РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1058/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 ноември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 относно максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото съдържание на афлатоксини (афлатоксини B1+G1+B2+G2) в редица храни.
(2)
Необходимо е да се променят стойностите на максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини, за да се вземат предвид новостите в Кодекс Алиментариус, актуалната информация за това до каква степен може да бъде избегнато наличието на афлатоксини чрез прилагането на добри практики и новата научна информация за разликата в риска за здравето при различните хипотетични максимално допустими количества на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в различни хранителни продукти.
(3)
В Кодекс Алиментариус е определенa допустима стойност от 10 μg/kg за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини „готови за консумация“ (3). Максимално допустимото количество е определено въз основа на оценката, извършена от Съвместния експертен комитет на ФАО/СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“) по време на шейсет и осмото му заседание относно въздействието от експозицията и рисковете за здравето при различни хипотетични максимално допустими количества на афлатоксини в бадеми, бразилски орехи, лешници, шамфъстъци и сушени смокини (4). По отношение на сушените смокини комитетът заключи, че независимо от приложените хипотетични максимално допустими количества, не се наблюдава значително въздействие върху цялостната експозиция на афлатоксини, приемани чрез храната. Беше доказано, че чрез прилагането на добри практики може да се постигне равнище от 10 μg/kg общо съдържание на афлатоксини.
(4)
В Кодекс Алиментариус са определени единствено максимално допустимите количества за общото съдържание на афлатоксини поради наблюдаваните в съотношението между афлатоксин B1 и общото съдържание на афлатоксини големи различия, породени от редица фактори (година на реколтата, сорт, атмосферни условия). Предвид факта обаче, че афлатоксин В1 е най-мощният канцероген, в законодателството на ЕС са определени отделни по-ниски максимално допустими количества на афлатоксин В1 в допълнение към общото съдържание на афлатоксини. Общото съдържание на афлатоксини е сборът на афлатоксините B1, B2, G1 и G2. Във връзка с това е целесъобразно максимално допустимите количества, установени за афлатоксин B1, да съответстват на допустимите количества, определени за общото съдържание на афлатоксини. Съответното количество афлатоксин B1 беше определено въз основа на събрани от 2005 г. насам данни за наличието на афлатоксини в сушени смокини. От това изчисление е видно, че съотношението между съдържанието на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини е средно около 0,6, което се различава от предишното предположение, че концентрацията на афлатоксин В1 е средно около 50 % от общото съдържание на афлатоксини.
(5)
Резултатите от споменатата по-горе оценка, извършена от СЕКХД, на въздействието при експозицията на различни максимално допустими количества в сушени смокини беше потвърдена от актуализираната оценка на експозицията (5), изготвена от отдела за мониторинг на хранителния режим и химически мониторинг на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), според която при различните варианти на експозиция увеличаването на експозицията на афлатоксини, приемани чрез храната, е между 0,15 до 0,26 % при максимални количества за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини от 10 μg/kg в сравнение с 4 μg/kg. Въз основа на предходни оценки на ЕОБХ по този въпрос (6) може да се заключи, че такова увеличаване не би имало неблагоприятни последици за общественото здраве. Поради това е целесъобразно да се заменят стойностите на максимално допустимите количества, прилагани в момента в Съюза, с определеното в Кодекс Алиментариус максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини и съответното максимално допустимо количество за афлатоксин В1, както и да бъде съответно изменен Регламент (ЕО) № 1881/2006.
(6)
Тъй като комисията за Кодекс Алиментариус не е определила максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини, различни от смокини „готови за консумация“, е целесъобразно да се запази съществуващото в Съюза максимално допустимо количество за общо съдържание на афлатоксини в сушени смокини и да се адаптира само максимално допустимото количество за афлатоксин В1 в такива смокини, за да се вземат под внимание по-актуалните данни за съотношението на концентрацията между афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 ноември 2012 година.
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1058/2012
tat-12 ta’ Novembru 2012
li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1881/2006 fir-rigward tal-livelli massimi għall-aflatossini fit-tin imqadded
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 315/93 tat-8 ta' Frar 1993 li jistabbilixxi proċeduri tal-Komunità għall-kontaminanti fl-ikel (1), u b'mod partikulari l-Artikolu 2(3) tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1881/2006 tad-19 ta' Diċembru 2006 li jiffissa l-livelli massimi (LM) ta' ċerti kontaminanti fl-oġġetti tal-ikel (2), jiffissa l-livelli massimi għall-aflatossina B1 u għall-aflatossina totali (l-aflatossina B1+G1+B2+G2) f'firxa ta' oġġetti tal-ikel.
(2)
Huwa meħtieġ li jiġi emendat il-livell massimu għall-aflatossini fit-tin imqadded sabiex jitqiesu l-iżviluppi fil-Codex Alimentarius, l-informazzjoni ġdida dwar sakemm tista' tiġi evitata l-preżenza tal-aflatossini billi jiġu applikati prattiċi tajbin, u l-informazzjoni xjentifika ġdida dwar id-differenza fir-riskju tas-saħħa bejn livelli massimi ipotetiċi differenti għall-aflatossina B1 u l-aflatossina totali fi prodotti tal-ikel differenti.
