ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1187/2014 НА КОМИСИЯТА
от 2 октомври 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на цялостната експозиция към клиент или група от свързани клиенти по отношение на сделките с базисни активи
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 390, параграф 8, алинея 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да се определи цялостната експозиция към определен длъжник, която произтича от експозициите на институцията към сделка с базисни активи, първо следва да се определи отделно стойността на всяка от тези експозиции. След това общата стойност на експозициите следва да се определи като сбор от тези експозиции, но не би трябвало да е по-голяма от стойността на експозицията, формирана от самия базисен актив.
(2)
Когато експозиции на други инвеститори са с равностоен ранг с тази на институцията, стойността на експозицията на институцията към базисен актив следва да отразява пропорционалното разпределение на загубите между експозициите с равностоен ранг. Това произтича от факта, че ако е настъпило неизпълнение по базисен актив, загубите винаги се разпределят между експозициите с равностоен ранг пропорционално на размера на всяка от тях и максималната загуба, която институцията може да понесе в случай на пълна загуба на базисен актив, е ограничена до частта, която съответства на дела на експозицията на институцията от общия размер на всички експозиции, които са с равностоен ранг.
(3)
Следва да се прави разграничение между сделки, при които всички инвеститори са с равностоен ранг, като например предприятия за колективно инвестиране, и други видове сделки, като например секюритизации, при които може да е необходимо разделяне на траншове с различаващи се по своя ранг експозиции. При първия вид сделки произтичащата експозицията към базисен актив зависи единствено от дела на експозицията на инвеститора от общия размер на експозициите на всички инвеститори. При втория вид сделки загубите се разпределят първо за определени траншове в зависимост от техния ранг, а след това, в случай на повече от един инвеститор в един и същ транш - пропорционално сред инвеститорите. Всички траншове в дадена секюритизация следва да бъдат третирани еднакво, тъй като при реализиране на най-лошия възможен сценарий подчинените траншове могат да бъдат изчерпани много бързо. По-специално следва да бъде призната максималната загуба, която може да бъде понесена от всички инвеститори в даден транш в случай на пълна загуба на определен базисен актив, тъй като не следва да бъде признато редуциране на кредитния риск за подчинените траншове. Експозицията на институцията към базисен актив по сделка не следва да превишава общата стойност на експозициите за този транш (понеже загубата за определен инвеститор в даден транш, която произтича от неизпълнение по базисен актив, никога не може да бъде по-голяма от общата стойност на експозициите за транша) и стойността на експозицията, формирана от базисния актив (понеже институцията никога не може да загуби повече от стойността на базисния актив). Това ограничение на максималната загуба следва да се вземе предвид, като се използва по-ниската от двете стойности на експозицията и след това се приложи процедурата за признаване на пропорционалното разпределение на загубите между всички експозиции с еднакъв ранг в този транш, ако има повече от един инвеститор в него.
(4)
Въпреки че се очаква институциите да идентифицират всички длъжници по базисни активи на сделките, в които инвестират, може да има случаи, в които това би довело до неоправдани разходи за институциите или когато обстоятелства не позволяват на институциите да идентифицират определени длъжници. В такива случаи, когато експозиция към базисен актив е достатъчно малка, за да има само несъществено въздействие върху цялостната експозиция към определен клиент или група от свързани клиенти, е достатъчно тази експозиция да бъде отнесена към сделката като отделен клиент. Общият размер на тези експозиции към базисни активи по една и съща сделка следва при все това да подлежи на ограничението за максималния размер на големите експозиции за тази сделка. Делът на даден базисен актив от цялостната експозиция следва да се приеме за несъществен, когато за достигане на пределната стойност от 25 % от приемливия капитал на институцията са необходими поне 100 експозиции към базисни активи по дадена сделка. Затова стойността на експозицията не трябва да превишава 0,25 % от приемливия капитал на институцията.
(5)
С цел да се предотврати възникването на неограничена цялостна експозиция, произтичаща от пропуски по отношение на информацията, е необходимо експозициите, чиято стойност превишава 0,25 % от приемливия капитал на институцията и за които липсва информация за длъжника, да бъдат отнесени към хипотетичен клиент („неизвестен клиент“), по отношение на който следва да важи ограничението от 25 % за големите експозиции.
