РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
DEĊIŻJONI TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI
tat-28 ta’ Awwissu 2013
li tikkonċerna l-abbozz ta’ Digriet Taljan dwar il-metodi għall-indikazzjoni tal-oriġini tal-ħalib li jibqa’ tajjeb fil-ħażna, il-ħalib UHT, il-ħalib ippasturizzat mikrofiltrat u l-ħalib ippasturizzat b’temperatura għolja
(notifikata bid-dokument C(2013) 5517)
(Il-verżjoni Taljana biss hija awtentika)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2013/444/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2000/13/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-20 ta’ Marzu 2000 fuq l-approssimazzjoni ta’ liġijiet tal-Istati Membri li għandhom x’jaqsmu ma’ tikkettar, preżentazzjoni u riklamar ta’ oġġetti tal-ikel (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 19 tagħha,
Billi:
(1)
Skont il-proċedura stabbilita fit-tieni paragrafu tal-Artikolu 19 tad-Direttiva 2000/13/KE, l-awtoritajiet Taljani nnotifikaw lill-Kummissjoni fid-9 ta’ Novembru 2012 abbozz ta’ Digriet li jistipula, fost l-oħrajn, ir-rekwiżiti obbligatorji għat-tikkettar fir-rigward tal-ħalib li jibqa’ tajjeb fil-ħażna, il-ħalib UHT, il-ħalib ippasturizzat mikrofiltrat u l-ħalib ippasturizzat b’temperatura għolja.
(2)
L-Artikolu 2(1) tad-Digriet innotifikat jistipula li t-tikketti tal-ħalib li jibqa’ tajjeb fil-ħażna, il-ħalib UHT, il-ħalib ippasturizzat mikrofiltrat u l-ħalib ippasturizzat b’temperatura għolja jridu jindikaw il-pajjiż tal-oriġini tar-razzett tal-prodotti tal-ħalib li minnu ġej il-ħalib ittrattat jew għandu jkollhom il-kliem “UE” jew “pajjiżi terzi” ladarba l-ħalib ikun ġej, rispettivament, minn Stat Membru wieħed jew aktar tal-Unjoni Ewropea jew minn pajjiżi terzi.
(3)
Id-Direttiva 2000/13/KE tarmonizza r-regoli li jirregolaw it-tikkettar tal-prodotti tal-ikel billi tipprevedi, min-naħa, l-armonizzazzjoni ta’ ċerti dispożizzjonijiet nazzjonali u, min-naħa l-oħra, l-arranġamenti għal dispożizzjonijiet nazzjonali mhux armonizzati. Il-kamp ta’ applikazzjoni tal-armonizzazzjoni huwa ddefinit fl-Artikolu 3(1) ta’ dik id-Direttiva, li jelenka l-partikolaritajiet li huma obbligatorji fuq it-tikketti tal-prodotti tal-ikel, skont l-Artikoli 4 sa 17 u li huma suġġetti għall-eċċezzjonijiet li jinsabu fihom.
(4)
L-Artikolu 3(1), il-punt 8, tad-Direttiva 2000/13/KE jistipula li l-informazzjoni dwar il-post ta’ oriġini jew il-provenjenza għandha tingħata “fejn nuqqas li tagħti partikolaritajiet bħal dawn jistgħu jqarrqu bil-konsumatur sa grad materjali rigward il-vera oriġini jew provenjenza tal-prodott tal-ikel”.
(5)
L-Artikolu 4(2) tad-Direttiva 2000/13/KE jistipula li jistgħu jkunu meħtieġa xi partikolaritajiet oħra barra minn dawk elenkati fl-Artikolu 3(1) ta’ dik id-Direttiva, fil-każ ta’ prodotti tal-ikel speċifikati, skont dispożizzjonijiet tal-Unjoni jew, fin-nuqqas tagħhom, skont dispożizzjonijiet nazzjonali.
(6)
L-Artikolu 18(2) tad-Direttiva 2000/13/KE jippermetti l-adozzjoni ta’ dispożizzjonijiet nazzjonali mhux armonizzati jekk dawn ikunu ġġustifikati abbażi ta’ waħda mir-raġunijiet elenkati fih, inklużi, fost l-oħrajn, il-protezzjoni tas-saħħa pubblika u l-prevenzjoni tal-frodi, sakemm ma jkunux ta’ natura li xxekkel l-applikazzjoni tad-definizzjonijiet u r-regoli stabbiliti fid-Direttiva 2000/13/KE. Għaldaqstant, fejn ġew proposti abbozzi ta’ dispożizzjonijiet nazzjonali tat-tikkettar fi Stat Membru, jeħtieġ li tiġi eżaminata l-kompatibbiltà tagħhom mar-rekwiżiti msemmija hawn fuq u mad-dispożizzjonijiet tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea.
