
Службата може да поиска устна информация (включително чрез събеседване) и писмена информация от длъжностни лица, други служители, членове на институции или органи, началници на служби или агенции, или членове на персонала.
3. В съответствие с разпоредбите и процедурите, установени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96, Службата може да провежда проверки и инспекции на място в помещенията на икономически оператори, за да получи достъп до информация, свързана с предмета на вътрешното разследване.
4. Институциите, органите, службите и агенциите се информират всеки път, когато персоналът на Службата извършва вътрешно разследване в техните помещения или разглежда документ или изисква информация, с която те разполагат. Без да се засягат членове 10 и 11, Службата може по всяко време да изпрати на засегната институция, орган, служба или агенция информацията, получена в хода на вътрешните разследвания.
5. Институциите, органите, службите и агенциите въвеждат подходящи процедури и предприемат необходимите мерки за осигуряване на поверителността на всеки етап от вътрешните разследвания.
6. Когато вътрешно разследване покаже, че длъжностно лице, друг служител, член на институция или орган, началник на служба или агенция, или член на персонала може да бъде засегнато лице, се информира съответната институция, орган, служба или агенция, към която това лице принадлежи.
Когато поверителността на вътрешното разследване не може да бъде осигурена при използване на обичайните канали за комуникация, Службата използва подходящи алтернативни канали за предаване на информацията.
В изключителни случаи предоставянето на тази информация може да бъде отложено на основата на обосновано решение, взето от генералния директор, което се предава на Надзорния съвет след приключване на разследването.
7. Решението, което ще се приеме от всяка институция, орган, служба или агенция, съгласно предвиденото в параграф 1, включва по-специално правило относно задължение от страна на длъжностни лица, други служители, членове на институции или органи, началници на служби или агенции, или членове на персонала да сътрудничат на Службата и да ѝ предоставят информация, като същевременно се гарантира поверителността на вътрешното разследване.
8. Когато преди да е взето решение за започване или не на вътрешно разследване Службата обработва информация, която поражда подозрение, че е извършена измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, Службата може да информира засегнатата институция, орган, служба или агенция. При поискване засегнатата институция, орган, служба или агенция информира Службата за предприетите действия и за констатациите, направени въз основа на тази информация.
При необходимост Службата уведомява и компетентните органи на съответната държава-членка. В този случай се прилагат процесуалните изисквания, установени в член 9, параграф 4, втора и трета алинея. Ако компетентните органи решат в съответствие с националното законодателство да предприемат действия въз основа на предоставената им информация, те при поискване информират Службата за това.
Член 5
Започване на разследване
1. Генералният директор може да започне разследване, когато са налице достатъчно подозрения, които могат да се основават и на сведения, предоставени от трета страна или от анонимен източник за извършването на измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза. При вземане на решението дали да се започне разследване или не генералният директор взема под внимание приоритетите на политиката за разследване и годишния план за управление на Службата, определени в съответствие с член 17, параграф 5. При решението се взема предвид и необходимостта от ефикасно използване на ресурсите на Службата и от пропорционалност на приложените средства. По отношение на вътрешните разследвания специално се взема предвид институцията, органът, службата или агенцията, които са в най-добра позиция да го извършат въз основа по-конкретно на: характера на фактите, действителните или потенциалните финансови последици от случая и вероятността за последващи съдебни действия.
2. Решението за започване на външно разследване се взема от генералния директор, който действа по своя инициатива или по искане на засегната държава-членка или на която и да е институция, орган, служба или агенция на Съюза.
Решението за започване на вътрешно разследване се взема от генералния директор, който действа по своя инициатива или по искане на институцията, органа, службата или агенцията, в която ще се проведе разследването, или по искане на държава-членка.
3. Докато генералният директор обмисля решението дали да се започне или не вътрешно разследване вследствие на искане, посочено в параграф 2, и/или докато Службата провежда вътрешно разследване, засегнатите институции, органи, служби или агенции не започват успоредно разследване по същите факти, освен ако със Службата е договорено друго.
4. Решението дали да се започне разследване или не се взема в срок от два месеца след получаването на искането, посочено в параграф 2, в Службата. То се съобщава без забавяне на държавата-членка, институцията, органа, службата или агенцията, която е отправила искането. Решението да не се започва разследване трябва да бъде обосновано. Ако след изтичане на двумесечния срок Службата не е взела решение, счита се че Службата е взела решение да не се започва разследване.
Когато длъжностно лице, друг служител, член на институция или орган, началник на служба или агенция, или член на персонала, действащ в съответствие с член 22а от Правилника за персонала, предоставя на Службата информация, свързана с подозрения за измама или нередност, Службата информира това лице за решението да започне или да не започва разследване по въпросните факти.
5. Ако генералният директор реши да не започва вътрешно разследване, той може незабавно да изпрати съответната информация на засегнатата институция, орган, служба или агенция, за да бъдат предприети целесъобразни действия в съответствие с правилата, приложими за тази институция, орган, служба или агенция. Службата договаря с тази институция, орган, служба или агенция, когато е уместно, подходящи мерки за защита на поверителността на източника на информацията и изисква при необходимост да бъде информирана за предприетите действия.
6. Ако генералният директор реши да не започва външно разследване, той може незабавно да изпрати съответната информация на компетентните органи на засегнатата държава-членка, за да бъдат предприети при необходимост действия в съответствие с националните ѝ разпоредби. При необходимост Службата уведомява и засегнатата институция, орган, служба или агенция.
Член 6
Достъп до информация в бази данни преди започване на разследване
1. Преди да се започне разследване, Службата има право на достъп до необходимата информация, намираща се в бази данни на институции, органи, служби и агенции, когато това е строго необходимо, за да се направи оценка на обективността на твърденията. Правото на достъп се упражнява в срока, определен от Службата, който е необходим за правилната оценка на твърденията. При упражняването на правото на достъп Службата спазва принципите на необходимост и пропорционалност.
2. Засегнатите институции, органи, служби и агенции си сътрудничат пълноценно, като позволяват на Службата да получава необходимата информация при условия, които се посочват в решенията, приети съгласно член 4, параграф 1.
Член 7
Процедура на разследванията
1. Генералният директор ръководи пряко провеждането на разследванията, при необходимост - въз основа на писмени указания. Разследванията се провеждат под негово ръководство от определения от него персонал на Службата.
2. Персоналът на Службата изпълнява своите задачи след представяне на писмено разрешение, показващо тяхната самоличност и качеството, в което действат. Това разрешение се издава от генералния директор, като в него се посочват предметът и целта на разследването, правните основания за провеждане на разследването и произтичащите от тези правни основания правомощия за разследване.
3. Компетентните органи на държавите-членки предоставят в съответствие с националните разпоредби необходимата подкрепа, за да може персоналът на Службата да изпълнява ефективно своите задачи.
Институциите, органите, службите и агенциите гарантират, че техните длъжностни лица, други служители, членове, началници и членове на персонала оказват необходимото съдействие, за да може персоналът на Службата да изпълнява ефективно своите задачи.
4. Когато дадено разследване включва външни и вътрешни елементи, се прилагат съответно членове 3 и 4.
5. Разследванията се извършват без прекъсване за период, който трябва да е пропорционален на обстоятелствата и сложността на случая.
6. Когато разследванията показват, че може да е целесъобразно да се предприемат предпазни административни мерки за защита на финансовите интереси на Съюза, Службата незабавно информира засегнатата институция, орган, служба или агенция за текущото разследване. Предоставената информация включва следното:
а)
самоличността на длъжностно лице, друг служител, член на институция или орган, началник на служба или агенция, или член на персонала и обобщение на съответните факти;
б)
всяка информация, която би могла да бъде в помощ на засегнатата институция, орган, служба или агенция при вземане на решението дали е целесъобразно да се предприемат предпазни административни мерки с цел да се защитят финансовите интереси на Съюза;
в)
всички специални мерки за поверителност, препоръчани по-специално в случаите, водещи до използване на процесуално-следствени действия, които попадат в компетентността на национален съдебен орган или - в случай на външно разследване - от компетентността на национален орган в съответствие с националните разпоредби, приложими към разследванията.
Засегнатата институция, орган, служба или агенция може във всеки един момент да реши да предприеме, в тясно сътрудничество със Службата, всякакви подходящи предпазни мерки, включително мерки за обезпечаване на доказателствения материал, и без забавяне информира Службата за това решение.
7. При необходимост компетентните органи на държавите-членки вземат, по искане на Службата, подходящите предпазни мерки, предвидени от националното законодателство, по-специално за обезпечаване на доказателствения материал.
8. Ако дадено разследване не може да бъде приключено в рамките на 12 месеца, генералният директор докладва при изтичането на посочените 12 месеца и на всеки шест месеца след това на Надзорния съвет, като посочва причините и корективните мерки, предвидени за ускоряване на разследването.
Член 8
Задължение за информиране на Службата
1. Институциите, органите, службите и агенциите изпращат незабавно на Службата всяка информация, свързана с възможни случаи на измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза.
2. Институциите, органите, службите и агенциите и - доколкото го позволява националното законодателство - компетентните органи на държавите-членки изпращат на Службата по нейно искане или по собствена инициатива всички документи или информация, с които разполагат, свързани с текущо разследване на Службата.
3. Институциите, органите, службите и агенциите и - доколкото го позволява националното законодателство - компетентните органи на държавите-членки изпращат на Службата всички други документи или информация, с които разполагат, свързани с борбата срещу измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза.
Член 9
Процесуални гаранции
1. При разследването Службата търси доказателства както в полза, така и срещу засегнатото лице. Разследванията се провеждат обективно и безпристрастно и в съответствие с принципа на презумпцията за невиновност и с процесуалните гаранции, определени в настоящия член.
2. Службата може да проведе събеседване със засегнато лице или свидетел по всяко време в хода на разследването. Лицето, с което се провежда събеседване, има право да не дава показания срещу себе си.
Поканата за събеседване със засегнатото лице му се изпраща най-малко 10 работни дни предварително. Срокът на предизвестието може да бъде съкратен с изричното съгласие на засегнатото лице или по надлежно обосновани причини за спешност на разследването. Във втория случай срокът на предизвестието не може да е по-кратък от 24 часа. Поканата включва списък на правата на засегнатото лице, по-специално правото му да бъде подпомогнато от избрано от него лице.
Поканата за събеседване със свидетел му се изпраща най-малко 24 часа предварително. Срокът на предизвестието може да бъде съкратен с изричното съгласие на лицето свидетел или по надлежно обосновани причини за спешност на разследването.
Изискванията, посочени във втора и трета алинея, не се прилагат за снемането на свидетелски показания в контекста на проверките и инспекциите на място.
Когато в хода на събеседването със свидетел станат известни факти, сочещи, че свидетелят може да е засегнато лице, събеседването се прекратява. В този случай незабавно се прилагат процесуалните правила, предвидени в настоящия параграф и в параграфи 3 и 4. Въпросният свидетел бива незабавно информиран за неговите права в качеството му на засегнато лице и получава при поискване копие от записаните изявления, направени от него по-рано. Службата няма право да използва направените от него по-рано изявления срещу лицето, без преди това да му даде възможност да представи становище по изявленията си.
Службата съставя протокол от събеседването и предоставя на изслушаното лице достъп до него, за да може изслушаното лице да одобри съдържанието или да добави свои забележки. Службата предоставя копие от протокола от събеседването на засегнатото лице.
3. Веднага щом стане известно, че длъжностно лице, друг служител, член на институция или орган, началник на служба или агенция, или член на персонала може да е засегнато лице, това длъжностно лице, друг служител, член на институция или орган, началник на служба или агенция, или член на персонала се уведомява за това, при условие че това няма да попречи на провеждането на разследването или на евентуалните процесуално-следствени действия от компетентността на национален съдебен орган.
4. Без да се засягат член 4, параграф 6 и член 7, параграф 6, след приключване на разследването и преди да се изготвят заключения, назоваващи поименно засегнато лице, на това лице се дава възможността да изрази становище по засягащите го факти.
За тази цел Службата изпраща на засегнатото лице покана да представи становището си писмено или в рамките на събеседване с определения от Службата персонал. В поканата се включват резюме на засягащите лицето факти и информацията, която се изисква съгласно членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 45/2001, и се посочва срокът за представяне на становище, който не може да е по-кратък от 10 работни дни след получаването на поканата за представяне на становище. Срокът на предизвестието може да бъде съкратен с изричното съгласие на засегнатото лице или по надлежно обосновани причини за спешност на разследването. Окончателният доклад от разследването се позовава на това становище.
В надлежно обосновани случаи, в които е необходимо да се запази поверителността на разследването и/или които водят до използване на процесуално-следствени действия от компетентността на национален съдебен орган, генералният директор може да реши да отложи изпълнението на задължението за покана за представяне на становище на засегнатото лице.
В случаите, посочени в член 1, параграф 2 от приложение IХ от Правилника за персонала, ако дадена институция, орган, служба или агенция не изпрати отговор в срок от един месец след отправеното от генералния директор искане за отлагане на изпълнението на задължението за покана за представяне на становище на засегнатото лице, това се счита за положителен отговор.
5. Изслушваното лице има право да използва всеки от официалните езици на институциите на Съюза. Въпреки това от длъжностните лица и другите служители на Съюза може да бъде изискано да използват официален език на институциите на Съюза, който владеят добре.
Член 10
Поверителност и защита на данните
1. Информацията, предадена или получена в хода на външни разследвания, в каквато и форма да е тя, е защитена от съответните разпоредби.
2. Информацията, изпратена или получена в хода на вътрешните разследвания, в каквато и форма да е тя, е предмет на професионална тайна и се ползва от защитата, предвидена в разпоредбите, приложими за институциите на Съюза.
3. Засегнатите институции, органи, служби или агенции осигуряват спазването на поверителността на разследванията, провеждани от Службата, наред със законните права на засегнатите лица, а когато е образувано съдебно производство - спазването на всички национални разпоредби, приложими към това производство.
4. Службата може да назначи длъжностно лице за защита на данните в съответствие с член 24 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
5. Генералният директор гарантира, че информацията за обществеността се дава по неутрален и безпристрастен начин и че тя се огласява при спазване на поверителността на разследванията и в съответствие с принципите, определени в настоящия член и в член 9, параграф 1.
В съответствие с Правилника за персонала, персоналът на Службата се въздържа от неразрешено разкриване на информацията, получена в хода на служебните задължения, освен когато тази информация е вече публикувана или достъпна за обществеността, и продължава да спазва това си задължение след напускане на службата си.
Член 11
Доклад за разследването и действия след разследването
1. След завършване на дадено разследване от Службата се изготвя доклад под разпореждането на генералния директор. В доклада се представя правното основание за разследването, предприетите процесуални действия, установените факти и първоначалната им правна квалификация, оценка на финансовите последици от установените факти, спазването на процесуалните гаранции в съответствие с член 9 и заключенията от разследването.
Докладът е придружен от препоръки на генералния директор за това дали да се предприемат действия или не. В тези препоръки при необходимост се посочват евентуални дисциплинарни, административни, финансови и/или съдебни действия на засегнатите институции, органи, служби и агенции и на компетентните органи на засегнатите държави-членки и се прави по-конкретно оценка на размера на сумите, които следва да бъдат възстановени, и предварителна правна квалификация на установените факти.
2. При изготвяне на тези доклади и препоръки се взема под внимание и националното законодателство на засегнатата държава-членка. Докладите, изготвени на тази основа, представляват допустими доказателства в административни или съдебни производства на държавите-членки, където е възникнала необходимост от използването им, по начина и при условията, приложими за административните доклади, изготвени от инспектори на националната администрация. Тези доклади са предмет на оценка по същите правила като приложимите за административните доклади, изготвени от инспектори от националната администрация, и имат същата доказателствена стойност като тях.