(6)
Когато дадена институция не е в състояние да определи размера на отделните базисни активи по дадена сделка, съществува риск базисните активи по сделката да се отнасят към един и същ длъжник или една и съща група от свързани клиенти. В този случай с цел да се ограничи рискът, от институцията следва да се изиска да прецени доколко е съществена общата стойност на нейните експозиции към сделката, преди да може да я отнесе към сделката като отделен клиент, вместо към категорията „неизвестен клиент“.
(7)
Структурата на дадена сделка не следва да представлява допълнителна експозиция, когато обстоятелствата по сделката са такива, че загуби от експозиция към тази сделка могат да възникнат само вследствие на неизпълнение по базисни активи. Допълнителна експозиция следва да бъде призната, когато сделката включва задължение за плащане на дадено лице, което е в допълнение на паричните потоци от базисните активи или поне ги предхожда, предвид това че е възможно инвеститорите да понесат допълнителни загуби в случай на неизпълнение на задълженията на това лице, макар да не е настъпило неизпълнение по базисен актив. Допълнителна експозиция следва да бъде призната и когато условията на сделката дават възможност парични потоци да бъдат пренасочени към лице, което няма право да ги получава, тъй като инвеститорите биха могли да понесат допълнителни загуби, макар да не е настъпило неизпълнение по базисен актив. Не следва да бъде призната допълнителна експозиция за предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) в съответствие с посоченото в Директива 2009/65/ЕO на Европейския парламент и на Съвета (2), предвид това че парични потоци не могат да бъдат пренасочени към лице, което по условията на сделката няма право да ги получава. Това изискване следва да се приеме и по отношение на субекти, които подлежат на еквивалентни изисквания по силата на законодателни актове на Съюза или на трета държава.
(8)
Съществуването и стойността на експозиции към клиент или група от свързани клиенти, произтичащи от експозиции към сделки, не зависят от това дали експозициите към сделки биват отнесени към търговския или към банковия портфейл. Поради това условията и методологиите, които трябва да се използват за идентифициране на експозиции към базисни активи, следва да бъдат едни и същи, независимо от това дали тези експозиции биват отнесени към търговския, или към банковия портфейл на институцията.
(9)
Настоящият регламент се основава на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Европейската комисия от Европейския банков орган (ЕБО).
(10)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от банковия сектор, създадена в съответствие с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се уреждат условията и методологиите, които се използват за определяне на цялостната експозиция към клиент или група от свързани клиенти по отношение на експозиции, произтичащи от сделки с базисни активи, и условията, при които структурата на сделки с базисни активи не представлява допълнителна експозиция.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„сделки“ означава сделките по член 112, букви м) и о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и други сделки, при които е налице експозиция към базисни активи;
б)
„неизвестен клиент“ означава един хипотетичен клиент, към който институцията отнася всички експозиции, за които не е идентифицирала длъжника, при условие че не са приложими член 6, параграф 2, букви а) и б) и член 6, параграф 3, буква а) от настоящия регламент.
Член 3
Идентификация на произтичащи от сделки експозиции
1. Дадена институция определя дела на определена сделка от цялостната експозиция към даден клиент или група от свързани клиенти в съответствие с изложената в членове 4 - 6 методология.
Институцията определя поотделно експозицията си към всеки от базисните активи в съответствие с член 5.
2. Дадена институция преценява дали определена сделка представлява допълнителна експозиция в съответствие с член 7.
Член 4
Базисни експозиции към сделки, които на свой ред включват базисни активи
1. За целите на членове 5 и 6 при оценяването на базисните експозиции на определена сделка (сделка А), която сама по себе си включва базисна експозиция към друга сделка (сделка Б), дадена институция третира експозицията към сделка Б, като я заменя с базисните за нея експозиции.
2. Параграф 1 се прилага, при условие че базисните експозиции представляват експозиции към сделки с базисни активи.