(7)
L-awtoritajiet Taljani jsostnu li l-miżura notifikata hija meħtieġa biex tiżgura l-protezzjoni tal-interessi tal-konsumatur u biex issaħħaħ l-infurzar tal-prevenzjoni u t-trażżin tal-frodi tal-ikel. Ġie spjegat li, għall-kuntrarju ta’ dak li jaħsbu l-konsumaturi Taljani, il-ħalib ikkummerċjalizzat fl-Italja ma joriġinax biss mill-Italja u għalhekk, l-indikazzjoni tal-oriġini fuq it-tikketta saret indispensabbli biex jiġi evitat li l-konsumaturi jiġu mqarrqa. Fid-dawl tal-kunsiderazzjonijiet imsemmija hawn fuq, l-awtoritajiet Taljani jsostnu li d-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 2(1) huma ġġustifikati fid-dawl tal-Artikolu 3(1) il-punt 8 tad-Direttiva 2000/13/KE.
(8)
L-Artikolu 3(1) il-punt 8 tad-Direttiva 2000/13/KE jistabbilixxi mekkaniżmu xieraq biex jevita r-riskju li l-konsumaturi jiġu mqarrqa f’każijiet fejn xi elementi jimplikaw li xi ikel partikolari jkun oriġina jew għandu provenjenza differenti minn dik ta’ vera. L-operaturi tal-ikel għandhom jiżguraw li l-informazzjoni dwar il-post tal-oriġini jew il-provenjenza tkun preżenti fuq it-tikketta peress li l-ommissjoni tagħha tista’ toħloq konfużjoni f’moħħ il-konsumatur. Barra minn hekk, l-awtoritajiet nazzjonali ta’ infurzar għandhom jaċċertaw il-konformità ma’ dan l-obbligu.
(9)
Id-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 2(1) tad-Digriet innotifikat jistgħu jimplikaw li l-ikel inkwistjoni jiġi dejjem ippreżentat b’tali mod li jqarraq bil-konsumatur Taljan dwar il-vera oriġini jew il-post ta’ provenjenza. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni tinnota li l-kamp ta’ applikazzjoni tad-Digriet innotifikat ma japplikax għall-ħalib li għandu perjodu ta’ konservazzjoni limitat (ħafna) (ħalib mhux maħdum, ħalib ippasturizzat). Huma dawn tal-aħħar li jistgħu jissuġġerixxu lill-konsumatur l-oriġini Taljana tal-ħalib inkwistjoni.
(10)
Apparti r-referenza għall-bżonn li jiġu protetti l-interessi tal-konsumatur, l-awtoritajiet Taljani ma pprovdew l-ebda ġustifikazzjoni suffiċjenti li twassal għall-konklużjoni li, fir-rigward tal-prodotti elenkati fl-Artikolu 1 tad-Digriet innotifikat, l-indikazzjoni obbligatorja tal-oriġini hija meħtieġa, minbarra fl-obbligu stabbilit fl-Artikolu 3(1) punt 8 tad-Direttiva 2000/13/KE.
(11)
Għalhekk, l-awtoritajiet Taljani ma wrewx li l-indikazzjoni tal-oriġini kif stipulat fid-Digriet innotifikat hija meħtieġa biex jinkiseb wieħed mill-objettivi elenkati fl-Artikolu 18(2) tad-Direttiva 2000/13/KE.
(12)
Fid-dawl ta’ dawn l-osservazzjonijiet, il-Kummissjoni ressqet opinjoni negattiva dwar id-dispożizzjonijiet tad-Digriet innotifikat imsemmijin hawn fuq, skont it-tielet paragrafu tal-Artikolu 19, tad-Direttiva 2000/13/KE.
(13)
L-awtoritajiet Taljani għandhom, għaldaqstant, jintalbu biex ma jadottawx id-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 2(1) tad-Digriet innotifikat.
(14)
Il-miżuri stipulati f’din id-Deċiżjoni huma skont l-opinjoni tal-Kumitat Permanenti dwar il-Katina Alimentari u s-Saħħa tal-Annimali,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Ir-Repubblika Taljana ma għandhiex tadotta d-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 2(1) tad-Digriet innotifikat dwar il-metodi għall-indikazzjoni tal-oriġini tal-ħalib li jibqa’ tajjeb fil-ħażna, il-ħalib UHT, il-ħalib ippasturizzat mikrofiltrat u l-ħalib ippasturizzati b’temperatura għolja.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Repubblika Taljana.
Magħmul fi Brussell, it-28 ta’ Awwissu 2013.