3. Докладите и препоръките, изготвени след провеждането на външно разследване, както и съответните свързани документи се изпращат на компетентните органи на засегнатите държави-членки в съответствие с правилата, свързани с външните разследвания и при необходимост на компетентните служби на Комисията.
4. Докладите и препоръките, изготвени след провеждането на вътрешно разследване, както и съответните свързани документи се изпращат на засегнатата институция, орган, служба или агенция. Тази институция, орган, служба или агенция предприемат такива действията, по-специално дисциплинарни или правни, каквито резултатите от тези разследвания налагат, и докладват за тях на Службата в срока, определен в препоръките, придружаващи доклада, и по искане на Службата.
5. Когато в доклада, изготвен след вътрешно разследване, се разкрива наличието на факти, които могат да доведат до наказателно производство, тази информация се предава на съдебните органи на засегнатата държава-членка.
6. При поискване от Службата компетентните органи на засегнатите държави-членки своевременно изпращат на Службата информация за предприетите действия, ако има такива, след предаването от генералния директор на неговите препоръки в съответствие с параграф 3 и след предаване от Службата на информацията в съответствие с параграф 5.
7. Без да се засяга параграф 4, ако след завършване на разследването не са открити никакви доказателства срещу засегнатото лице, генералният директор прекратява разследването по отношение на това лице и уведомява това лице в срок от десет работни дни.
8. Информатор, който е предоставил на Службата информация, довела до разследване или свързана с такова, може, ако желае, да бъде уведомен от Службата, че разследването е приключило. Службата обаче може да отхвърли искането, ако счете, че то накърнява законните интереси на засегнатото лице, ефективността на разследването и на действията, предприемани вследствие на него, или изисквания за поверителност.
Член 12
Обмен на информация между Службата и компетентните органи на държавите-членки
1. Без да се засягат членове 10 и 11 от настоящия регламент и разпоредбите на Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96, Службата може да изпрати на компетентните органи на засегнатите държави-членки информация, получена в хода на външни разследвания, в достатъчен срок, за да могат да предприемат целесъобразни действия в съответствие с националното си законодателство.
2. Без да се засягат членове 10 и 11, генералният директор изпраща на съдебните органи на засегнатата държава-членка информация, получена от Службата в хода на вътрешни разследвания, отнасяща се до факти, които попадат в компетентността на националните съдебни органи.
В съответствие с член 4 и без да се засяга член 10, генералният директор изпраща също на засегнатата институция, орган, служба или агенция информацията, посочена в първа алинея от настоящия параграф, включително самоличността на засегнатото лице, резюме на установените факти, предварителната правна квалификация и оценката на последиците за финансовите интереси на Съюза.
Прилага се член 9, параграф 4.
3. Компетентните органи на засегнатата държава-членка, без да се засяга националното им законодателство, уведомяват своевременно Службата, по собствена инициатива или при поискване от Службата, за действията, предприети въз основа на изпратената им информация съгласно настоящия член.
4. Службата може да представя доказателства в производства пред национални юрисдикции в съответствие с националното законодателство и Правилника за персонала.
Член 13
Сътрудничество на Службата с Евроюст и Европол
1. В рамките на мандата си за защита на финансовите интереси на Съюза Службата си сътрудничи по целесъобразност с Евроюст и с Европейската полицейска служба (Европол). Когато е необходимо, за улесняване на това сътрудничество Службата урежда с Евроюст и Европол административни договорености. Тези работни договорености могат да засягат обмена на оперативна, стратегическа или техническа информация, включително лични данни и класифицирана информация, и при поискване - доклади за напредъка.
Когато това може да подпомогне и засили координацията и сътрудничеството между националните разследващи органи и прокуратурата или когато Службата е изпратила на компетентните органи на държавите-членки информация, даваща основание да се подозира наличие на измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза под формата на тежко престъпление, тя предава съответната информация на Евроюст, в рамките на мандата на Евроюст.
2. Компетентните органи на засегнатите държави-членки се информират своевременно от Службата в случаите, когато предоставена от тях информация се изпраща от Службата на Евроюст или на Европол.
Член 14
Сътрудничество с трети държави и международни организации
1. Службата може да сключва по целесъобразност административни договорености с компетентните органи в трети държави и с международни организации. Службата координира действията си по целесъобразност с компетентните служби на Комисията и с Европейската служба за външна дейност, по-специално преди сключване на тези договорености. Тези договорености могат да засягат обмена на оперативна, стратегическа или техническа информация, включително доклади за напредъка при поискване.
2. Службата информира компетентните органи на засегнатите държави-членки преди предоставена от тях информация да бъде изпратена от Службата на компетентните органи в трети държави или на международни организации.
Службата документира всички случаи на предаване на лични данни, включително основанията за предаването им, в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 15
Надзорен съвет
1. Надзорният съвет осъществява редовно наблюдение на изпълнението на разследващите функции на Службата с цел да се укрепи независимостта на Службата при правилното упражняване на компетентностите, които са ѝ дадени с настоящия регламент.
Надзорният съвет по-специално наблюдава свързаните с прилагането на процесуалните гаранции и продължителността на разследванията елементи в контекста на информацията, предоставена от генералния директор съгласно член 7, параграф 8.
Надзорният съвет изпраща на генералния директор становища, включително препоръки по целесъобразност, относно inter alia ресурсите, необходими за осъществяване на разследващите функции на Службата, приоритетите на Службата относно разследванията и продължителността на разследванията. Тези становища могат да се изготвят също и по собствена инициатива, при поискване от генералния директор или при поискване от дадена институция, орган, служба или агенция, без обаче това да влияе върху провеждането на текущите разследвания.
Копие от становищата, изготвени съгласно трета алинея се предоставя на институциите, органите, службите или агенциите.
В надлежно обосновани ситуации Надзорният съвет може да поиска от Службата допълнителна информация по разследвания, включително доклади и препоръки по приключили разследвания, без обаче да се намесва в провеждането на текущи разследвания.
2. Надзорният съвет се състои от пет независими членове, които са изпълнявали висши съдебни или разследващи функции или сравними функции, свързани с областта на дейност на Службата. Те се назначават по общо съгласие между Европейския парламент, Съвета и Комисията.
В решението за назначаване на членовете на Надзорния съвет се включва също резервен списък на потенциални членове, които могат да заменят членове на Надзорния съвет за остатъка на мандата им в случай на оставка, смърт или постоянна недееспособност на един или повече от членовете.
3. Мандатът на членовете на Надзорния съвет е пет години и не може да бъде подновяван. Замяната става, като се редуват замяна на двама и замяна на трима членове, с цел запазване на експертния състав на Надзорния съвет.
4. При изтичане на мандата им членовете на Надзорния съвет остават на длъжност, докато бъдат заменени.
5. Ако член на Надзорния съвет престане да отговаря на условията, необходими за изпълнението на задълженията му, или за него е установено виновно извършване на сериозно нарушение, Европейският парламент, Съветът и Комисията могат по общо съгласие да го освободят от длъжност.
6. В съответствие с приложимите разпоредби на Комисията, на членовете на Надзорния съвет се изплащат дневни и им се възстановяват разходите, направени от тях при изпълнение на задълженията.
7. При изпълнение на задълженията си членовете на Надзорния съвет не търсят и не приемат указания нито от правителства, нито от институции, органи, служби или агенции.
8. Надзорният съвет избира своя председател. Надзорният съвет приема свой процедурен правилник, който се представя за информация на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Европейския надзорен орган по защита на данните преди приемането му. Заседанията на Надзорния съвет се свикват по инициатива на неговия председател или на генералния директор. Надзорният съвет заседава най-малко 10 пъти в годината. Той приема решенията си с мнозинство от съставящите го членове. Секретариатът му се предоставя от Службата, в тесни консултации с Надзорния съвет.
9. Надзорният съвет приема годишно поне един доклад за дейността си, който обхваща по-специално оценката за независимостта на Службата, прилагането на процесуалните гаранции и продължителността на разследванията. Тези доклади се изпращат на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата.
Надзорният съвет може да представя на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата доклади за резултатите от разследванията на Службата и действията, предприети въз основа на тези резултати.
Член 16
Обмен на мнения с институциите
1. Европейският парламент, Съветът и Комисията се срещат веднъж годишно с генералния директор за обмен на мнения на политическо равнище и за да обсъдят политиката на Службата по отношение на методите за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всяка друга форма на незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза. Надзорният съвет участва в обмена на мнения. По искане на Европейския парламент, Съвета, Комисията, генералния директор или Надзорния съвет могат да бъдат поканени да присъстват ad hoc представители на Сметната палата, Евроюст и/или Европол.
2. Обменът на гледни точки може да се отнася до:
а)
стратегическите приоритети за политиките на Службата относно разследването;
б)
докладите за дейността и становищата на Надзорния съвет, предвидени в член 15;
в)
докладите на генералния директор съгласно член 17, параграф 4 и по целесъобразност други доклади от институциите, свързани с мандата на Службата;
г)
рамките на отношенията между Службата и институциите, органите, службите и агенциите;
д)
рамките на отношенията между Службата и компетентните органи на държавите-членки;
е)
връзките на Службата с компетентните органи на трети държави, както и с международни организации, в рамките на споразуменията, посочени в настоящия регламент;
ж)
ефективността на работата на Службата по отношение на изпълнението на мандата ѝ.
3. Всички институции, участващи в обмена на мнения, гарантират, че обменът на мнения не нарушава провеждането на текущите разследвания.
4. Участващите в обмена институции отчитат в действията си изразените в рамките на този обмен мнения. В докладите, посочени в член 17, параграф 4, генералният директор предоставя информация за предприетите от Службата действия, ако има такива.
Член 17
Генерален директор
1. Службата се оглавява от генерален директор. Генералният директор се назначава от Комисията в съответствие с процедурата, определена в параграф 2. Мандатът на генералния директор е седем години и не може да бъде подновяван.
2. С оглед на назначаването на нов генерален директор Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз покана за подаване на кандидатури. Поканата се публикува най-малко шест месеца преди края на мандата на действащия генерален директор. След положително становище от Надзорния съвет относно процедурата за подбор, прилагана от Комисията, тя съставя списък на кандидатите с подходяща квалификация. Комисията назначава генералния директор след провеждане на консултация с Европейския парламент и със Съвета.
3. При изпълнението на своите задължения генералният директор не търси и не приема указания нито от правителства, нито от институции, органи, служби или агенции във връзка със започването и провеждането на външни и вътрешни разследвания или на изготвянето на докладите след разследванията. Ако генералният директор прецени, че дадена мярка, предприета от Комисията, поставя под съмнение неговата независимост, той незабавно уведомява Надзорния съвет и взема решение дали да подаде жалба срещу Комисията пред Съда на Европейския съюз.
4. Генералният директор докладва редовно на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата за констатациите, направени при разследванията, провеждани от Службата, предприетите действия и срещнатите проблеми, като същевременно спазва поверителността на разследванията, законните права на засегнатите лица и информаторите, а при необходимост и националните разпоредби, приложими при съдебни производства.
5. Всяка година, в контекста на годишния план за управлението, генералният директор определя приоритетите на политиката на Службата относно разследванията и преди публикуването на плана ги изпраща на Надзорния съвет.
Генералният директор периодично информира Надзорния съвет за дейностите на Службата, изпълнението на разследващата ѝ функция и предприетите последващи действия в резултат на разследванията.
Генералният директор периодично информира Надзорния съвет за:
а)
случаи, в които препоръките на генералния директор не са били спазени;
б)
случаи, в които е изпратена информация на съдебни органи на държавите-членки;
в)
продължителността на разследванията в съответствие с член 7, параграф 8.
6. Генералният директор може да делегира упражняването на някои от своите функции по член 5, член 7, параграф 2, член 11, параграф 7 и член 12, параграф 2 на един или повече членове на персонала на Службата в писмена форма, определяйки условията на делегирането и ограниченията му.
7. Генералният директор въвежда вътрешна процедура за консултиране и контрол, включително проверка на законосъобразността, по отношение inter alia на зачитането на процесуалните гаранции и основните права на засегнатите лица и спазването на националното законодателство на засегнатите държави-членки, като специално се спазва разпоредбата на член 11, параграф 2.
8. Генералният директор приема насоки за процедурите на разследване, прилагани от персонала на Службата. Тези насоки са в съответствие с настоящия регламент и включват inter alia:
а)
провеждането на разследванията;
б)
процесуалните гаранции;
в)
подробна информация за вътрешните процедури за консултиране и контрол, включително проверка на законосъобразността;
г)
защитата на данните.
Тези насоки, както и техните изменения, се приемат, след като на Надзорния съвет е дадена възможността да представи забележки по тях, изпращат се за сведение на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията и се публикуват за информация на уебсайта на Службата на официалните езици на институциите на Съюза.
9. Преди налагане на дисциплинарно наказание на генералния директор, Комисията се консултира с Надзорния съвет.
Дисциплинарните наказания на генералния директор са предмет на мотивирано решение, което се изпраща за информация на Европейския парламент, на Съвета и на Надзорния съвет.
10. Всяко позоваване на „директора“ на Службата в правни текстове се разбира като позоваване на генералния директор.
Член 18
Финансиране
Бюджетните средства за Службата, включително за Надзорния съвет и неговия секретариат, се вписват в специална бюджетна линия в рамките на раздела за общия бюджет на Европейския съюз, отнасящ се до Комисията, и са подробно изложени в приложение към този раздел.
Щатното разписание на Службата, включително секретариата на Надзорния съвет, се прилага към щатното разписание на Комисията.
Член 19
Доклад за оценка
До 2 октомври 2017 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за оценка относно прилагането на настоящия регламент. Докладът се придружава от становище на Надзорния съвет и включва становище относно необходимостта за изменение на регламента.
Член 20
Отменени разпоредби
Отменят се Регламент (ЕО) № 1073/1999 и Регламент (Евратом) № 1074/1999.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се тълкуват в съответствие с таблицата на съответствието в приложение II.
Член 21
Влизане в сила и временни разпоредби
1. Настоящият регламент влиза в сила на първия ден от месеца, следващ публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. За продължителността на мандата на членовете на Надзорния съвет, които са действащи към датата на влизане в сила на настоящия регламент, се прилага член 15, параграф 3. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент председателят на Европейския парламент избира измежду членовете на Надзорния съвет чрез жребий двама членове, чиито служебни задължения трябва да приключат, чрез дерогация от първото изречение на член 15, параграф 3, при изтичане на първите 36 месеца от техния мандат. Автоматично се назначават двама нови членове с мандат от пет години, които да заменят напускащите членове, въз основа на и по реда в списъка, посочен в член 1, параграф 2 от Решение 2012/45/ЕС, Евратом на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията от 23 януари 2012 г. за назначаване на членовете на надзорния комитет на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (13). Тези двама членове са първите двама в посочения по-горе списък.
3. Третото изречение на член 17, параграф 1 се прилага за срока на мандата на генералния директор, действащ към датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 септември 2013 година.
REGOLAMENT (UE, EURATOM) Nru 883/2013 TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-11 ta’ Settembru 2013
dwar investigazzjonijiet immexxija mill-Uffiċċju Ewropew Kontra l-Frodi (OLAF) u li jħassar ir-Regolament tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (KE) Nru 1073/1999 u r-Regolament tal-Kunsill (Euratom) Nru 1074/1999
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 325 tiegħu, flimkien mat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea dwar l-Enerġija Atomika, u b’mod partikolari l-Artikolu 106a tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li l-abbozz ta’ att leġislattiv intbagħat lill-parlamenti nazzjonali,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Qorti tal-Awdituri (1),
Filwaqt li jaġixxu skont il-proċedura leġiżlattiva ordinarja (2),
Billi:
(1)
L-istituzzjonijiet tal-Unjoni u l-Istati Membri jagħtu importanza kbira lill-protezzjoni tal-interessi finanzjarji tal-Unjoni u lill-ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni u kull attività illegali oħra li taffettwa dawk l-interessi. Ir-responsabbiltà tal-Kummissjoni f’dik il-konnessjoni hija marbuta mill-qrib mad-dmir tagħha li timplimenta l-baġit skont l-Artikolu 317 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE) u l-importanza ta’ azzjoni għal dak il-għan ikkonfermata mill-Artikolu 325 TFUE.