Член 5
Изчисляване на стойността на експозицията
1. Експозицията на дадена институция към базисен актив на сделка е по-ниската от следните стойности:
а)
стойността на експозицията, която произтича от базисния актив;
б)
общата стойност на експозициите на институцията към базисния актив, която се получава от всички експозиции на институцията към сделката.
2. Стойността на произтичащата от дадена сделка експозиция към базисен актив за всяка експозиция на институция към сделката се определя, както следва:
а)
ако експозициите на всички инвеститори по тази сделка са с равностоен ранг, стойността на произтичащата от сделката експозиция към базисен актив се получава, като пропорционалният дял на експозицията на институцията към сделката се умножи по стойността на формираната от базисния актив експозиция;
б)
в случаите, различни от посочените в буква а), стойността на произтичащата от сделката експозиция към базисен актив се получава, като пропорционалният дял на експозицията на институцията към сделката се умножи по по-ниската от следните стойности:
i)
стойността на експозицията, формирана от базисния актив,
ii)
общата стойност на експозицията на институцията към сделката, заедно с всички други експозиции към тази сделка, които са с равностоен ранг с този на експозицията на институцията.
3. Пропорционалният дял на експозицията на дадена институция към определена сделка се получава, като стойността на експозицията на институцията се раздели на общата стойност на експозицията на институцията и всички останали експозиции към тази сделка, които са с равностоен ранг с този на експозицията на институцията.
Член 6
Процедура за определяне на дела на базисните експозиции от цялостните експозиции
1. За всяка експозиция към кредитен риск, за която длъжникът е идентифициран, дадена институция включва стойността на своята експозиция към съответния базисен актив при изчисляването на цялостната експозиция към този длъжник като отделен клиент или към групата от свързани клиенти, към която принадлежи този длъжник.
2. Ако дадена институция не е идентифицирала длъжника по базисна експозиция към кредитен риск или когато не е в състояние да потвърди, че дадена базисна експозиция не представлява експозиция към кредитен риск, институцията отнася тази експозиция по следния начин:
а)
когато стойността на експозицията не превишава 0,25 % от приемливия капитал на институцията, тя отнася експозицията към сделката като отделен клиент;
б)
когато стойността на експозицията е не по-малка от 0,25 % от приемливия капитал на институцията и чрез мандата на сделката институцията може да гарантира, че базисните експозиции на сделката не са свързани с други експозиции в нейния портфейл, включително базисни експозиции от други сделки, тя отнася експозицията към сделката като отделен клиент;
в)
в случаите, различни от посочените в букви а) и б), тя отнася експозицията към категорията „неизвестен клиент“.
3. Ако дадена институция не е в състояние да разграничи отделните базисни експозиции на дадена сделка, институцията отнася общата стойност на своите експозиции към сделката по следния начин:
а)
когато общата стойност на експозициите не превишава 0,25 % от приемливия капитал на институцията, тя отнася общата стойност на експозициите към сделката като отделен клиент;
б)
в случаите, различни от посочените в буква а), тя отнася тази обща стойност на експозициите към категорията „неизвестен клиент“.
4. За целите на параграфи 1 и 2 институциите редовно и поне веднъж месечно извършват наблюдение на тези сделки за евентуални промени в състава и относителния дял на базисните експозиции.
Член 7
Допълнителна експозиция, произтичаща от структурата на сделката
1. Структурата на дадена сделка не трябва да представлява допълнителна експозиция, ако сделката изпълнява едновременно следните две условия:
а)
правната и оперативната структура на сделката са създадени така, че да не дават възможност на управителя на сделката или на трета страна да пренасочва каквито и да е произтичащи от сделката парични потоци към лица, които според условията на сделката нямат право да ги получават;
б)
условията на сделката не могат да изискват от емитента или от друго лице да извърши плащане към институцията, което е в допълнение на паричните потоци от базисните активи или ги предхожда.
2. Условието в параграф 1, буква а) се счита за изпълнено, когато сделката е един от следните видове:
а)
ПКИПЦК по определението в член 1, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕO;
б)
установено в трета държава предприятие, което извършва дейности, подобни на извършваните от ПКИПЦК, и което е обект на надзор по силата на законодателен акт на Съюза или на законодателството на трета държава, прилагаща надзорни и регулаторни изисквания, които са най-малко равностойни на прилаганите в Съюза по отношение на ПКИПЦК.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 октомври 2014 година.