(3)
Il-Codex Alimentarius stabbilixxa livell ta' 10 μg/kg ta' aflatossina totali fit-tin imqadded "lest għall-ikel" (3). Il-livell massimu kien ibbażat fuq il-valutazzjoni mwettqa mill-Kumitat Espert Konġunt tal-FAO/WHO dwar l-Addittivi tal-Ikel (JECFA) waqt it-tmienja u sittin laqgħa tiegħu dwar l-impatt tal-esponiment u r-riskju tas-saħħa ta' livelli massimi ipotetiċi differenti għall-aflatossini fil-lewż, fil-ġewż tal-Brażil, fil-ġellewż, fil-pistaċċi u fit-tin imqadded (4). Rigward it-tin imqadded, il-Kumitat ikkonkluda li jkun xi jkun ix-xenarju tal-LM ipotetiku applikat, ma jitħalla l-ebda impatt sinifikanti fuq l-esponiment dijetetiku ġenerali għall-aflatossini. Intwera li bl-applikazzjoni ta' prattiċi tajbin jista' jintlaħaq livell ta' 10 μg/kg ta' aflatossina totali.
(4)
Il-Codex Alimentarius stabbilixxa biss livell massimu għall-aflatossina totali minħabba li hemm varjazzjoni wiesgħa osservata fil-proporzjon bejn l-aflatossina B1 u l-aflatossina totali, li hija kkawżata minn bosta fatturi (is-sena tal-ħsad, il-varjetà, it-temp). Madankollu, minħabba li l-aflatossina B1 hija l-aktar karċinoġenu b'saħħtu, fil-leġiżlazzjoni tal-UE ġie stabbilit livell massimu separat għall-aflatossina B1 li huwa aktar baxx, flimkien mal-livell għall-aflatossina totali. L-aflatossina totali hija s-somma tal-Aflotassina B1, B2, G1 u G2. Għalhekk huwa xieraq li l-livell massimu stabbilit għall-aflatossina B1 jikkorrispondi mal-livell stabbilit għall-aflatossina totali. Il-livell korrispondenti għall-aflatossina B1 ġie stabbilit billi ntużat id-dejta dwar l-okkurrenza tal-aflatossini fit-tin imqadded miġbura mill-2005. Minn dan il-kalkolu huwa evidenti li l-proprozjon tal-kontenut tal-aflatossina B1/l-aflatossina totali huwa madwar 0,6 bħala medja minflok is-suppożizzjoni preċedenti li l-konċentrazzjoni tal-aflatossina B1 bħala medja hija madwar 50 % tal-aflatossina totali.
(5)
Ir-riżultat tal-valutazzjoni tal-JECFA hawn fuq imsemmija, dwar l-effett fuq l-esponiment bejn livelli massimi differenti fit-tin imqadded, kien ikkonfermat permezz ta' valutazzjoni aġġornata tal-esponiment (5) imwettqa mill-Unità għall-Monitoraġġ Dijetetiku u Kimiku (DCM) tal-Awtorità Ewropea dwar is-Sigurtà fl-Ikel (EFSA) li għal xenarji differenti tal-esponiment ikkalkulat li ż-żieda tal-esponiment dijetetiku tal-aflatossina huwa bejn 0,15 % u 0,26 % għal livell massimu għall-aflatossina totali fit-tin imqadded ta' 10 μg/kg meta mqabbel ma' 4 μg/kg. Mill-valutazzjonijiet preċedenti tal-EFSA dwar din il-kwistjoni (6), jista' jiġi konkluż li żieda bħal din ma taffettwax is-saħħa pubblika b'mod negattiv. Għaldaqstant huwa xieraq li jinbidel il-livell massimu li bħalissa huwa applikabbli fl-Unjoni mil-livell massimu tal-Codex għall-aflatossina totali fit-tin imqadded u l-livell massimu korrispondenti għall-aflatossina B1, u li jiġi emendat ir-Regolament (KE) Nru 1881/2006 skont dan.
(6)
Peress li l-Kummissjoni Codex Alimentarius ma stabbilixxietx livell massimu għall-aflatossina totali fit-tin minbarra t-tin "lest għall-ikel", huwa xieraq li jinżamm il-livell massimu eżistenti tal-Unjoni għall-aflatossina totali f'dan it-tin u li jiġi adattat biss il-livell għall-aflatossina B1 għal dan it-tin sabiex titqies l-aktar dejta riċenti dwar il-proporzjon tal-konċentrazzjoni bejn l-aflatossina B1 u l-aflatossina totali fit-tin imqadded.
(7)
Il-miżuri stipulati f'dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat Permanenti dwar il-Katina Alimentari u s-Saħħa tal-Annimali u la l-Parlament Ewropew u lanqas il-Kunsill ma opponewhom.
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
L-Anness tar-Regolament (KE) Nru 1881/2006 huwa emendat skont l-Anness ta' dan ir-Regolament.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-20 jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, it-12 ta’ Novembru 2012.