(2)
Il-mezzi kollha disponibbli għandhom jintużaw bis-sħiħ sabiex jinkiseb dak l-objettiv, notevolment fil-kuntest ta’ dmirijiet investigattivi li jaqgħu fuq l-Unjoni, filwaqt li t-tqassim u l-bilanċ attwali ta’ responsabbilitajiet bejn l-Unjoni u l-Istati Membri għandhom jinżammu.
(3)
Sabiex issaħħaħ il-mezzi disponibbli biex tikkumbatti l-frodi, filwaqt li tirrispetta l-prinċipju tal-awtonomija fl-organizzazzjoni interna ta’ kull istituzzjoni, il-Kummissjoni, permezz tad-Deċiżjoni 1999/352/KE, KEFA, Euratom (3), stabbilixxiet l-Uffiċċju Ewropew Kontra l-Frodi (“l-Uffiċċju”) fost is-servizzi tagħha stess b’responsabbiltà għat-twettiq ta’ investigazzjonijiet ta’ frodi amministrattivi. Il-Kummissjoni tat lill-Uffiċċju indipendenza sħiħa biex iħaddem il-funzjoni investigattiva tiegħu. Id-Deċiżjoni 1999/352/KE, KEFA, Euratom tipprevedi li għall-iskopijiet tal-investigazzjonijiet, l-Uffiċċju għandu jħaddem is-setgħat mogħtija mil-liġi tal-Unjoni.
(4)
Ir-Regolament (KE) Nru 1073/1999 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (4) ġie adottat biex jirregola investigazzjonijiet imwettqa mill-Uffiċċju. Sabiex l-attivitajiet investigattivi tal-Uffiċċju jsiru aktar effettivi, u fid-dawl tal-evalwazzjonijiet tal-attivitajiet tiegħu magħmula mill-istituzzjonijiet tal-Unjoni, b’mod partikolari r-rapport ta’ evalwazzjoni tal-Kummissjoni ta’ April 2003 u r-Rapporti Speċjali Nru 1/2005 (5) u Nru 2/2011 (6) tal-Qorti tal-Awdituri dwar il-ġestjoni tal-Uffiċċju, jeħtieġ li jiġi rivedut il-qafas legali attwali.
(5)
Il-mandat tal-Uffiċċju għandu jinkludi t-twettiq ta’ investigazzjonijiet fl-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji stabbiliti minn, jew abbażi tat-Trattati (“istituzzjonijiet, korpi, uffiċċji u aġenziji”) u t-tħaddim tas-setgħa tal-investigazzjoni mogħtija lill-Kummissjoni mill-atti rilevanti tal-Unjoni, kif ukoll jipprovdi lill-Istati Membri b’għajnuna mill-Kummissjoni fl-organizzazzjoni ta’ kooperazzjoni mill-qrib u regolari bejn l-awtoritajiet kompetenti tagħhom. L-Uffiċċju għandu jikkontribwixxi wkoll għat-tfassil u l-iżvilupp ta’ metodi għall-prevenzjoni u l-ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni u kull attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni, ibbażati fuq il-prattika operazzjonali tiegħu f’dan il-qasam.
(6)
Ir-responsabbiltà tal-Uffiċċju kif stabbilita mill-Kummissjoni testendi wkoll lil hinn mill-protezzjoni tal-interessi finanzjarji biex tinkludi l-attivitajiet kollha li għandhom x’jaqsmu mas-salvagwardja tal-interessi tal-Unjoni kontra mġiba irregolari fi proċeduri amministrattivi jew kriminali.
(7)
Dan ir-Regolament għandu japplika mingħajr preġudizzju għal protezzjoni aktar estensiva li tista’ tirriżulta mid-dispożizzjonijiet tat-Trattati.
(8)
Minħabba l-ħtieġa li tiġi intensifikata l-ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni u kull attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni, l-Uffiċċju għandu jkun jista’ jwettaq investigazzjonijiet interni fl-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji kollha.
(9)
Fil-kuntest ta’ investigazzjonijiet esterni, l-Uffiċċju għandu jiġi fdat bit-tħaddim tas-setgħat mogħtija lill-Kummissjoni mir-Regolament tal-Kunsill (Euratom, KE) Nru 2185/96 tal-11 ta’ Novembru 1996 dwar kontrolli u spezzjonijiet fuq il-post imwettqa mill-Kummissjoni sabiex tħares l-interessi finanzjarji tal-Komunitajiet Ewropej kontra l-frodi u irregolaritajiet oħra (7). L-Uffiċċju għandu wkoll jitħalla jħaddem is-setgħat l-oħra mogħtija lill-Kummissjoni sabiex jagħmel kontrolli u spezzjonijiet fuq il-post fl-Istati Membri, notevolment għall-iskop li jiġu skoperti irregolaritajiet kif mitlub mill-Artikolu 9 tar-Regolament tal-Kunsill (KE, Euratom) Nru 2988/95 tat-18 ta’ Diċembru 1995 dwar il-ħarsien tal-interessi finanzjarji tal-Komunitajiet Ewropej (8).
(10)
L-effiċjenza operazzjonali tal-Uffiċċju tiddependi ħafna mill-koperazzjoni mal-Istati Membri. Jeħtieġ li l-Istati Membri jidentifikaw l-awtoritajiet kompetenti tagħhom li jistgħu jipprovdu lill-Uffiċċju l-għajnuna meħtieġa fit-twettiq ta’ dmirijietu. F’każijiet fejn Stat Membru ma jkunx waqqaf dipartiment speċjalizzat f’livell nazzjonali bl-inkarigu li jikkoordina l-protezzjoni tal-interessi finanzjarji tal-Unjoni u l-ġlieda kontra l-frodi, għandu jinħatar servizz (is-servizz ta’ koordinazzjoni kontra l-frodi) biex tiġi ffaċilitata koperazzjoni effettiva u skambju tal-informazzjoni mal-Uffiċċju.
(11)
L-Uffiċċju għandu jkollu aċċess għal kull informazzjoni rilevanti miżmuma mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji tal-Unjoni b’rabta mal-investigazzjonijiet esterni.
(12)
L-investigazzjonijiet għandhom jitwettqu f’konformità mat-Trattat u partikolarment mal-Protokoll Nru 7 dwar il-privileġġi u immunitajiet tal-Unjoni Ewropea, filwaqt li jirrispettaw ir-Regolamenti tal-Persunal tal-Uffiċjali u l-Kondizzjonijiet tal-Impjieg ta’ Impjegati Oħra tal-Unjoni Ewropea stabbiliti fir-Regolament tal-Kunsill (KEE, Euratom, KEFA) Nru 259/68 (9) (“ir-Regolamenti tal-Persunal”), u l-Istat għall-Membri tal-Parlament Ewropew, u b’rispett sħiħ għad-drittijiet tal-bniedem u l-libertajiet fundamentali, b’mod partikolari l-prinċipju tal-imparzjalità, għad-dritt tal-persuni involuti li jesprimu ruħhom dwar il-fatti li jikkonċernawhom u għall-prinċipju li l-konklużjonijiet ta’ investigazzjoni jistgħu jkunu bażati biss fuq elementi li għandhom valur bħala xiehda. Għal dak il-għan, l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji għandhom jistipulaw it-termini u l-kondizzjonijiet li taħthom għandhom isiru investigazzjonijiet interni.
(13)
L-investigazzjonijiet interni jistgħu jsiru biss jekk l-Uffiċċju jingħata aċċess għall-kwartieri ġenerali kollha tal-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji u għall-informazzjoni u d-dokumenti kollha miżmuma minnhom.
(14)
Il-preċiżjoni tal-informazzjoni mibgħuta lill-Uffiċċju b’rabta mal-mandat tiegħu għandha tiġi valutata minnufih. Għal dak il-għan, l-Uffiċċju, qabel ma tinfetaħ investigazzjoni, għandu jkollu aċċess għal kwalunkwe informazzjoni rilevanti fil-bażijiet tad-data miżmuma mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji, meta dan ikun indispensabbli għall-valutazzjoni tal-bażi fil-fatt tal-allegazzjonijiet.
(15)
L-Uffiċċju għandu jitqiegħed taħt obbligi preċiżi biex jinforma lill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji tal-Unjoni dwar investigazzjonijiet li jkunu għaddejjin fejn uffiċjal, aġent ieħor, membru ta’ istituzzjoni jew korp, kap ta’ uffiċċju jew aġenzija jew membru tal-persunal ikun ikkonċernat mill-kwistjoni li tkun qed tiġi investigata jew fejn jistgħu jkunu meħtieġa miżuri ta’ prekawzjoni biex jiġu protetti l-interessi finanzjarji tal-Unjoni.
(16)
Għandhom jiġu stabbiliti regoli ċari li, filwaqt li jikkonfermaw il-prijorità li jgawdi l-Uffiċċju fit-twettiq ta’ investigazzjonijiet interni fuq kwistjonijiet li jolqtu l-interessi finanzjarji tal-Unjoni, jagħmluha possibbli għall-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji li jwettqu tali investigazzjonijiet f’każijiet li fihom l-Uffiċċju jiddeċiedi li ma jintervjenix.
(17)
Sabiex tiġi żgurata l-indipendenza tal-Uffiċċju fit-twettiq tal-kompiti li ngħatawlu b’dan ir-Regolament, id-Direttur Ġenerali tiegħu għandu jkun jista’ jiftaħ investigazzjoni fuq inizjattiva tiegħu stess. Meta l-Uffiċċju jkun qed iwettaq investigazzjoni, l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji rilevanti ma għandhomx iwettqu investigazzjoni tal-istess fatti b’mod parallel, sakemm ma jkunx maqbul mod ieħor mal-Uffiċċju.
(18)
L-investigazzjonijiet għandhom isiru taħt l-awtorità tad-Direttur Ġenerali, b’indipendenza sħiħa mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji u mill-Kumitat ta’ Sorveljanza. Għal dak il-għan, id-Direttur Ġenerali għandu jkun jista’ jadotta linji gwida dwar il-proċeduri ta’ investigazzjoni għall-persunal tal-Uffiċċju. Dawk il-linji gwida għandhom jipprovdu gwida prattika lill-persunal tal-Uffiċċju dwar it-twettiq ta’ investigazzjonijiet u l-garanziji u d-drittijiet proċedurali ta’ persuni kkonċernati jew xhieda, u dettalji dwar il-proċeduri konsultattivi u ta’ kontroll interni li għandhom jiġu osservati, inkluża verifika tal-legalità. Sabiex jipprovdu aktar trasparenza fir-rigward tat-twettiq tal-investigazzjonijiet, dawk il-linji gwida għandhom ikunu disponibbli għall-pubblika fuq is-sit web tal-Uffiċċju. Dawk il-linji gwida ma għandhomx joħolqu jew jibdlu kwalunkwe dritt jew obbligu li jirriżulta minn dan ir-Regolament.
(19)
F’konformità mal-Artikolu 21 tar-Regolamenti tal-Persunal, il-persunal tal-Uffiċċju għandu jwettaq l-investigazzjonijiet f’konformità mal-linji gwida dwar il-proċeduri ta’ investigazzjoni u abbażi tal-istruzzjonijiet individwali mogħtija mid-Direttur Ġenerali f’każijiet speċifiċi.
(20)
F’konformità mar-Regolamenti tal-Persunal, il-persunal tal-Uffiċċju għandu jwettaq il-kompiti investigattivi tiegħu permezz b’indipendenza sħiħa u għandu jevita kunflitti ta’ interess. Il-membri tal-persunal tal-Uffiċċju għandhom jinfurmaw immedjatament lid-Direttur Ġenerali jekk investigazzjoni tikkonċerna kwistjoni li għandhom kwalunkwe interess personali fiha tant li jxekkel l-indipendenza tagħhom, b’mod partikolari jekk ikunu jew kienu involuti f’kapaċità oħra fil-kwistjoni li tkun qed tiġi investigata.
(21)
L-investigazzjonijiet esterni u interni mill-Uffiċċju jsegwu, parzjalment, regoli distinti. Madankollu, l-Uffiċċju għandu jitħalla, kull meta meħtieġ, jikkumbina f’investigazzjoni waħda l-aspetti ta’ investigazzjoni esterna u interna, mingħajr ma jkollu jiftaħ żewġ investigazzjonijiet separati.
(22)
Huwa meħtieġ, fl-interessi taċ-ċertezza legali, li jiġu speċifikati l-garanziji proċedurali applikabbli għal investigazzjonijiet imwettqa mill-Uffiċċju, b’kont meħud tan-natura amministrattiva ta’ dawk l-investigazzjonijiet.
(23)
Il-garanziji proċedurali u d-drittijiet fundamentali tal-persuni kkonċernati u tax-xhieda għandhom jiġu rrispettati mingħajr diskriminazzjoni dejjem u fl-istadji kollha tal-investigazzjonijiet esterni kif ukoll interni, b’mod partikolari meta tingħata informazzjoni dwar investigazzjonijiet li jkunu għaddejjin. L-għoti ta’ kwalunkwe informazzjoni dwar investigazzjonijiet imwettqa mill-Uffiċċju lill-Parlament Ewropew, lill-Kunsill, lill-Kummissjoni jew lill-Qorti tal-Awdituri, hux b’mod bilaterali jew bħala parti minn skambju ta’ fehmiet, għandu jirrispetta l-kunfidenzjalità tal-investigazzjonijiet, id-drittijiet leġittimi tal-persuni konċernati u, fejn japplika, id-dispożizzjonijiet nazzjonali li jirregolaw il-proċedimenti ġudizzjarji. Informazzjoni mibgħuta jew miksuba matul investigazzjonijiet għandha tiġi ttrattata skont il-liġi tal-Unjoni dwar il-protezzjoni tad-data. L-iskambji ta’ informazzjoni għandhom jitmexxew mill-prinċipju ta’ proporzjonalità u mill-prinċijpu ta’ ħtieġa għat-tagħrif.
(24)
Biex tissaħħaħ il-protezzjoni tad-drittijiet individwali ta’ persuni li jkunu qegħdin jiġu investigati, ma għandhomx jitfasslu konklużjonijiet li jirreferu għall-persuna b’isimha, fl-istadju finali ta’ investigazzjoni, mingħajr ma dik il-persuna tingħata l-opportunità tikkummenta dwar fatti li jikkonċernawha.
(25)
Id-Direttur Ġenerali għandhu jiżgura li kwalunkwe informazzjoni mogħtija lill-pubbliku tkun konformi mad-drittijiet leġittimi tal-persuni konċernati.
(26)
L-Uffiċċju u l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji involuti fl-investigazzjoni għandhom jipproteġu l-libertà tal-espressjoni, f’konformità mal-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea, u sorsi ġurnalistiċi.
(27)
Għandu jkun id-dmir tad-Direttur Ġenerali li jiżgura l-protezzjoni ta’ data personali u r-rispett għall-kunfidenzjalità tal-informazzjoni miġbura waqt l-investigazzjonijiet; L-uffiċjali u impjegati oħra tal-Unjoni għandhom jiġu żgurati li ser jingħataw protezzjoni legali ekwivalenti għal dik prevista mir-Regolamenti tal-Persunal.