REGOLAMENT TA’ DELEGA TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1187/2014
tat-2 ta’ Ottubru 2014
li jissupplimenta r-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward standards tekniċi regolatorji għad-determinazzjoni tal-iskopertura ġenerali għal klijent jew grupp ta’ klijenti relatati fir-rigward ta’ tranżazzjonijiet ma’ assi sottostanti
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-26 ta’ Ġunju 2013 dwar ir-rekwiżiti prudenzjali għall-istituzzjonijiet ta’ kreditu u d-ditti tal-investiment u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012 (1) u b’mod partikolari t-tielet subparagrafu tal-Artikolu 390(8) tiegħu,
Billi:
(1)
Sabiex jiġu identifikati l-iskoperturi kumplessivi għal obbligant partikolari li jirriżulta mill-iskoperturi tal-istituzzjoni għal tranżazzjoni, b’assi sottostanti, huwa meħtieġ li l-ewwel jiġi identifikat il-valur tal-iskopertura b’mod separat għal kull waħda minn dawn l-iskoperturi. Il-valur tal-iskopertura totali għandu mbagħad jiġi ddeterminat mill-aggregat ta’ dawn l-iskoperturi, iżda ma għandux ikun akbar mill-valur tal-iskopertura ffurmat milll-assi sottostanti nnifshom.
(2)
Fejn l-iskoperturi ta’ investituri oħra jikklassifikaw pari passu mal-iskopertura tal-istituzzjoni, il-valur tal-iskopertura tal-istituzzjoni għal assi sottostanti għandu jirrifletti d-distribuzzjoni prorata tat-telf fost l-iskoperturi li jikklassifikaw pari passu. Dan jirriżulta mill-fatt li jekk seħħ avveniment ta’ inadempjenza għal assi sottostanti, it-telf dejjem huwa distribwit fost l-iskoperturi li jikklassifikaw pari passu skont il-proporzjon prorata ta’ kull waħda minn dawn l-iskoperturi u t-telf massimu li l-istituzzjoni ġġarrab f’każ ta’ telf totali fuq assi sottostanti huwa limitat għall-porzjon skont il-proporzjon tal-iskopertura tal-istituzzjoni għat-total tal-iskoperturi kollha li jikklassifikaw pari passu.
(3)
Għandha ssir distinzjoni bejn transazzjonijiet fejn l-investituri kollha jikklassifikaw pari passu bħal impriżi ta’ investiment kollettiv, u tranżazzjonijiet oħra, bħat-titolizzazzjoni, li jistgħu jinvolvu segmentar ta’ titolizzazzjoni fejn l-iskoperturi jistgħu jikklassifikaw b’mod differenti fl-anzjanità. Għal tranżazzjonijiet tal-ewwel tip l-iskopertura li tirriżulta għal assi sottostanti hija dipendenti biss fuq il-proporzjon prorata tal-iskopertura tal-investitur relatata mal-iskoperturi tal-investituri kollha. Għal dawk tat-tieni tip it-telf huwa attribwit l-ewwel għal ċertu segment skont l-anzjanità u mbagħad, fil-każ ta’ aktar minn investitur wieħed fl-istess segment, fost l-investituri fuq bażi prorata. Is-segmenti kollha f’titolizzazzjoni għandhom jiġu ttrattati bl-istess mod minħabba li, fl-agħar sitwazzjoni, segmenti subordinati jistgħu jisparixxu malajr ħafna. B’mod partikolari, it-telf massimu mġarrab mill-investituri kollha f’ċertu segment f’każ ta’ telf totali fuq assi sottostanti għandu jkun rikonoxxut peress li l-ebda mitigazzjoni m’għandha tkun rikonoxxuta mis-segment subordinat. L-iskopertura ta’ istituzzjoni għal assi sottostanti ta’ tranżazzjoni ma għandhiex taqbeż il-valur totali tal-iskopertura ta’ dan is-segment (ladarba it-telf għal investitur f’segment partikolari mill-inadempjenza ta’ assi sottostanti ma jista’ qatt ikun ogħla mill-valur totali tal-iskopertura tas-segment) u l-valur tal-iskopertura ffurmat mill-assi sottostanti (ladarba l-istituzzjonijiet ma jistgħu qatt jitilfu iktar mill-ammont tal-assi sottostanti). Din il-limitazzjoni ta’ telf massimu għandha tiġi riflessa permezz tal-użu tal-inqas miż-żewġ valuri ta’ skopertura u mbagħad għandha tkun applikata l-proċedura għar-rikonoxximent tad-distribuzzjoni prorata tat-telf fost l-iskoperturi kollha li jkunu kklassifikati pari passu f’dan is-segment, f’każ ta’ aktar minn investitur wieħed f’dan is-segment.