(28)
Sabiex jiġi żgurat li s-sejbiet tal-investigazzjonijiet imwettqa mill-Uffiċċju jiġu kkunsidrati u li tittieħed l-azzjoni sussegwenti meħtieġa, ir-rapporti għandu jkollhom l-istatus ta’ prova ammissibbli fi proċedimenti amministrattivi jew ġudizzjarji. Għal dak il-għan, dawk ir-rapporti għandhom jitfasslu b’mod kompatibbli mar-regoli li jirregolaw ir-rapporti amministrattivi fl-Istati Membri.
(29)
Meta jinstab li l-fatti li ħarġu fir-rapport finali dwar investigazzjoni interna jistgħu jwasslu għal proċedimenti kriminali, l-informazzjoni dwar dan għandha tintbagħat lill-awtoritajiet ġudizzjarji nazzjonali tal-Istat Membru kkonċernat. Fir-rakkomandazzjonijiet li jakkumpanjaw ir-rapport finali tal-investigazzjoni, id-Direttur Ġenerali għandu jindika jekk, fid-dawl tan-natura tal-fatti u l-iskala tal-impatt finanzjarju tagħhom, miżuri interni mill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata jippermettux segwitu aktar effettiv.
(30)
F’każijiet meta d-Direttur Ġenerali jibgħat lill-awtoritajiet ġudizzjarji tal-Istati Membri kkonċernati informazzjoni miksuba mill-Uffiċċju matul investigazzjonijiet interni, dik it-trasmissjoni ta’ informazzjoni għandha tkun mingħajr preġudizzju għal klassifikazzjoni sussegwenti fil-liġi mill-awtorità ġudizzjarja nazzjonali dwar jekk proċedimenti investigattivi humiex meħtieġa.
(31)
Huwa f’idejn l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri jew l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji, skont il-każ, li jiddeċiedu x’azzjoni għandha tittieħed dwar investigazzjonijiet li jkunu tlestew fuq il-bażi ta’ rapporti finali ta’ investigazzjoni imħejjija mill-Uffiċċju.
(32)
Biex itejjeb l-effiċjenza tiegħu, l-Uffiċċju għandu jkun jaf kif ir-riżultati tal-investigazzjonijiet tiegħu ġew segwiti. Għaldaqstant, l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji tal-Unjoni u, fejn adatt, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom jirrappurtaw lill-Uffiċċju, fuq talba tiegħu, dwar l-azzjoni meħuda, jekk tkun ittieħdet, abbażi tal-informazzjoni mibgħuta lilhom mill-Uffiċċju.
(33)
Fid-dawl tal-benefiċċji prinċipali tat-tisħiħ tal-kooperazzjoni bejn l-Uffċċju, il-Eurojust, il-Europol u l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri, l-Uffiċċju għandu jkun jista’ jikkonkludi magħhom l-arranġamenti amministrattivi li jistgħu, b’mod partikolari, jimmiraw li jiffaċilitaw il-kooperazzjoni prattika u l-iskambju ta’ informazzjoni dwar kwistjonijiet tekniċi u operazzjonali, mingħajr ma jinħolqu obbligi legali oħra.
(34)
Sabiex tissaħħaħ il-koperazzjoni bejn l-Uffiċċju, il-Eurojust u l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri fir-rigward ta’ atti li jistgħu jkunu s-suġġett ta’ investigazzjoni kriminali, l-Uffiċċju għandu jinforma lill-Eurojust dwar, b’mod partikolari, dawk il-każijiet ta’ frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra suspettata li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni u li tinvolvi forom serji ta’ kriminalità. It-trasmissjoni ta’ informazzjoni lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati għandha ssir, kif adegwat, qabel ma l-informazzjoni mogħtija lilhom tintbagħat mill-Uffiċċju lill-Eurojust jew lill-Europol, meta informazzjoni bħal din tkun akkumpanjata minn stedina biex tittieħed azzjoni kriminali investigattiva speċifika.
(35)
Sabiex ikun hemm kooperazzjoni ta’ suċċess bejn l-Uffiċċju, l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji rilevanti tal-Unjoni, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri, l-awtoritajiet kompetenti ta’ pajjiżi terzi, u l-organizzazzjonijiet internazzjonali, għandu jiġi organizzat skambju ta’ informazzjoni reċiproku. Skambju ta’ informazzjoni bħal dan għandu jirrispetta l-prinċipji ta’ kunfidenzjalità u r-regoli dwar il-protezzjoni tad-data stabbilita fir-Regolament (KE) Nru 45/2001 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-18 ta’ Diċembru 2000 dwar il-protezzjoni ta’ individwu fir-rigward tal-ipproċessar ta’ data personali mill-istituzzjonijiet u l-korpi tal-Komunità u dwar il-movement liberu ta’ dak id-data (10). B’mod partikolari, l-Uffiċċju għandu jivverifika li r-reċipjent għandu l-kompetenza adegwata u li t-trasmissjoni tal-informazzjoni hija meħtieġa. L-iskambji ta’ informazzjoni mal-Eurojust għandhom ikunu koperti mill-mandat tal-Eurojust, li jestendi sal-koordinazzjoni f’każijiet transnazzjonali ta’ reat serju.
(36)
Meta wieħed jikkunsidra l-iskala tal-fondi tal-Unjoni allokati għas-settur tal-għajnuna esterna, l-għadd ta’ investigazzjonijiet magħmulin mill-Uffiċċju f’dak is-settur u l-eżistenza ta’ koperazzjoni internazzjonali għal għanijiet ta’ investigazzjoni, l-Uffiċċju għandu jkun jista’, meta adatt f’koordinazzjoni ma’ servizzi kompetenti oħra, jitlob fil-qadi tal-kompiti tiegħu, permezz ta’ arranġamenti amministrattivi, għajnuna prattika mill-awtoritajiet kompetenti f’pajjiżi terzi u minn organizzazzjonijet internazzjonali, mingħajr ma jinħolqu obbligi legal oħra.
(37)
L-Uffiċċju għandu jgawdi indipendenza fil-qadi tal-funzjonijiet tiegħu. Sabiex tissaħħaħ dik l-indipendenza, l-Uffiċċju għandu jkun soġġett għal sorveljanza regolari tal-funzjonijiet investigattivi tiegħu minn Kumitat ta’ Sorveljanza, kompost minn persuni indipendenti esterni li huma kwalifikati sew fl-oqsma ta’ attività tal-Uffiċċju. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza ma għandux ifixkel it-twettiq ta’ investigazzjonijiet li jkun għaddejjin. Id-dmirijiet tiegħu għandhom jinkludu wkoll għajnuna lid-Direttur Ġenerali fil-qadi tar-responsabbiltajiet tiegħu.
(38)
Huwa xieraq li l-kriterji u l-proċedura għall-ħatra tal-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza jiġu speċifikati u jiġu speċifikati ulterjorment il-kompiti tal-Kumitat ta’ Sorveljana li jirriżultaw mill-mandat tiegħu.
(39)
Għandha titfassal lista ta’ riżerva li tinnomina kandidati li jistgħu jissostitwixxu membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għall-bqija tal-mandat tagħhom fil-każ li membru jew aktar minnhom jirriżenjaw, imutu jew ma jkunux jistgħu għal xi raġuni oħra iwettqu l-kompiti tagħhom.
(40)
Sabiex jiġi żgurat li l-Kumitat ta’ Sorveljanza jista’ jwettaq il-missjoni tiegħu b’mod effiċjenti, il-funzjonament indipendenti tas-segretarjat tiegħu għandu jkun iggarantit mill-Uffiċċju.
(41)
Għandu jseħħ skambju ta’ fehmiet darba fis-sena bejn il-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni. Dan l-iskambju ta’ fehmiet għandu jkopri, fost l-oħrajn, il-prijoritajiet strateġiċi għal politiki investigattivi u għall-effettività tal-ħidma tal-Uffiċċju fir-rigward tal-mandat tiegħu mingħajr ma jfixkel bl-ebda mod fl-indipendenza tal-Uffiċċju fit-twettiq tal-investigazzjonijiet tiegħu. It-tħejjija għall-iskambju ta’ fehmiet għandha ssir fil-livell tekniku u għandha tinkludi, sa fejn ikun meħtieġ, laqgħa preparatorja bejn is-servizzi rilevanti tal-istituzzjonijiet ikkonċernati. Meta jiddiskutu l-effettività tal-ħidma tal-Uffiċċju fir-rigward tat-twettiq tal-mandat tiegħu, l-istituzzjonijiet li jkunu qed jipparteċipaw fl-iskambju ta’ fehmiet għandhom ikunu jistgħu jindirizzaw informazzjoni statistika dwar is-segwitu mogħti għall-investigazzjonijiet tal-Uffiċċju u l-informazzjoni mibgħuta mill-Uffiċċju.
(42)
Biex tiġi żgurata l-indipendenza sħiħa fit-tmexxija tal-Uffiċċju, id-Direttur Ġenerali tiegħu għandu jinħatar għal perijodu ta’ seba’ snin li ma jiġġeddidx.
(43)
Il-funzjoni tad-Direttur Ġenerali tal-Uffiċċju hija partikolarment importanti wkoll għall-Parlament Ewropew u l-Kunsill. Il-persuna maħtura bħala Direttur Ġenerali għandha tgawdi mill-akbar appoġġ u rikonoxximent possibbli mill-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni. Għalhekk, il-Kummissjoni għandha tfittex li tikseb qbil komuni mal-Parlament Ewropew u l-Kunsill fil-qafas tal-proċedura konsultattiva.
(44)
Is-sejħa għall-applikazzjonijiet għall-post ta’ Direttur Ġenerali għandha tiġi ppubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea mill-anqas sitt xhur qabel it-tmiem tal-mandat tad-Direttur Ġenerali fil-kariga. Is-sejħa għall-applikazzjonijiet għandha titħejja mill-Kummissjoni abbażi tal-eżitu tal-konsultazzjonijiet mill-qrib mal-Parlament Ewropew u l-Kunsill. Hija għandha tispeċifika l-kriterji tal-għażla, inkluż ir-rekwiżiti li għandhom jissodisfaw il-kandidati sabiex ikunu eliġibbli għall-post.
(45)
Id-Direttur Ġenerali għandu jinforma lill-Kumitat ta’ Sorveljanza perjodikament dwar dawk il-każijiet li fihom intbagħtet informazzjoni lill-awtoritajiet ġudizzjarji tal-Istati Membri u dwar in-numru totali ta’ każijiet tal-Uffiċċju trattati mill-istess awtoritajiet ġudizzjajri tal-Istati Membri inkwistjoni, permezz ta’ segwitu għal investigazzjoni mwettqa mill-Uffiċċju.
(46)
Esperjenza msejsa fuq prattika operazzjonali wriet li jkun utli li d-Direttur Ġenerali jitħalla jiddelega l-eżerċizzju ta’ xi wħud mill-funzjonijiet tiegħu lil membru wieħed jew aktar tal-persunal tal-Uffiċċju.
(47)
Id-Direttur Ġenerali għandu jimplimenta mekkaniżmu interni ta’ konsulenza u kontroll, inkluż verifika ta’ legalità, b’referenza partikolari għall-obbligu tar-rispett tal-garanziji proċedurali u d-drittijiet fundamentali tal-persuni kkonċernati u tal-liġi nazzjonali tal-Istati Membri kkonċernati.
(48)
Sabiex tiġi żgurata l-indipendenza tal-Uffiċċju, il-Kummissjoni għandha tiddeċiedi dwar delega adegwata tas-setgħat tal-awtorità tal-ħatra lid-Direttur Ġenerali.
(49)
Dan ir-Regolament b’ebda mod ma jnaqqas is-setgħat u r-responsabbilitajiet tal-Istati Membri li jieħdu passi sabiex jikkumbattu frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni. Jekk il-kompiti ta-twettiq ta’ investigazzjonijiet amministrattivi esterni f’dan il-qasam jiġi fdat f’idejn Uffiċċju indipendenti, dan ikun f’konformità sħiħa mal-prinċipju tas-sussidjarjetà stabbilit minn Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. F’konformità mal-prinċipju ta’ proporzjonalità, kif stabbilit f’dak l-Artikolu, dan ir-Regolament ma jmurx lil hinn minn dak meħtieġ sabiex tingħata spinta lill-ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni u kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjajri tal-Unjoni.
(50)
Il-Kummissjoni għandha tivvaluta l-ħtieġa ta’ reviżjoni ta’ dan ir-Regolament fil-każ li jiġi stabbilit Uffiċċju tal-Prosekutur Pubbliku Ewropew.
(51)
Dan ir-Regolament jirrispetta d-drittijiet fundamentali u huwa konformi, b’mod partikolari, mal-prinċipji rikonoxxuti fil-Karta tad-Drittijiet Fondamentali tal-Unjoni Ewropea.
(52)
Il-Kontrollur Ewropew għall-Protezzjoni tad-Data ġie kkonsultat skont l-Artikolu 28(2) tar-Regolament (KE) Nru 45/2001 u ta l-opinjoni tiegħu fil-1 ta’ Ġunju 2011 (11).
(53)
Minħabba n-numru sostanzjali ta’ emendi meħtieġa, ir-Regolament (KE) Nru 1073/1999 għandu jitħassar u jiġi sostitwit b’dan ir-Regolament.
(54)
Skont l-Artikolu 106a(1) tat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika (TKEEA) li jestendi l-applikazzjoni tal-Artikolu 325 TFUE għall-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika (Euratom), ir-regoli li jikkontrollaw l-investigazzjonijiet imwettqa mill-Uffiċċju fir-rigward tal-Unjoni għandhom japplikaw ukoll fir-rigward tal-Euratom. Skont l-Artikolu 106a(2) TKEEA, referenzi għall-Unjoni fl-Artikolu 325 TFUE għandhom jitqiesu bħala referenzi għall-Euratom u referenzi għall-Unjoni f’dan ir-Regolament għandhom, għalhekk jinkludu, meta l-kuntest jitlob dan, referenzi għall-Euratom. Ir-Regolament tal-Kunsill (Euratom) Nru 1074/1999 tal-25 ta’ Mejju 1999 dwar investigazzjonijiet immexxija mill-Uffiċċju Ewropew ta’ Kontra l-Frodi (OLAF) (12) għandu għalhekk jitħassar,
ADOTTAW DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Objettivi u inkarigi
(1) Sabiex tissaħħaħ il-ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni u kull attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni Ewropea u tal-Komunita Ewropea tal-Enerġija Atomika (minn hawn ‘il quddiem imsejħa kollettivament, skont il-kuntest, “l-Unjoni”), l-Uffiċċju Ewropew Kontra l-Frodi stabbilit bid-Deċiżjoni 1999/352/KE, KEFA, Euratom (“l-Uffiċċju”) għandu jeżerċita s-setgħat ta’ investigazzjoni mogħtija lill-Kummissjoni:
(a)
mill-atti rilevanti tal-Unjoni; u
(b)
mill-ftehimiet rilevanti ta’ koperazzjoni u għajnuna reċiproka konklużi mill-Unjoni ma’ pajjiżi terzi u organizzazzjonijiet internazzjonali.
(2) L-Uffiċċju għandu jipprovdi lill-Istati Membri b’għajnuna mingħand il-Kummissjoni fl-organizzazzjoni ta’ kooperazzjoni mill-qrib u regolari bejn l-awtoritajiet kompetenti tagħhom sabiex jikkoordinaw l-azzjoni tagħhom immirata lejn il-protezzjoni tal-interessi finanzjarji tal-Unjoni kontra l-frodi. L-Uffiċċju għandu jikkontribwixxi għat-tfassil u l-żvilupp ta’ metodi ta’ prevenzjoni u ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni u kull attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni. L-Uffiċċju għandu jippromwovi u jikkoordina, ma’ u fost l-Istati Membri, il-kondiviżjoni ta’ esperjenza operazzjonali u l-aħjar prattiki proċedurali fil-qasam tal-protezzjoni tal-interessi finanzjarji tal-Unjoni, u għandu jappoġġa azzjonijiet konġunti kontra l-frodi li jieħdu Stati Membri fuq bażi volontarja.
3. Dan ir-Regolament għandu japplika mingħajr preġudizzju għal:
(a)
il-Protokoll Nru 7 dwar il-privileġġi u l-immunitajiet tal-Unjoni Ewropea mehmuż mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea;
(b)
l-Istatut tal-Membri tal-Parlament Ewropew;
(c)
ir-Regolamenti tal-Persunal;
(d)
ir-Regolament (KE) Nru 45/2001.
4. Fi ħdan l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji stabbiliti permezz, jew fuq il-bażi tat-Trattati (“istituzzjonijiet, korpi, uffiċċji u aġenziji”), l-uffiċċju għandu jwettaq investigazzjonijiet amministrattivi bil-għan li jiġġieled il-frodi u kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni. Għal dak il-għan l-Uffiċċju għandu jinvestiga kwistjonijiet serji li għandhom x’jaqsmu mal-qadi ta’ dmirijiet professjonali li jikkostitwixxu nuqqas ta’ ħarsien ta’ obbligi ta’ uffiċjali u impjegati oħra tal-Unjoni u li jistgħu jwasslu għal proċedimenti dixxiplinarji jew, skont il-każ, kriminali, jew nuqqas ekwivalenti ta’ qadi ta’ obbligi minn membri ta’ istituzzjonijiet u korpi, kapi ta’ uffiċċji u aġenziji jew membri tal-persunal ta’ istituzzjonijiet, korpi, uffiċċji jew aġenziji li ma mhux soġġetti għar-Regolamenti tal-Persunal (minn hawn ‘il quddiem kollettivament imsemmija bħala “uffiċjali, aġenti oħrajn, membri ta’ istituzzjonijiet jew korpi, kapi ta’ uffiċċji jew aġenziji, jew membri tal-persunal”).
5. Għall-applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri u l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji jistgħu jistabbilixxu arranġamenti amministrattivi mal-Uffiċċju. Dawk l-arranġamenti amminsitrattivi jistgħu jikkonċernaw, b’mod partikolari, it-trasmissjoni ta’ informazzjoni u t-twettiq ta’ investigazzjonijiet.
Artikolu 2
Definizzjonijiet
Għall-għanijiet ta’ dan ir-Regolament:
(1)
“interessi finanzjarji tal-Unjoni” għandha tinkludi d-dħul, l-infiq u l-assi koperti mill-baġit tal-Unjoni Ewropea u dawk koperti mill-baġits tal-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji u l-baġits immexxija u mmonitorjati minnhom;
(2)
“irregolarità” għandha tfisser “irregolarità” kif definit fl-Artikolu 1(2) tar-Regolament (KE, Euratom) Nru 2988/95;
(3)
“frodi, korruzzjoni u kwalunkwe attività irregolari oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni” għandu jkollha t-tifsira applikata lil dan il-kliem fl-atti rilevanti tal-Unjoni;
(4)
“investigazzjonijiet amministrattivi” (“investigazzjonijiet”) għandha tfisser kwalunkwe spezzjoni, kontroll jew miżura oħra meħuda mill-Uffiċċju skont l-Artikoli 3 u 4, bil-għan li jintlaħqu l-għanijiet stabbiliti fl-Artikolu l u li tiġi stabbilita, fejn ikun meħtieġ, in-natura irregolari tal-attivitajiet li jkunu qiegħdin jiġu investigati; dawk l-investigazzjonijiet ma għandhomx jaffettwaw is-setgħat tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri li jibdew proċeduri kriminali;
(5)
“persuna kkonċernata” għandha tfisser kwalunnkwe persuna jew operatur ekonomiku ssuspettat li wettaq frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni u li għalhekk hija soġġetta għal investigazzjoni mill-Unjoni;
(6)
“operatur ekonomiku” għandu jkollu t-tifsira applikata li dak it-terminu mir-Regolament (KE, Euratom) Nru 2988/95 u r-Regolament (Euratom, KE) Nru 2185/96;
(7)
“arranġamenti amministrattivi” għandu jkollha t-tifsira ta’ natura teknika u/jew operazzjonali konkluża mill-Uffiċċju, li jista’ jkollha b’mod partikolari l-għan li tiffaċilita l-kooperazzjoni u l-iskambju ta’ informazzjoni bejn il-partijiet tagħhom, u li ma joħolqux obbligi legali addizzjonali.
Artikolu 3
Investigazzjonijiet esterni
1. L-Uffiċċju għandu jeżerċita s-setgħa mogħtija lill-Kummissjoni mir-Regolament (Euratom, KE) Nru 2185/96 biex iwettaq kontrolli u spezzjonijiet fuq il-post fl-Istati Membri u, f’konformità mal-ftehimiet ta’ kooperazzjoni ta’ għajnuna reċiproka u kwalunkwe strument legali ieħor fis-seħħ, f’pajjiżi terzi u f’organizzazzjonijet internazzjonali.
Bħala parti mill-funzjoni investigattiva tiegħu, l-Uffiċċju għandu jagħmel il-verifiki u l-ispezzjonijiet kif stabbilit fl-Artikolu 9(1) tar-Regolament (KE, Euratom) Nru 2988/95 u fir-regoli settorjali msemmija fl-Artikolu 9(2) ta’ dak ir-Regolament fl-Istati Membri u, f’konformità mal-ftehimiet ta’ kooperazzjoni u ta’ għajnuna reċiproka u kwalunkwe strument legali ieħor fis-seħħ, f’pajjiżi terzi u f’organizzazzjonijet internazzjonali.
2. Sabiex jiġi stabbilit jekk kienx hemm frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni b’rabta ma’ ftehim jew deċiżjoni jew kuntratt ta’ għotja li jikkonċerna l-finanzjament tal-Unjoni, l-Uffiċċju, skont id-dispożizzjonijiet u l-proċeduri stabbiliti mir-Regolament (Euratom, KE) Nru 2185/96, jista’ jwettaq verifiki u spezzjonijiet fuq il-post għand operaturi ekonomiċi affettwati.
3. Waqt il-verifiki u l-ispezzjonijiet fuq il-post, il-persunal tal-Uffiċċju għandu jaġixxi, soġġett għal-liġi tal-Unjoni applikabbli, f’konformità mar-regoli u l-prattiki tal-Istati Membri kkonċernati u l-garanziji proċedurali previsti f’dan ir-Regolament.
Fuq talba tal-Uffiċċju, l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru kkonċernat għandha tagħti lill-persunal tal-Uffiċċju l-għajnuna li jkollu bżonn biex iwettaq il-kompiti tiegħu b’mod effettiv, kif speċifikat fl-awtorizzazzjoni bil-miktub imsemmija fl-Artikolu 7(2). Jekk dik l-għajnuna teħtieġ awtorizzazzjoni minn awtorità ġudizzjarja f’konformità mar-regoli nazzjonalii, għandha ssir applikazzjoni għal awtorizzazzjoni bħal din.
L-Istat Membru kkonċernat għandu jiżgura, f’konformità mar-Regolament (Euratom, KE) Nru 2185/96, li l-persunal tal-Uffiċċju jitħalla jkollu aċċess, bl-istess termini u kundizzjonijiet bħal tal-awtoritajiet kompetenti tiegħu u f’konformità mal-liġi nazzjonali tiegħu, għall-informazzjoni u d-dokumenti kollha relatati mal-kwistjoni taħt investigazzjoni li jkunu meħtieġa biex il-verifiki u l-ispezzjonijiet fuq il-post jitmexxew b’mod effettiv u effiċjenti.
4. L-Istati Membri għandhom, għall-iskopijiet ta’ dan ir-Regolament, jagħżlu servizz (“is-servizz ta’ koordinazzjoni kontra l-frodi”) biex tiġi ffaċilitata l-kooperazzjoni effettiva u l-iskambju ta’ informazzjoni, inkluża informazzjoni ta’ natura operazzjonali, mal-Uffiċċju. Fejn meħtieġ, f’konformità mal-liġi nazzjonali, is-servizz ta’ koordinazzjoni kontra l-frodi jista’ jitqies bħala awtorità kompetenti għall-iskopijiet ta’ dan ir-Regolament.
5. Waqt investigazzjoni esterna l-Uffiċċju jista’ jkollu aċċess għal kull informazzjoni rilevanti, inkluża informazzjoni f’bażijiet tad-data, miżmuma mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji konnessi mal-kwistjoni investigata, meta ikun strettament meħtieġ sabiex jiġi stabbilit jekk ikunux twettqu frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni. Għal dak il-għan, għandu japplika l-Artikolu 4(2) u (4).
6. Meta, qabel ma tittieħed deċiżjoni dwar jekk tinfetaħx investigazzjoni esterna jew le, l-Uffiċċju jittratta informazzjoni li tissuġġerixxi li kien hemm frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni, huwa jista’ jinforma lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati u, fejn meħtieġ, is-servizzi kompetenti tal-Kummissjoni.
Mingħajr preġudizzju għar-regoli settorjali msemmija fl-Artikolu 9(2) tar-Regolament (KE, Euratom) Nru 2988/95, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati għandhom jiżguraw li tittieħed azzjoni xierqa li fiha jkun jista’ jieħu sehem l-Uffiċċju, f’konformità mal-liġi nazzjonali. Fuq talba, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati għandhom jinfurmaw lill-Uffiċċju dwar l-azzjoni meħuda u dwar is-sejbiet tagħhom abbażi tal-informazzjoni kif imsemmi fl-ewwel subparagrafu ta’ dan il-paragrafu.
Artikolu 4
Investigazzjonijiet interni
1. Fl-oqsma msemmija fl-Artikolu 1, l-Uffiċċju għandu jwettaq investigazzjonijiet amministrattivi fl- istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji (“investigazzjonijiet interni”).
Dawk l-investigazzjonijiet interni għandhom jitwettqu f’konformità mal-kundizzjonijiet stipulati f’dan ir-Regolament u fid-deċiżjonijiet adottati mill-istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija rispettiva.
2. Sakemm id-dispożizzjonijiet imsemmija fil-paragrafu 1 jiġu mħarsa:
(a)
l-Uffiċċju għandu jkollu d-dritt ta’ aċċess immedjat u minngħajr avviż għal kull informazzjoni rilevanti, inkluża informazzjoni f’bażijiet tad-data, miżmuma mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji, u għall-bini tagħhom. L-Uffiċċju għandu jkollu s-setgħa li jispezzjona l-kotba tal-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji. L-Uffiċċju jista’ jieħu kopja ta’ jew jikseb siltiet minn, kull dokument jew il-kontenut ta’ kull mezz ta’ informazzjoni miżmum mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji u, jekk ikun hemm bżonn, jieħu l-kustodja ta’ dawk id-dokumenti jew informazzjoni sabiex jiżgura li ma jkunx hemm periklu li dawn jgħibu;
(b)
l-Uffiċċju jista’ jitlob informazzjoni orali, inkluż permezz ta’ interrogazzjonijiet, u informazzjoni bil-miktub minn uffiċjali, aġenti oħrajn, membri ta’ istituzzjonijiet jew korpi, kapi ta’ uffiċċji jew aġenziji, jew membri tal-persunal.
3. F’konformità mad-dispożizzjonijiet u l-proċeduri stabbiliti mir-Regolament (Euratom, KE) Nru 2185/96, l-Uffiċċju jista’ jagħmel verifiki u spezzjonijiet fuq il-post għand operaturi ekonomiċi sabiex jikseb aċċess għall-informazzjoni rilevanti b’relazzjoni mal-fatti taħt investigazzjoni interna.
4. L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji għandhom ikunu infurmati kull meta l-persunal tal-Uffiċċju jagħmel investigazzjoni interna fuq il-post tagħhom jew jikkonsulta dokument jew jitlob informazzjoni miżmuma minnhom. Mingħajr preġudizzju għall-Artikoli 10 u 11, l-Uffiċċju jista’ f’kull żmien jgħaddi lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata l-informazzjoni miksuba matul l-investigazzjonijiet interni.
5. L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji għandhom jistabbilixxu proċeduri adatti u jieħdu miżuri meħtieġa biex jiżguraw il-kunfidenzjalità tal-investigazzjonijiet interni fl-istadji kollha.
6. Meta l-investigazzjonijiet interni jiżvelaw uffiċjal, aġent ieħor, membru ta’ istituzzjoni jew korp, kap ta’ uffiċċju jew aġenzija, jew membru tal-persunal jista’ jkun persuna kkonċernata, l-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija li tappartjeni għaliha dik il-persuna għandha tiġi infurmata.
F’każijiet meta l-kunfidenzjalità tal-investigazzjoni interna ma tistax tiġi żgurata meta jintużaw il-kanali ta’ komunikazzjoni tas-soltu, l-Uffiċċju għandu juża kanali alternattivi adegwati biex jibagħtu l-informazzjoni.
F’każijiet eċċezzjonali, l-għoti ta’ informazzjoni bħal din jista’ jiġi diferit abbażi ta’ deċiżjoni raġunata mid-Direttur Ġenerali, li għandha tintbagħat lill-Kumitat ta’ Sorveljanza wara l-għeluq tal-investigazzjoni.
7. Id-deċiżjoni li għandha tiġi adottata minn kull istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija kif stipulat fil-paragrafu 1, għandha tinkludi, b’mod partikolari, regola dwar id-dmir min-naħa tal-uffiċjali, l-aġenti oħrajn, il-membri ta’ istituzzjonijiet jew korpi, kapi ta’ uffiċċji jew aġenziji, jew membri tal-persunal li jikkooperaw u jipprovdu l-informazzjoni lill-Uffiċċju, filwaqt li jiżguraw il-kunfidenzjalità tal-investigazzjoni interna.
8. Meta, qabel ma tittieħed deċiżjoni dwar jekk tinfetaħx investigazzjoni interna jew le, l-Uffiċċju jittratta informazzjoni li tissuġġerixxi li kien hemm frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni, huwa jista’ jinforma lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata. Fuq talba, l-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata għandha tinforma lill-Uffiċċju dwar kwalunkwe informazzjoni meħuda u dwar is-sejbiet tagħha abbażi ta’ tali informazzjoni.
Meta meħtieġ, l-Uffiċċju għandu jinforma wkoll lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membr kkonċernat. F’dan il-każ, għandhom japplikaw ir-rekwiżiti proċedurali stabbilit fit-tieni u t-tielet subparagrafi tal-Artikolu 9(4). Jekk l-awtoritajiet kompetenti jiddeċiedu li jieħdu kwalunkwe azzjoni abbażi tal-informazzjoni mibgħuta lilhom, f’konformità mal-liġi nazzjonali, huma għandhom, fuq talba, jinfurmaw lill-Uffiċċju dwar dan.