(4)
Għalkemm l-istituzzjonijiet huma mistennija li jidentifikaw kull obbligant ta’ assi sottostanti ta’ tranżazzjonijiet li jinvestu fihom, jista’ jkun hemm każijiet fejn dan joħloq kostijiet mhux ġustifikabbli għal istituzzjonijiet jew fejn iċ-ċirkostanzi jipprevjenu istituzzjonijiet milli jidentifikaw debituri partikolari bħala tali, fejn skopertura għal assi sottostanti hija żgħira biżżejjed biex tikkontribwixxi b’mod immaterjali biss għall-iskopertura kumplessiva għal ċertu klijent jew grupp ta’ klijenti relatati, għandu jkun biżżejjed li din l-iskopertura tkun assenjata għat-tranżazzjoni bħala klijent separat. It-total ta’ dawn l-iskoperturi għal assi sottostanti tal-istess tranżazzjoni għandu xorta jkun limitat mil-limitu tal-iskoperturi l-kbar għal din it-tranżazzjoni. L-immaterjalità tal-kontribuzzjoni ta’ assi sottostanti għall-iskoperturi kumplessivi għandha tkun preżunta meta tal-anqas 100 skoperturi għal assi sottostanti ta’ tranżazzjoni huma meħtieġa biex jintlaħaq il-limitu ta’ 25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni. Dan ikun jeħtieġ li l-valur tal-iskopertura ma jaqbiżx iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni.
(5)
Sabiex jipprevjenu skopertura kumplessiva bla limitu li tirriżulta minn nuqqasijiet tal-informazzjoni, ikun meħtieġ li l-iskoperturi jkunu assenjati - li għalihom il-valur tal-iskopertura jaqbeż iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni u għal liema l-informazzjoni dwar l-obbligant hija nieqsa - għal klijent ipotetiku (“klijent mhux magħruf”) li għalih għandu japplika l-limitu ta’25 % ta’ skoperturi kbar.
(6)
Fejn istituzzjoni ma tkunx kapaċi tiddistingwi bejn assi sottostanti ta’ tranżazzjoni f’termini tal-ammont tagħhom, hemm riskju li l-assi sottostanti tat-tranżazzjoni huma relatati mal-istess obbligant jew grupp ta’ klijenti relatati. F’dan il-każ, sabiex jittaffa r-riskju, l-istituzzjoni għandha tkun meħtieġa tivvaluta l-materjalità tal-valur totali tal-iskoperturi tagħha għat-tranżazzjoni qabel ma tkun tista’ tassenja din it-tranżazzjoni bħala klijent separat minflok “klijent mhux magħruf”.