Artikolu 5
Ftuħ ta’ investigazzjonijiet
1. Id-Direttur Ġenerali jista’ jiftaħ investigazzjoni meta jkun hemm biżżejjed suspett, li jista’ jkun ukoll ibbażat fuq informazzjoni mogħtija minn kwalunkwe pajjiż terz jew informazzjoni anonima, li twettqu atti ta’ frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni. Id-deċiżjoni mid-Direttur Ġenerali dwar jekk tinfetaħx investigazzjoni jew le għandha tqis il-prijoritajiet tal-politika ta’ investigazzjoni u l-pjan annwali ta’ ġestjoni tal-Uffiċċju stabbilit f’konformità mal-Artikolu 17(5). Dik id-deċiżjoni għandha tqis ukoll il-ħtieġa ta’ użu effiċjenti tar-riżorsi tal-Uffiċċju u tal-proporzjonalità ta’ mezzi użati. Fir-rigward ta’ investigazzjonijiet interni, għandu jittieħed qies speċifiku tal-istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija li jkunu fl-aħjar pożizzjoni biex jagħmluhom, partikolarment abbażi tan-natura tal-fatti, l-impatt finanzjarju attwali jew potenzjali tal-każ, u l-prospettiva ta’ kwalunkwe segwitu ġudizzjarju.
2. Id-deċiżjoni biex tinfetaħ investigazzjoni esterna għandha tittieħed mid-Direttur Ġenerali, li jaġixxi fuq inizjattiva tiegħu stess jew wara talba minn Stat Membru kkonċernat jew kwalunkwe istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija tal-Unjoni.
Id-deċiżjoni li tinfetaħ investigazzjoni interna għandha tittieħed mid-Direttur Ġenerali, li jaġixxi fuq l-inizjattiva tiegħu stess jew wara talba mill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija li għandha titwettaq fihom l-investigazzjoni jew minn Stat Membru.
3. Waqt li d-Direttur Ġenerali ikun qed jikkunsidra jekk jiftaħx investigazzjoni interna jew le wara talba kif imsemmi fil-paragrafu 2, u/jew waqt li l-Uffiċċju qed iwettaq investigazzjoni interna, l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji kkonċernati ma għandhomx jiftħu investigazzjoni parallela dwar l-istess fatti, sakemm ma jkunx maqbul mod ieħor mal-Uffiċċju.
4. Fi żmien xahrejn minn meta l-Uffiċċju jirċievi t-talba kif imsemmi fil-paragrafu 2, trid tittieħed deċiżjoni dwar jekk tinfetaħx investigazzjoni jew le. Hija għandha tkun ikkomunikata mingħajr dewmien lill-Istat Membru, l-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija li jkunu għamlu t-talba. Għandhom jingħataw raġunijiet għal deċiżjoni li ma tinfetaħx investigazzjoni. Jekk malli jiskadi dak il-perijodu ta’ xahrjen, l-Uffiċċju jkun għadu ma ħa ebda deċiżjoni, l-Uffiċċju għandu jitqies li jkun iddeċieda li ma tinfetaħx investigazzjoni.
Meta uffiċjal, aġent ieħor, membru ta’ istituzzjoni jew korp, kap ta’ uffiċċju jew aġenzija, jew membru tal-persunal, li jaġixxi skont l-Artikolu 22a tar-Regolamenti tal-Persunal, jipprovdi informazzjoni lill-Uffiċċju dwar suspett ta’ frodi jew ta’ irregolarità, l-Uffiċċju għandu jinforma lil dik il-persuna bid-deċiżjoni dwar jekk tinfetaħx investigazzjoni jew le b’rabta mal-fatti inkwistjoni.
5. Jekk id-Direttur Ġenerali jiddeċiedi li ma jiftaħx investigazzjoni interna, huwa għandu, mingħajr dewmien, jibgħat kwalunkwe informazzjoni rilevanti li jkollu lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata biex tittieħed azzjoni xierqa f’konformità mar-regoli applikabbli għal dik l-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija. L-Uffiċċju għandu jaqbel ma’ dik l-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija, jekk xieraq, dwar miżuri xierqa biex tiġi protetta l-kunfidenzjalità tas-sors ta’ dik l-informazzjoni u għandu jitlob, jekk ikun meħtieġ, li jkun informat dwar l-azzjoni meħuda.
6. Jekk id-Direttur Ġenerali jiddeċiedi li ma jiftaħx investigazzjoni esterna, huwa jista’ jibgħat, mingħajr dewmien, kwalunkwe informazzjoni rilevanti lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru kkonċernat biex tittieħed azzjoni fejn xieraq, f’konformità mal-liġi nazzjonali tiegħu. Meta meħtieġ, l-Uffiċċju għandu jinforma wkoll lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata.
Artikolu 6
Aċċess għal informazzjoni f’bażijiet tad-data qabel ma tinfetaħ investigazzjoni
1. Qabel ma tinfetaħ investigazzjoni, l-Uffiċċju għandu jkollu d-dritt tal-aċċess għal kwalunkwe informazzjoni rilevanti fil-bażijiet tad-data miżmuma mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji meta din tkun indispensabbli għall-valutazzjoni tal-bażi fil-fatt tal-allegazzjonijiet. Dak id-dritt tal-aċċess għandu jitħaddem fil-limitu ta’ żmien, li għandu jiġi stabbilit mill-Uffiċċju, meħtieġ għal valutazzjoni minnufih tal-allegazzjonijiet. Meta jitħaddem dak id-dritt tal-aċċess, l-Uffiċċju għandu jirrispetta l-prinċipji tal-ħtieġa u l-proporzjonalità.
2. L-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata għandha tikkoopera b’sinċerità billi tħalli lill-Uffiċċju jikseb kwalunkwe informazzjoni rilevanti skont kundizzjonijiet li għandhom jiġu speċifikat fid-deċiżjonijiet adottati fl-Artikolu 4(1).
Artikolu 7
Proċedura tal-investigazzjonijiet
1. Id-Direttur Ġenerali għandu jidderieġi t-twettiq tal-investigazzjonijiet, fejn adegwat, abbażi tal-istruzzjonijiet bil-miktub. L-investigazzjonijiet għandhom jitwettqu taħt id-direzzjoni tiegħu mill-persunal tal-Uffiċċju magħżul minnu.
2. Il-persunal tal-Uffiċċju għandu jwettaq il-kompiti tiegħu wara li jipproduċi awtorizzazzjoni bil-miktub li turi l-identità u l-kapaċità tiegħu. Id-Direttur Ġenerali għandu joħroġ tali awtorizzazzjoni li tindika s-suġġett u l-iskop tal-investigazzjoni, il-bażijiet legali biex issir l-investigazzjoni u s-setgħat investigattivi li joħorġu minn dawk il-bażijiet.
3. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom, f’konformità mar-regoli nazzjonali, jagħtu l-assistenza meħtieġa biex il-persunal tal-Uffiċċju jkun jista’ jwettaq il-kompiti tiegħu b’mod effettiv.
L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji għandhom jiżguraw li l-uffiċjali, l-aġenti oħrajn, il-membri, il-kapi u l-membri tal-persunal tagħhom jagħtu l-għajnuna meħtieġa biex il-persunal tal-Uffiċċju jkun jista’ jwettaq il-kompiti tiegħu b’mod effettiv.
4. Meta investigazzjoni tikkumbina elementi esterni u interni, għandhom japplikaw l-Artikoli 3 u 4 rispettivament.
5. L-investigazzjonijiet għandhom jitwettqu kontinwament matul perijodu li għandu jkun proporzjonat għaċ-ċirkostanzi u l-kumplessità tal-każ.
6. Meta l-investigazzjonijiet juru li jista’ jkun xieraq li jittieħdu miżuri amminisstrattivi ta’ prekawzjoni biex ikunu protetti l-interessi finanzjarji tal-Unjoni, l-Uffiċju għandu, mingħajr dewmien, jinforma lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata bl-investigazzjoni li tkun qed issir. L-informazzjoni mogħtija għandha tinkludi dan li ġej:
(a)
l-identità tal-uffiċjal, aġent ieħor, membru ta’ istituzzjoni jew korp, kap ta’ uffiċċju jew aġenzija, jew membru tal-persunal ikkonċernat u ġabra fil-qosor tal-fatti inkwistjoni;
(b)
kull informazzjoni li tista’ tgħin lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata biex tiddeċiedi jekk huwiex adatt li jittieħdu miżuri amministrattivi prekawzjonarji biex ikunu protetti l-interessi finanzjarji tal-Unjoni;
(c)
kwalunkwe miżura speċjali ta’ kunfidenzjalità rakkomandata f’każijiet partikolari li jinvolvu l-użu ta’ miżuri investigattivi li jaqgħu fil-kompetenza ta’ awtorità ġudizzjarja nazzjonali jew, fil-każ ta’ investigazzjoni esterna, fil-kompetenza ta’ awtorità nazzjonali, skont ir-regoli nazzjonali applikabbli għal investigazzjonijiet.
L-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata tista’ fi kwalunkwe ħin, f’kooperazzjoni mill-qrib mal-Uffiċċju, tiddeċiedi li tieħu kwalunkwe miżuri prekwazjonarji adatti, inklużi miżuri għas-salvagwardja tal-provi, u għandha tinforma lill-Uffiċċju mingħajr dewmien dwar tali deċiżjoni.
7. Meta meħtieġ, għandu tkun ir-responsabbiltà tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri, fuq talba tal-Uffiċċju, li jieħdu l-miżuri prekawzjonarji adatti skont il-liġi nazzjonali tagħhom, b’mod partikolari miżuri għas-salvagwardja tal-provi.
8. Jekk investigazzjoni ma tkunx tista’ tingħalaq fi żmien 12-il xahar wara li tkun infetħet, id-Direttur Ġenerali għandu jirrapporta, malli jiskadi dak il-perijodu ta’ 12-il xahar u f’intervalli ta’ sitt xhur wara dan, lill-Kumitat ta’ Sorveljanza, filwaqt li jindika r-raġunijiet u l-miżuri ta’ rimedju previsti bil-ħsieb li titħaffef l-investigazzjoni.
Artikolu 8
Dmir li jiġi informat l-Uffiċċju
1. L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji għandhom jibagħtu lill-Uffiċċju mingħajr dewmien kull informazzjoni li jkollha x’taqsam ma’ każijiet possibbli ta’ frodi, korruzzjoni jew kull attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni.
2. L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji u, sa fejn jippermetti l-liġi nazzjonali tagħhom, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom, fuq talba tal-Uffiċċju jew fuq inizjattiva tagħhom stess, jibagħtu lill-Uffiċċju kull dokument jew informazzjoni li jkollhom relatata ma’ investigazzjoni li tkun qed issir mill-Uffiċċju.
3. L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji u, sa fejn jippermetti l-liġi nazzjonali tagħhom, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri għandhom jibagħtu lill-Uffiċċju kull dokument ieħor jew informazzjoni li jkollhom u li jqisu rilevanti għall-ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni.
Artikolu 9
Garanziji proċedurali
1. Fl-investigazzjonijiet tiegħu l-Uffiċċju għandu jara li jkollu provi favur u kontra l-persuna kkonċernata. L-investigazzjonijiet għandhom isiru b’mod objettiv u imparzjali u f’konformità mal-prinċipji tal-preżunzjoni tal-innoċenza u bil-garanziji proċedurali stipulati f’dan l-Artikolu.
2. L-Uffiċċju jista’ jinterroga persuna kkonċernata jew xhieda fi kwalunkwe ħin matul investigazzjoni. Kull persuna interrogata għandu jkollha d-dritt li ma tinkriminax lilha nnifisha.
L-istedina għal interrogazzjoni għandha tintbagħat lil persuna kkonċernata mill-inqas għaxart ijiem ta’ xogħol qabel. Dak il-perijodu ta’ notifika jista’ jitqassar bil-kunsens espliċitu tal-persuna kkonċernata jew fuq għal skopijiet irraġunati kif xieraq ta’ urġenża tal-investigazzjoni. Fl-aħħar każ, il-perijodu ta’ avviż ma għandux ikun anqas minn 24 siegħa. L-istedina għandha tinkludi lista tad-drittijiet tal-persuna kkonċernata, b’mod partikolari id-dritt li tiġi tingħata għajnuna minn persuna tal-għażla tagħha.
L-istedinja għal interrogazzjoni għandha tintbagħat lil xhieda mill-inqas 24 siegħa qabel. Dak il-perijodu ta’ avviż jista’ jitqassar bil-kunsens espliċitu tax-xhieda jew għal skopijiet irraġunati kif xieraq ta’ urġenża tal-investigazzjoni kif adatt.
Ir-rekwiżiti msemmija fit-tieni u t-tielet subparagrafi ma għandhomx japplikaw għat-teħid ta’ stqarrijiet fil-kuntest ta’ verifiki u spezzjonijiet fuq il-post.
Meta, matul interrogazzjoni, joħorġu l-provi li x-xhieda tista’ tkun persuna kkonċernata, l-interrogazzjoni għandha tintemm. Ir-regoli proċedurali previsti f’dan il-paragrafi u fil-paragrafi 3 u 4 japplikaw immedjatament. Dik ix-xhieda għandha tiġi infurmata minn qabel dwar id-drittijiet tagħha bħala persuna kkonċernata u għandha tirċievi, fuq talba, kopja tar-rendikonti ta’ kwalunkwe stqarrija li għamlet fil-passat. L-Uffiċċju ma jistax juża l-istqarrijiet passati tal-persuna kontrieha mingħajr ma qabel jagħtiha l-opportunità li tikkummenta dwar dawk l-istqarrijiet.
L-Uffiċċju għandu jfassal rendikont tal-interrogazzjoni u jagħti lill-persuna interrogata aċċess għalih sabiex il-persuna interrogata tkun tista’ tapprova r-rendikont kif ukoll tagħmel xi osservazzjonijiet. L-uffiċċju għandu jagħti lill-persuna kkonċernata kopja tar-rendikont tal-interrogazzjoni.
3. Hekk kif l-investigazzjoni tikxef li uffiċjal, aġent ieħor, membru ta’ istituzzjoni jew korp, kap ta’ uffiċċju jew aġenzija, jew membru tal-persunal jista’ jkun persuna kkonċernata, dak l-uffiċjal, aġent ieħor, membru ta’ istituzzjoni jew korp, kap ta’ uffiċċju jew aġenzija, jew membru tal-persunal għandu jiġi infurmat dwar dan, dment li dan ma jippreġudikax it-twettiq tal-investigazzjoni jew ta’ kwalunkwe proċediment investigattiv li jaqa’ taħt awtorità ġudizzjarja nazzjonali.
4. Mingħajr preġudizzju għall-Artikoli 4(6) u 7(6), ladarba titlesta l-investigazzjoni u qabel ma jitfasslu konklużjonijiet li jirreferu għal persuna kkonċernata b’isimha, dik il-persuna għandha tingħata l-opportunità tikkummenti fuq il-fatti li jikkonċernawha.
Għal dak il-għan, l-Uffiċċju għandu jibgħat stedina lill-persuna kkonċernata biex tikkummenta bil-miktub jew f’interrogazzjoni mal-persunal magħżul mill-Uffiċċju. Din l-istedina għandha tinkludi ġabra fil-qosor tal-fatti li jikkonċernaw lill-persuna kkonċernata u l-informazzjoni mitluba mill-Artikoli 11 u 12 tar-Regolament (KE) Nru 45/2001, u għandha tindika l-limitu ta’ żmien biex jintbagħtu l-kummenti, li ma għandux ikun anqas minn għaxart ijiem ta’ xogħol minn meta tasal l-istedina għall-kummenti. Dak il-perijodu ta’ avviz jista’ jitqassar bil-kunsens espliċitu tal-persuna kkonċernata jew għal skopijiet irraġunati kif xieraq ta’ urġenża tal-investigazzjoni. Ir-rapport finali tal-investigazzjoni għandu jagħmel referenza għal kwalunkwe kumment bħal dan.