(7)
L-istruttura ta’ tranżazzjoni ma għandhiex tikkostitwixxi skopertura addizzjonali meta ċ-ċirkostanzi tat-tranżazzjoni jiżguraw li t-telf fuq skopertura għal din it-tranżazzjoni jista’ jirriżulta biss minn avveniment ta’ inadempjenza ta’ assi sottostanti. Skopertura addizzjonali għandha tkun rikonoxxuta fejn it-tranżazzjoni tinvolvi obbligazzjoni tal-ħlas ta’ ċerta persuna flimkien ma’, jew tal-anqas qabel, il-flussi ta’ flus minn assi sottostanti fid-dawl li l-investituri jistgħu jġarrbu telf addizzjonali fil-każ ta’ inadempjenza minn din il-persuna għalkemm l-ebda event ta’ inadempjenza ma jkun seħħ għal assi sottostanti. Skopertura addizzjonali għandha tkun rikonoxxuta wkoll meta ċ-ċirkostanzi tat-tranżazzjoni jippermettu li flussi ta’ flus jiġu diretti mill-ġdid lejn persuna li mhijiex intitolata li tirċevihom minħabba li l-investituri jistgħu jġarrbu telf addizzjonali, għalkemm l-ebda każ ta’ inadempjenza għal assi sottostanti ma jkun seħħ. L-ebda skopertura addizzjonali ma għandha tkun rikonoxxuta għal impriżi ta’ investiment kollettiv f’titoli trasferibbli (UCITS) kif imsemmi fid-Direttiva 2009/65/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2), peress li l-flussi ta’ flus ma jistgħux ikunu diretti mill-ġdid lejn persuna li ma tkunx intitolata li tirċievi dawn il-flussi ta’ flus fit-tranżazzjoni. Dan għandu wkoll jiġi preżunt għal entitajiet li huma soġġetti għal rekwiżiti ekwivalenti skont l-atti leġiżlattivi tal-Unjoni jew għal leġiżlazzjoni ta’ pajjiż terz.
(8)
L-eżistenza u l-valur tal-iskopertura għal klijent jew grupp ta’ klijenti relatati li jirriżultaw minn skoperturi għal tranżazzjoni mhumiex dipendenti fuq jekk l-iskopertura għat-tranżazzjoni hix assenjata fil-portafoll tan-negozjar jew fil-portafoll mhux ta’ negozjar. Għalhekk, il-kundizzjonijiet u l-metodoloġiji li għandhom jintużaw għall-identifikazzjoni tal-iskoperturi għall-tranżazzjonijiet li b’assi sottostanti għandhom ikunu l-istess, irrispettivament minn jekk dawn l-iskoperturi humiex assenjati għall-portafoll tan-negozjar jew għall-portafoll mhux ta’ negozjar tal-istituzzjoni.
(9)
Dan ir-Regolament huwa msejjes fuq l-abbozzi tal-istandards tekniċi regolatorji sottomessi mill-Awtorità Bankarja Ewropea (ASE) lill-Kummissjoni.
(10)
L-ASE wettqet konsultazzjonijiet pubbliċi miftuħa dwar l-abbozz tal-istandards tekniċi regolatorji li fuqu huwa bbażat dan ir-Regolament, analizzat il-kosti u l-benefiċċji potenzjali relatati u talbet l-opinjoni tal-Grupp tal-Partijiet Bankarji Konċernati stabbilit skont l-Artikolu 37 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (3),
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Suġġett
Dan ir-Regolament jispeċifika l-kundizzjonijiet u l-metodoloġiji użati sabiex tiġi determinata l-iskopertura kumplessiva ta’ istituzzjoni għal klijent jew grupp ta’ klijenti relatati fir-rigward ta’ skoperturi permezz ta’ tranżazzjonijiet b’assi sottostanti u l-kundizzjonijiet li taħthom l-istruttura tat-tranżazzjonijiet b’assi sottostanti ma tikkostitwixxix skopertura addizzjonali.
Artikolu 2
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament, japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(a)
“tranżazzjonijiet” tfisser, it-tranżazzjonijiet imsemmija fil-punti (m) u (o) tal-Artikolu 112 tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 u tranżazzjonijiet oħrajn fejn ikun hemm skopertura għal assi sottostanti;
(b)
‘klijent mhux magħruf’ tfisser klijent ipotetiku uniku li għalih l-istituzzjoni tassenja l-iskoperturi kollha li għalihom ma tkun identifikat l-ebda obbligant, sakemm l-Artikolu 6(2)(a) u (b) u l-Artikolu 6(3)(a) ta’ dan ir-Regolament mhumiex applikabbli.