F’każijiet iġġustifikati debitament, meta huwa meħtieġ li tiġi ppreservata l-kunfidenzjalità tal-investigazzjoni u/jew meta huwa involut l-użu ta’ proċedimenti investigattivi li jaqgħu taħt il-kompetenzi tal-awtorità ġudizzjarja nazzjonali, id-Direttur Ġenerali jista’ jiddeċiedi li jiddeferixxi t-twettiq tal-obbligi biex jistieden lill-persuna kkonċernata biex tikkummenta.
F’każijiet imsemmija fl-Artikolu 1(2) tal-Anness IX għar-Regolamenti tal-Persunal, nuqqas min-naħa tal-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija milli tirrispondi fi żmien xahar għat-talba tad-Direttur Ġenerali għal differiment tat-twettiq tal-obbligu li tiġi mistiedna l-persuna kkonċernata biex tikkummenta għandu jitqies li jikkostitwixxi tweġiba fil-pożittiv.
5. Kull persuna interrogata għandha tkun intitolata li tuża kwalunkwe lingwa uffiċjali tal-istituzzjonijiet tal-Unjoni. Madankollu, uffiċjali jew impjegati oħra tal-Unjoni jistgħu jintalbu jużaw lingwa uffiċjali tal-istituzzjonijiet tal-Unjoni li jkollhom għarfien tajjeb tagħha.
Artikolu 10
Kunfidenzjalità u protezzjoni tad-data
1. L-informazzjoni mogħtija jew miksuba waqt investigazzjonijiet esterni, tkun xi tkun il-forma tagħha, għandha tkun protetta mid-dispożizzjonijiet rilevanti.
2. L-informazzjoni mibgħuta jew miksuba matul l-investigazzjonijiet interni, tkun xi tkun il-forma tagħha, għandha tkun soġġetta għas-segretezza professjonali u għandha tgawdi l-protezzjoni mogħtija mir-regoli applikabbli għall-istituzzjonijiet tal-Unjoni.
3. L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji kkonċernati għandhom jiżguraw li l-kunfidenzjalità tal-investigazzjonijiet immexxija mill-Uffiċċju tkun irrispettata flimkien mad-drittijiet leġittimi tal-persuni kkonċernati, u, fejn ikunu nbdew proċedimenti ġudizzjarji, li r-regoli nazzjonali kollha applikabbli għal proċedimenti bħal dawn ikunu ġew segwiti.
4. L-Uffiċċju għandu jinnomina Uffiċjal tal-Protezzjoni tad-Data skont l-Artikolu 24 tar-Regolament (KE) Nru 45/2001.
5. Id-Direttur Ġenerali għandu jiżgura li kwalunkwe informazzjoni pprovduta lill-pubbliku tingħata b’mod newtrali u imparzjali, u li l-iżvelar tagħha jirrispetta l-kunfidenzjalità tal-investigazzjonijiet u jikkonforma mal-prinċipji stabbiliti f’dan l-Artikolu u l-Artikolu 9(1).
F’konformità mar-Regolamenti tal-Persunal, il-persunal tal-Uffiċċju għandu jevita kwalunkwe żvelar mhux awtorizzat ta’ informazzjoni li tasal waqt il-qadi ta’ dmirijietu, sakemm dik l-informazzjoni ma tkunx diġà saret pubblika jew tkun aċċessibbli għall-pubbliku, u għandu jkompli jkun marbut b’dak l-obbligu wara li jitlaq mis-servizz.
Artikolu 11
Ir-rapport tal-investigazzjoni u l-azzjoni li għandha tittieħed wara l-investigazzjonijiet
1. Meta titlesta investigazzjoni mill-Uffiċċju, għandu jitfassal rapport, taħt l-awtorità tad-Direttur Ġenerali. Dak ir-rapport għandu jagħti rendikont tal-bażi legali għall-investigazzjoni, il-passi proċedurali segwiti, il-fatti stabbiliti u l-klassifikazzjoni preliminari tagħhom fil-ligi, l-impatt finanzjarju stmat tal-fatti stabbiliti, ir-rispett lejn il-garanziji proċedurali f’konformità mal-Artikolu 9 u l-konklużjonijiet tal-investigazzjoni.
Ir-rapport għandu jiġi akkumpanjat minn rakkomandazzjonijiet tad-Direttur Ġenerali dwar jekk għandhiex tittieħed azzjoni jew le. Dawk ir-rakkomandazzjonijiet għandhom, fejn adatt, jindikaw kwalunkwe azzjoni dixxiplinarja, amministrattiva, finanzjarja u/jew ġudizzjarja mill-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji u mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati, u għandhom jispeċifikaw, b’mod partikolari, l-ammonti stmati li għandhom jiġu rkuprati, kif ukoll il-klassifikazzjoni preliminari fil-liġi tal-fatti stabbiliti.
2. Fit-tfassil ta’ tali rapport u rakkomandazzjonijiet, għandu jittieħed kont tal-liġi nazzjonali tal-Istat Membru kkonċernat. Ir-rapporti mħejjija fuq dik il-bażi għandhom jikkostitwixxu provi ammissibbli fi proċedimenti amministrattivi jew ġudizzjarji tal-Istat Membru li fih l-użu tagħhom jirriżulta li huwa meħtieġ, bl-istess mod u taħt l-istess kundizzjonijiet bħar-rapporti amministrattivi mfassla minn spetturi amministrattivi nazzjonali. Huma għandhom ikunu soġġetti għall-istess regoli ta’ valutazzjoni bħal dawk applikabbli għar-rapporti amministrattivi evalwazzjoni minn spetturi amministrattivi nazzjonali u għandu jkollhom l-istess valur ta’ prova bħal dawn ir-rapporti.
3. Ir-rapporti u r-rakkomandazzjonijiet mfassla wara investigazzjoni esterna u kull dokument relatat rilevanti għandhom jintbagħtu lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati f’konformità mar-regoli relatati mal-investigazzjonijiet esterni u, jekk meħtieġ, lis-servizzi kompetenti tal-Kummissjoni.
4. Ir-rapporti u r-rakkomandazzjonijiet imfassla wara investigazzjoni interna u kull dokument relatat rilevanti li għandu jintbagħat lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija involuta. Dik l-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija għandha tieħu tali azzjoni, partikolarment ta’ natura dixxiplinarja jew legali, fuq il-bażi tar-riżultati tal-investigazzjoni interna, u għandha tirraporta dwarha lill-Uffiċċju sal-iskadenza stipulata fir-rakkomandazzjonijiet li jakkumpanjaw ir-rapport, u, barra minn hekk, fuq talba tal-Uffiċċju.
5. Meta r-rapport maħruġ wara investigazzjoni interna juri l-eżistenza ta’ fatti li jistgħu iwasslu għal azzjonijiet penali, dik l-informazzjoni għandha tintbagħat lill-awtoritajiet ġudizzjarji tal-Istat Membru kkonċernat.
6. Fuq talba mill-Uffiċċju, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati għandhom, fi żmien debitu, jibagħtu lill-Uffiċċju informazzjoni dwar l-azzjoni meħuda, jekk tkun ittieħdet, wara t-trasmissjoni mid-Direttur Ġenerali tar-rakkomandazzjonijiet tiegħu f’konformità mal-paragrafu 3, u wara t-trasmissjoni mill-Uffiċċju ta’ kwalunkwe informazzjoni f’konformità mal-paragrafu 5.
7. Mingħajr preġudizzju għall-paragrafu 4, jekk, malli titlesta investigazzjoni, ma jkunu nstabu l-ebda provi kontra l-persuna kkonċernata, id-Direttur Ġenerali għandu jagħlaq l-investigazzjoni dwar dik il-persuna u jinforma lil dik il-persuna fi żmien għaxart ijiem ta’ xogħol.
8. Fejn informant li pprovda lill-Uffiċċju b’informazzjoni li twassal għal investigazzjoni jew relatata magħha, jitlob dan, l-Uffiċċju jista’ jinnotifika lill-dak l-informant li l-investigazzjoni tkun ingħalqet. Madankollu l-Uffiċċju jista’jiċħad kwalunkwe talba bħal din jekk iqis li tkun tali li tippreġudika l-interessi leġittimi tal-persuna kkonċernata, l-effettività tal-investigazzjoni u tal-azzjoni li għandha tittieħed warajha, jew kull rekwiżit ta’ kunfidenzjalità.
Artikolu 12
Skambju ta’ informazzjoni bejn l-Uffiċċj u l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri
1. Mingħajr preġudizzju għall-Artikoli 10 u 11 ta’ dan ir-Regolament u għad-dispożizzjonijiet tar-Regolament (Euratom, KE) Nru 2185/96, l-Uffiċċju jista’ jibgħat fiż-żmien dovut lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati informazzjoni miksuba waqt investigazzjonijiet interni biex ikunu jistgħu jieħdu azzjoni adattat f’konformità mal-liġi nazzjonali tagħhom.
2. Mingħajr preġudizzju għall-Artikoli 10 u 11, id-Direttur Ġenerali għandu jibgħat lill-awtoritajiet ġudizzjarji tal-Istat Membru kkonċernat informazzjoni miksuba mill-Uffiċċju, waqt investigazzjonijiet interni, dwar fatti li jaqgħu taħt il-ġuriżdizzjoni ta’ awtorità ġudizzjarja nazzjonali.
F’konformità mal-Artikolu 4 u mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 10, id-Direttur Ġenerali għandu jibgħat ukoll lill-istituzzjoni, il-korp, l-uffiċċju jew l-aġenzija kkonċernata l-informazzjoni msemmija fl-ewwel subparagrafu ta’ dan il-paragrafu inklużi l-identità tal-persuna kkonċernata, ġabra fil-qosor tal-fatti stabbiliti, il-klassifikazzjoni preliminari tagħhom fil-liġi u l-impatt stmat fuq l-interessi finanzjarji tal-Unjoni.
L-Artikolu 9(4) għandu japplika.
3. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru kkonċernat għandu, mingħajr preġudizzju għal-liġi nazzjonali tagħhom, jinfurmaw lill-Uffiċċju fi żmien dovut, dwar l-inizzjattiva tagħhom stess jew fuq talba tal-Uffiċċju, tal-azzjoni meħuda abbażi tal-informazzjoni li ntbagħtet lihom skont dan l-Artikolu.
4. L-Uffiċċju jista’ jipprovdi provi fi proċedimenti quddiem qrati u tribunali nazzjonali f’konformità mal-liġi nazzjonali u r-Regolamenti tal-Persunal.
Artikolu 13
Kooperazzjoni tal-Uffiċċju mal-Eurojust u l-Europol
1. Fil-mandat tiegħu li jipproteġi l-interessi finanzjajri tal-Unjoni, l-Uffiċċju għandu jikkoopera, kif adatt, mal-Eurojust u mal-Uffiċċju Ewropew tal-Pulizija (Europol). Fejn meħtieġ, sabiex tiġi ffaċilitata dik il-kooperazzjoni, l-Uffiċċju għandu jaqbel mal-Eurojust u l-Europol dwar arranġament amministrattivi. Tali arranġamenti ta’ ħidma jistgħu jikkonċernaw l-iskambju ta’ informazzjoni operazzjonali, strateġika jew teknika, inkluż data personali u informazzjoni kklassifikata u, fuq talba, rapporti ta’ progress.
Meta dan jista’ jappoġġa u jsaħħaħ il-koordinazzjoni u l-koperazzjoni bejn l-awtoritajiet nazzjonali ta’ investigazzjoni u prosekuzzjoni, jew meta l-Uffiċċju jkun bagħat lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri informazzjoni li biha jipprovdi l-bażi għas-suspett dwar l-eżistenza ta’ frodi, korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjarji tal-Unjoni fil-forma ta’ kriminalità serja, huwa għandu jibgħat l-informazzjoni relevanti lill-Eurojust, fil-mandat tal-Eurojust.
2. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati għandhom jiġu infurmati fil-ħin mill-Uffiċċju f’każijiet meta l-informazzjoni mogħtija minnhom tintbagħat mill-Uffiċċju lill-Eurojust jew lill-Europol.
Artikolu 14
Kooperazzjoni ma’ pajjiżi terzi u organizzazzjonijiet internazzjonali
1. L-Uffiċċju jista’ jaqbel ukoll, kif jixraq, dwar arranġamenti amministrattivi ma’ awtoritajiet kompetenti f’pajjiżi terzi u ma’ organizzazzjonijet internazzjonali. L-Uffiċċju għandu jikkoordina l-azzjoni tiegħu, kif xieraq, mas-servizzi kompetenti tal-Kummissjoni u mas-Servizz Ewropew tal-Azzjoni Esterna, b’mod partikolari qabel ma jaqbel dwar arranġamenti bħal dawn. Arranġamenti bħal dawn jistgħu jikkonċernaw l-iskambju ta’ informazzjoni operazzjonali, strateġika jew teknika, inkluż, fuq talba, rapporti ta’ progress.
2. L-Uffiċċju għnadu jinforma lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati qabel mal-informazzjoni pprovduta minnhom tintbagħat mill-Uffiċċju lill-awtoritajiet kompetenti f’pajjiżi terzi jew lil organizzazzjonijiet internazzjonali.
L-Uffiċċju għandu jżomm rendikont tat-trasmissjonijiet kollha ta’ data personali, inklużi r-raġunijiet għal trasmissjonijiet bħal dawn, f’konformità mar-Regolament (KE) Nru 45/2001.
Artikolu 15
Kumitat ta’ Sorveljanza
1. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jimmonitorja regolarment l-implimentazzjoni mill-Uffiċċju tal-funzjoni investigattiva tiegħu, sabiex tissaħħaħ l-indipendenza tal-Uffiċċju fit-twettiq tajjeb tal-kompetenzi mogħtija lilu permezz ta’ dan ir-Regolament.
Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu b’mod partikolari jimmonitorja l-iżviluppi dwar l-applikazzjoni ta’ garanziji proċedurali u t-tul tal-investigazzjonijiet fid-dawl tal-informazzjoni pprovduta mid-Direttur Ġenerali f’konformità mal-Artikolu 7(8).
Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandhu jindirizza opinjonijiet lid-Direttur Ġenerali, inkluż meta xieraq, rakkomandazzjonijiet dwar fost l-oħrajn ir-riżorsi meħtieġa biex titwettaq il-funzjoni investigattiva tal-Uffiċċju, dwar il-prijoritajiet investigattivi tal-Uffiċċju u dwar it-tul tal-investigazzjonijiet. Dawk l-opinjonijiet jistgħu jingħataw fuq inizjattiva tiegħu stess, fuq talba tad-Direttur Ġenerali jew fuq talba ta’ istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija, madanakollu mingħajr ma jfixklu t-twettiq tal-investigazzjonijiet li jkunu għaddejja.
L-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji jew l-aġenziji għandhom ikunu pprovduti b’kopja ta’ opinjonijiet bħal dawn mogħtija skont it-tielet subparagrafu.
F’sitwazzjonijiet iġġustifikati debitament, il-Kumitat ta’ Sorveljanza jista’ jitlob lill-Uffiċċju għal aktar informazzjoni dwar investigazzjonijiet, inklużi rapporti u rakkomandazzjonijiet dwar investigazzjonijiet magħluqa, madankollu, mingħajr ma jfixklu t-twettiq tal-investigazzjonijiet li jkunu għaddejja.
2. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jkun kompost minn ħames membri indipendenti li għandhom esperjenza f’funzjoni ġudizzjarja jew investigattiva għolja jew funzjoni komparabbli marbuta mal-oqsma ta’ attività tal-Uffiċċju. Huma għandhom jinħatru bi qbil komuni mal-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni.
Id-deċiżjoni li taħtar il-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għandha tinkludi wkoll lista ta’ riżerva ta’ membri potenzjali biex jissostitwixxi membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għall-bqija tal-mandat fil-każ ta’ riżenja, mewt jew inkapaċità permanenti ta’ wieħed minn dawk il-membri jew aktar.