Artikolu 3
Identifikazzjoni ta’ skoperturi li jirriżultaw minn tranżazzjonijiet
1. Istituzzjoni għandha tiddetermina l-kontribuzzjoni għall-iskopertura kumplessiva għal ċertu klijent jew grupp ta’ klijenti relatati li jirriżulta minn ċertu tranżazzjoni skont il-metodoloġija stipulata fl-Artikoli 4, 5 u 6.
L-istituzzjoni tiddetermina separatament għal kull wieħed mill-assi sottostanti l-iskopertura tagħha għal dawn l-assi sottostanti skont l-Artikolu 5.
2. Istituzzjoni tivvaluta jekk ċerta tranżazzjoni tikkostitwixxix skopertura addizzjonali skont l-Artikolu 7.
Artikolu 4
Skoperturi sottostanti għal tranżazzjonijiet li huma stess għandhom assi sottostanti
1. Meta tivvaluta l-iskoperturi sottostanti ta’ tranżazzjoni (tranżazzjoni A) li fiha nnifisha għandha skopertura sottostanti għal tranżazzjoni oħra (tranżazzjoni B) għall-iskop tal-Artikoli 5 u 6, l-istituzzjoni tittratta l-iskopertura għal tranżazzjoni B kif sostitwita bl-iskoperturi sottostanti għat-tranżazzjoni B.
2. Il-paragrafu 1 japplika sakemm l-iskoperturi sottostanti huma skoperturi għal tranżazzjonijiet b’assi sottostanti.
Artikolu 5
Kalkolu tal-valur tal-iskopertura
1. L-iskopertura ta’ istituzzjoni għal assi sottostanti ta’ tranżazzjoni hi l-inqas minn dawn li ġejjin:
(a)
il-valur tal-iskopertura tal-iskopertura li toħroġ mill-assi sottostanti;
(b)
il-valur tal-iskopertura totali tal-iskoperturi tal-istituzzjoni għall-assi sottostanti li jirriżulta mill-iskoperturi kollha tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni.
2. Għal kull skopertura ta’ istituzzjoni għal tranżazzjoni, il-valur tal-iskopertura tal-iskopertura li tirriżulta għal assi sottostanti ikun iddeterminat kif ġej:
(a)
jekk l-iskoperturi tal-investituri kollha f’din it-tranżazzjoni jitqies pari passu, il-valur tal-iskopertura ta’ skopertura għal assi sottostanti huwa proporzjon prorata għall-iskopertura tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni immultiplikata bil-valur tal-iskopertura tal-iskopertura ffurmata mill-assi sottostanti;
(b)
f’każijiet oħra għajr dawk imsemmija fil-punt (a), il-valur tal-iskoperturi tal-iskopertura li tirriżulta għal assi sottostanti jkun proporzjon prorata għall-iskopertura tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni immultiplikata bil-valur l-aktar baxx bejn:
(i)
il-valur tal-iskopertura tal-iskopertura ffurmata mill-assi sottostanti;
(ii)
it-total l-valur tal-iskopertura tal-iskopertura tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni flimkien mal-iskoperturi l-oħra kollha għal din it-tranżazzjoni li jitqiesu pari passu mal-iskopertura tal-istituzzjoni.
3. Il-proporzjon prorata għal skopertura ta’ istituzzjoni għal tranżazzjoni huwa l-valur tal-iskopertura tal-iskopertura tal-istituzzjoni diviż bil-valur totali tal-iskopertura tal-iskopertura tal-istituzzjoni flimkien mal-iskoperturi l-oħra kollha għal din it-tranżazzjoni li jitqiesu pari passu mal-iskopertura tal-istituzzjoni.
Artikolu 6
Proċedura li tiddetermina l-kontribuzzjoni ta’ skoperturi sottostanti għall-iskoperturi kumplessivi
1. Għal kull skopertura tar-riskju ta’ kreditu li għaliha huwa identifikat obbligant, istituzzjoni tinkludi l-valur tal-iskopertura tal-iskopertura tagħha għal assi sottostanti rilevanti meta tikkalkula l-iskopertura kumplessiva għal dan l-obbligant bħala klijent individwali jew għal grupp ta’ klijenti relatati li għalih jappartjeni dan l-obbligant.