3. Il-mandat tal-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jkun ta’ ħames snin u ma jiġġeddidx. Tliet u żewġ membri għandhom jiġu sostitwiti alternattivament sabiex tiġi ppreservata l-ħila esperta tal-Kumitat ta’ Sorveljanza.
4. Meta jiskadi l-mandat tagħhom, il-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għandhom jibqgħu fil-kariga sakemm jinbidlu.
5. Jekk membru tal-Kumitat ta’ Sorveljanza jieqaf jissodisfa l-kundizzjonijiet li jmexxu t-tħaddim tad-drittijiet tiegħu jew, jekk ikun instab ħati ta’ mġiba ħażina serja, il-Parlament Ewropew, il-Kunsill, il-Kunsill u l-Kummissjoni jistgħu, bi qbil komuni, jeħilsuh mill-kompiti tiegħu.
6. F’konformità mar-regoli applikabbli tal-Kummissjoni, il-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għandhom jirċievu konċessjoni ta’ kuljum u għandhom jiġu rimborsati għall-ispejjeż li jkunu ġarrbu fi dmirijiethom.
7. Fit-twettiq tal-kompiti tagħhom, il-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza la għandhom ifittxu u lanqas jieħdu struzzjonijiet mingħand xi gvern jew xi istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija.
8. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jaħtar il-president tiegħu. Huwa għandu jadotta r-regoli ta’ proċedura tiegħu, li, qabel ma jkunu adottati, għandhom jintbagħtu lill-Parlament Ewropew, lill-Kunsill, lill-Kummissjoni u lill-Kontrollur Ewropew għall-Protezzjoni tad-Data bħala informazzjoni. Laqgħat tal-Kumitat ta’ Sorveljanza għandhom jissejħu fuq inizjattiva tal-president tiegħu jew tad-Direttur Ġenerali. Huwa għandu jiltaqa’ mill-anqas għal 10 laqgħat fis-sena. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jieħu d-deċiżjonijiet tiegħu b’maġġoranza tal-membri komponenti tiegħu. Is-segretarjat tiegħu għandu jiġi pprovdut mill-Uffiċċju, f’konsultazzjoni mill-qrib mal-Kumitat ta’ Sorveljanza.
9. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jadotta mill-inqas rapport wieħed dwar l-attivitajiet tiegħu kull sena, li jkun ikopri partikolarment l-evalwazzjoni tal-indipendenza tal-Uffiċċju, l-applikazzjoni ta’ garanziji proċedurali u d-durata ta’ investigazzjonijiet. Dawk ir-rapporti għandhom jintbagħtu lill-Parlament Ewropew, lill-Kunsill, lill-Kummissjoni u lill-Qorti tal-Awdituri.
Il-Kumitat ta’ Sorveljanza jista’ jippreżenta rapporti lill-Parlament Ewropew, lill-Kunsill, lill-Kummissjoni u lill-Qorti tal-Awdituri dwar ir-riżultati tal-investigazzjonijiet tal-Uffiċċju u l-azzjoni meħuda abbażi ta’ dawk ir-riżultati.
Artikolu 16
Skambju ta’ fehmiet mal-istituzzjonijiet
1. Il-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni għandhom jiltaqgħu darba fis-sena mad-Direttur Ġenerali għal skambju ta’ fehmiet fuq livell politiku biex jiddiskutu l-politika tal-Uffiċċju dwar il-metodi ta’ prevenzjoni u ta’ ġlieda kontra l-frodi, il-korruzzjoni jew kwalunkwe attività illegali oħra li taffettwa l-interessi finanzjajri tal-Unjoni. Il-Kumitat ta’ Sorveljanza għandu jipparteċipa fl-iskambju ta’ fehmiet. Ir-rappreżentanti tal-Qorti tal-Ġustizzja, il-Eurojust u/jew il-Europol jistgħu jiġu mistiedna biex jattendu fuq bażi ad hoc fuq talba tal-Parlament Ewropew, il-Kunsill, il-Kummissjoni, id-Direttur Ġenerali jew il-Kumitat ta’ Sorveljanza.
2. L-iskambju ta’ fehmiet jista’ jkun relatat ma’:
(a)
il-prijoritajiet strateġiċi għall-politiki ta’ investigazzjoni tal-Uffiċċju;
(b)
l-opinjonijiet u r-rapporti ta’ attività tal-Kumitat ta’ Sorveljanza previsti fl-Artikolu 15;
(c)
ir-rapporti tad-Direttur Ġenerali skont l-Artikolu 17(4) u, kif adatt, kwalunkwe rapport ieħor mill-istituzzjonijiet dwar il-mandat tal-Uffiċċju;
(d)
il-qafas tar-relazzjonijiet bejn l-Uffiċċju u l-istituzzjonijiet, il-korpi, l-uffiċċji u l-aġenziji;
(e)
il-qafas tar-relazzjonijiet bejn l-Uffiċċju u l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri;
(f)
ir-relazzjonijiet bejn l-Uffiċċju u l-awtoritajiet kompetenti ta’ pajjiżi terzi kif ukoll mal-organizzazzjonijiet internazzjonali fil-qafas tal-arranġamenti msemmija f’dan ir-Regolament;
(g)
l-effettività tal-ħidma tal-Uffiċċju fir-rigward tat-twettiq tal-mandat tiegħu.
3. L-istituzzjonijiet kollha parteċipanti fl-iskambju ta’ fehmiet għandhom jiżguraw li l-iskambju ta’ fehmiet ma jfixkilx it-twettiq tal-investigazzjonijiet li jkunu għaddejjin.
4. L-istituzzjonijiet parteċipanti fl-iskambju ta’ fehmiet għandhom jieħdu kont, fl-azzjonijiet tagħhom, tal-opinjonijiet espressi f’dak l-iskambju. Id-Direttur Ġenerali għandu jipprovdi, fir-rapporti msemmija fl-Artikolu 17(4), informazzjoni dwar l-azzjonijiet, jekk ikunu ttieħdu, meħuda mill-Uffiċċju.
Artikolu 17
Direttur Ġenerali
1. L-Uffiċċju għandu jitmexxa minn Direttur Ġenerali. Id-Direttur Ġenerali għandu jinħatar mill-Kummissjoni, skont il-proċedura speċifikata fil-paragrafu 2. Il-mandat tad-Direttur Ġenerali għandu jkun ta’ seba’ snin u ma jiġġeddidx.
2. Biex taħtar Direttur Ġenerali ġdid, il-Kummissjoni għandha tippubblika sejħa għal applikazzjonijiet f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea. Pubblikazzjoni bħal din għandha ssir mhux aktar tard minn sitt xhur qabel it-tmiem tal-mandat tad-Direttur Ġenerali fil-kariga. Wara li tkun ingħatat opinjoni favorevoli mill-Kumitat ta’ Sorveljanza dwar il-proċedura tal-għażla applikata mill-Kummissjoni, il-Kummissjoni għandha tfassal lista ta’ kandidati kwalifikati kif xieraq. Wara konsultazzjoni mal-Parlament Ewropew u l-Kunsill, il-Kummissjoni għandha taħtar lid-Direttur Ġenerali.
3. Id-Direttur Ġenerali ma għandu la jfittex, u lanqas jieħu istruzzjonijiet mingħand xi gvern jew xi istituzzjoni, korp, uffiċċju jew aġenzija fil-qadi ta’ dmirijietu fir-rigward tal-ftuħ u t-tmexxija ta’ investigazzjonijiet esterni u interni jew fl-abbozzar ta’ rapporti wara investigazzjonijiet bħal dawk. Jekk id-Direttur iqis li miżura meħuda mill-Kummissjoni titfa’ dubju fuq l-indipendenza tiegħu, huwa għandu jinforma minnufih lill-Kumitat ta’ Sorveljanza, u għandu jiddeċiedi jekk iressaqx azzjoni kontra l-Kummissjoni quddiem il-Qorti tal-Ġustizzja.
4. Id-Direttur Ġenerali għandu jirrapporta regolarment lill-Parlament Ewropew, lill-Kunsill, lill-Kummissjoni u lill-Qorti tal-Awdituri dwar is-sejbiet ta’ investigazzjonijiet imwettqa mill-Uffiċċju, l-azzjoni meħuda u l-problemi li kien hemm, waqt li jirrispetta l-kunfidenzjalità tal-investigazzjonijiet, id-drittijiet leġittimi tal-persuni kkonċernati u tal-informanti, u, fejn ikun xieraq, il-liġi nazzjonali applikabbli għal proċedimenti ġudizzjarji.
5. Id-Direttur Ġenerali għandu kull sena jiddetermina, fil-kuntest tal-pjan ta’ ġestjoni annwali, il-prijoritajiet tal-politika ta’ investigazzjoni tal-Uffiċċju u għandu, qabel il-pubblikazzjoni tagħhom, jibgħathom lill-Kumitat ta’ Sorveljanza.
Id-Direttur Ġenerali għandu jżomm lill-Kumitat ta’ Sorveljanza informat perjodikament dwar l-attivitajiet tal-Uffiċċju, l-implimentazzjoni tal-funzjoni investigattiva tiegħu u l-azzjoni meħuda bħala segwitu għal investigazzjonijiet.
Id-Direttur Ġenerali għandu jinforma lill-Kumitat ta’ Sorveljanza perjodikament:
(a)
dwar każijiet li fihom ir-rakkomandazzjonijiet magħmula mid-Direttur Ġenerali ma jkunux ġew segwiti;
(b)
dwar każijiet li fihom l-informazzjoni tkun intbagħtet lill-awtoritajiet ġudizzjajri tal-Istat Membri;
(c)
dwar it-tul tal-investigazzjonijiet skont l-Artikolu 7(8).
6. Id-Direttur Ġenerali tal-Uffiċċju jista’ jiddelega bil-miktub l-eżerċizju ta’ uħud mill-funzjonijiet tiegħu skont l-Artikolu 5, l-Artikolu 7(2), l-Artikolu 11(7) u l-Artikolu 12(2) lil membru wieħed jew aktar tal-persunal tal-Uffiċċju li jispeċifika l-kondizzjonijiet u l-limiti li jirregolaw tali delega.
7. Id-Direttur Ġenerali għandu jimplimenta mekkaniżmu intern ta’ konsulenza u kontroll, inkluż verifika ta’ legalità, dwar fost l-oħrajn ir-rispett tal-garanziji proċedurali u d-drittijiet fundamentali tal-persuni kkonċernati u tal-liġi nazzjonali tal-Istati Membri kkonċernati, b’referenza partikolari għall-Artikolu 11(2).
8. Id-Direttur Ġenerali għandu jadotta linji gwida dwar il-proċeduri ta’ investigazzjoni għall-persunal tal-Uffiċċju. Dawk il-linji gwida għandhom ikunu f’konformità ma’ dan ir-Regolamenti u għandhom ikopru, fost l-oħrajn:
(a)
it-twettiq ta’ investigazzjonijiet;
(b)
il-garanziji proċedurali;
(c)
id-dettalji dwar il-proċeduri interni ta’ konsulenza u kontroll, inkluż il-verifika ta’ legalità;
(d)
il-protezzjoni tad-data.
Dawk il-linji gwida, u kwalunkwe modifika għalihom, għandhom jiġu adottati wara li l-Kumitat ta’ Sorveljanza jkun ingħata l-opportunità jippreżenta l-osservazzjonijiet tiegħu dwarhom u wara għandhom jintbagħtu għall-informazzjoni lill-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni, u jiġu ppubblikati għal skopijiet ta’ informazzjoni fuq is-sit web tal-Uffiċċju fil-lingwi uffiċjali tal-istituzzjonijiet tal-Unjoni.
9. Qabel ma timponi kwalunkwe penali dixxiplinari fuq id-Direttur Ġenerali, il-Kummissjoni għandha tikkonsulta l-Kumitat ta’ Sorveljanza.
L-impożizzjoni ta’ kwalunkwe penali dixxiplinari fuq id-Direttur Ġenerali għandha tkun is-suġġett ta’ deċiżjoni raġunata, li għandha tintbagħat għall-informazzjoni lill-Parlament Ewropew, il-Kunsill u il-Kumitat ta’ Sorveljanza.
10. Kwalunkwe referenza għad-“Direttur” tal-Uffiċċju fi kwalunkwe test legali għandha tinqara bħala referenza għad-Direttur Ġenerali.
Artikolu 18
Finanzjament
L-approprjazzjonijiet totali tal-Uffiċċju, inkluż għall-Kumitat ta’ Sorveljanza u s-segretarjat tagħhu, għandhom jiddaħħlu f’linja baġitarja speċifika fis-sezzjoni tal-baġit ġenerali tal-Unjoni Ewropea relatata mal-Kummissjoni u għandhom jiġu stabbiliti fid-dettall f’Anness ta’ din is-sezzjoni.
Il-pan ta’ stabbiliment tal-Uffiċċju, inkluż is-segretarjat tal-Kumitat ta’ Sorveljanza, għandu jiġi anness għall-pjan ta’ stabbiliment tal-Kummissjoni.
Artikolu 19
Rapport ta’ evalwazzjoni
Sat-2 ta’ Ottubru 2017, il-Kummissjoni għandha tressaq quddiem il-Parlament Ewropew u l-Kunsill rapport ta’ evalwazzjoni dwar l-applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament. Dak ir-rapport għandu jiġi akkumpanjat minn opinjoni tal-Kumitat ta’ Sorveljanza u għandu jiddikjara jekk hemmx bżonn li jiġi emendat dan ir-Regolament.
Artikolu 20
Revoka
Ir-Regolament (KE) Nru 1073/1999 u r-Regolament (Euratom) Nru 1074/1999 huma b’dan irrevokati.
Ir-referenzi għar-Regolamenti revokati għandhom jiġu interpretati bħala referenzi għal dan ir-Regolament u għandhom jinqraw skont it-tabella ta’ korrelazzjoni li tinsab fl-Anness II.
Artikolu 21
Dħul fis-seħħ u dispożizzjonijiet transizzjonali
1. Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-ewwel jum tax-xahar wara l-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
2. L-Artikolu 15(3) għandu japplika għat-tul tal-mandat tal-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza fil-kariga fid-data tad-dħul fis-seħħ ta’ dan ir-Regolament. Immedjatament wara d-dħul fis-seħħ ta’ dan ir-Regolament, il-President tal-Parlament Ewropew għandu jagħżel bil-polza, minn fost il-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza, żewġ membri li d-doveri tagħhom għandhom jintemmu, permezz ta’ deroga mill-ewwel sentenza tal-Artikolu 15(3), malli jiskadu l-ewwel 36 xahar tal-mandat tagħhom. Għandhom jinħatru żewġ membri ġodda awtomatikament għal mandat ta’ ħames snin biex jieħdu post il-membri ħerġin, fuq il-bażi tal-lista u fl-ordni tal-lista li tinsab fl-Artikolu 1(2) tad-Deċiżjoni 2012/45/UE, Euratom tal-Parlament Ewropew, il-Kunsill u l-Kummissjoni tat-23 ta’ Jannar 2012 li taħtar il-membri tal-Kumitat ta’ Sorveljanza tal-Uffiċċju Ewropew Kontra l-Frodi (OLAF) (13). Dawk il-membri l-ġodda għandhom ikunu l-ewwel żewġ persuni li jidher isimhom fil-lista.
3. It-tielet sentenza tal-Artikolu 17(1) għandha tapplika għat-tul tal-mandat tad-Direttur Ġenerali fil-kariga fid-data tad-dħul fis-seħħ ta’ dan ir-Regolament.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Strasburgu, il-11 ta’ Settembru 2013.