2. Jekk istituzzjoni ma identifikatx l-obbligant ta’ skopertura sottostanti tar-riskju tal-kreditu, jew fejn istituzzjoni ma tkunx tista’ tikkonferma li skopertura sottostanti mhix skopertura tar-riskju tal-kreditu, l-istituzzjoni tassenja din l-iskopertura kif ġej:
(a)
fejn il-valur tal-iskopertura ma jaqbiżx iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni, hija tassenja din l-iskopertura għat-tranżazzjoni bħala klijent separat;
(b)
Fejn il-valur tal-iskopertura jkun daqs jew jaqbeż iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni u l-istituzzjoni tista’ tiżgura, permezz tal-mandat tat-tranżazzjoni, li l-iskoperturi sottostanti tat-tranżazzjoni mhumiex relatati ma’ kwalunkwe skoperturi oħra fil-portafoll tagħha, inklużi l-iskoperturi sottostanti minn tranżazzjonijiet oħra, hija tassenja din l-iskopertura għat-tranżazzjoni bħala klijent separat;
(c)
F’każijiet oħra barra dawk imsemmija fil-punti (a) u (b), hija tassenja din l-iskopertura lill-klijent mhux magħruf.
3. Jekk istituzzjoni ma tkunx tista’ tiddistingwi l-iskoperturi sottostanti ta’ tranżazzjoni, l-istituzzjoni tassenja l-valur tal-iskopertura totali tal-iskoperturi tagħha għat-tranżazzjoni kif ġej:
(a)
fejn dan il-valur tal-iskopertura totali ma jaqbiżx iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni, hija tassenja dan il-valur tal-iskopertura totali għat-tranżazzjoni bħala klijent separat;
(b)
f’każijiet oħra barra dawk imsemmija fil-punt (a), hija tassenja dan il-valur totali tal-iskopertura lill-klijent mhux magħruf.
4. Għall-finijiet tal-paragrafi 1 u 2, l-istituzzjonijiet għandhom b’mod regolari, u mill-inqas fuq bażi ta’ kull xahar, jimmonitorjaw tali tranżazzjonijiet għal bidliet possibbli fil-kompożizzjoni u s-sehem relattiv tal-iskoperturi sottostanti.
Artikolu 7
Skoperturi addizzjonali magħmula mill-istruttura ta’ tranżazzjoni
1. L-istruttura ta’ tranżazzjoni ma tikkostitwixxix skopertura addizzjonali jekk it-tranżazzjoni tissodisfa ż-żewġ kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-istruttura legali u operazzjonali tat-tranżazzjoni hija mfassla biex tipprevjeni lill-maniġer tat-tranżazzjoni jew parti terza milli jindirizzaw mill-ġdid kwalunkwe flussi ta’ flus li jirriżultaw mit-tranżazzjoni lil persuni li altrimenti ma jkollhomx dritt skont il-patti tat-tranżazzjoni li jirċievu dawn il-flussi ta’ flus;
(b)
la l-emittent u lanqas kwalunkwe persuna oħra ma jistgħu jkunu meħtieġa, skont it-tranżazzjoni, li jagħmlu ħlas lill-istituzzjoni flimkien ma’, jew bħala ħlas bil-quddiem ta’, flussi ta’ flus mill-assi sottostanti.
2. Il-kundizzjoni fil-punt (a) tal-paragrafu 1 titqies li hija ssodisfatta fejn it-tranżazzjoni tkun waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
UCITS kif definiti fl-Artikolu 1(2) tad-Direttiva 2009/65/KE,
(b)
impriża stabbilita f’pajjiż terz, li twettaq attivitajiet simili għal dawk imwettqa minn UCITS u li hija suġġetta għal superviżjoni skont att leġiżlattiv tal-Unjoni jew skont leġiżlazzjoni ta’ pajjiż terz li tapplika rekwiżiti superviżorji u regolatorji li huma talanqas ekwivalenti għal dawk applikati fl-Unjoni għal UCITS.
Artikolu 8
Id-dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmula fi Brussell, it-2 ta’ Ottubru 2014.